Провадження №1-кп/639/414/16 Справа №639/6586/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0002060 внесене в ЄРДР 01 листопада 2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2014 р. ОСОБА_6 о 15.00 год. керував технічно справним автомобілем «ДЕО Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 100 км/ч по під`їзній дорозі в сторону аеропорту зі сторони с. Наукове в напрямку смт Пісочин. При цьому він, нехтуючи вимогами ПДДУкраїни, не дотримувався їх виконання, чим грубо порушував вимоги п. 12.4. згідно якого: п. 12.4 в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більш 60 км.ч. Саме в той час, на шляху свого руху в районі 3 км. +500 вищевказаної автодороги водій ОСОБА_6 з урахуванням дорожньої обстановки не правильно вибрав безпечну швидкість, а також перед зміною руху вліво не переконався в безпеці даного маневру та виїхав на зустрічну сумгу, по якій на зустріч рухався автомобіль «Опель-Кадет» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 . Тим самим він змусивши останнього з метою уникнення зіткнення здійснити вимушене гальмування та маневр вправо по ходу свого руху. Своїми необережними діями ОСОБА_6 допустив грубе порушення вимог п.п. 12.1 та 10.1 ПДД України, згідно яких: п.10.1 перед початком руху, перестроювання і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху; п. 12.1 при виборі визначених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості перевози мого вантажу та стану транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати їм. В результаті зазначених необережних дій водія ОСОБА_6 відбулось зіткнення вказаних автомобілів, в наслідок чого пасажир автомобіля «Опель Кадет» ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді екстензіонної травми шийного відділу хребта. ОСОБА_4 в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Під час судового розгляду між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 19 вересня 2016 р. укладена угода про примирення. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_6 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Збитки завдані потерпілій ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн. зобов`язується відшкодувати.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. 00 коп.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути складена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисника і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження.

Частина 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винуватим віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обирались.

Судом, шляхом надання пояснень обвинуваченим встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладання угоди судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченому і потерпілій зрозуміли, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення їм відомі.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відшкодування судових витрат покласти на ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 473, 474, 373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 19 вересня 2016 р. по кримінальному провадженню №0002060 внесене в ЄРДР 01 листопада 2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити узгоджене покарання у штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. 00 коп.

Судові витрати у розмірі 3022 гривні 08 копійок стягнути з ОСОБА_6 з перерахування зазначених коштів за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1