Справа № 760/7637/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в якості представника потерпілої ОСОБА_2 звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , в якій просила визнати протиправною бездіяльність СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0006545 від 07.07.2015 року, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк під час досудового розслідування, яка виразилась у не розгляді клопотання №2 від 19.04.2016 року про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання з наданням повідомлення про результати розгляду даного клопотання.

В скарзі посилається на те, що 19.04.2016 року нею на адресу слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві було направлено клопотання №2 про проведення слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні №0006545 від 07.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, однак всупереч ст. 220 КПК України відповіді за результатами розгляду клопотань у встановлений законом строк не отримала.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, учасники кримінально-процесуальної діяльності розрізняються за своїм процесуальним становищем, роллю в процесі, виконують різні кримінально-процесуальні функції і завдання, переслідують неоднакову мету, вступають між собою у різні правовідносини.

За чинним кримінально-процесуальним законодавством набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі.

Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого; згода особи на визнання її потерпілим у разі, якщо особа не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, але слідчий, прокурор, суд визнав її потерпілою.

За правилами ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Винесення органом чи особою, яка здійснює кримінальне провадження, спеціального процесуального рішення про визнання особи потерпілим законом не вимагається, але така можливість передбачається ст. 110 КПК, але сам факт прийняття заяви та її реєстрації має бути підтверджено документом, який видається потерпілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК процесуального статусу заявника, відмінного за обсягом прав від потерпілого, особа набуває з моменту подання заяви та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та має лише право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Проте, матеріали скарги не містять відомостей про набуття ОСОБА_2 будь-якого відповідного процесуального статусу та наділення її певними правами.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, та лише - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Отже, викладені вище обставини всі разом не дають можливості слідчому судді встановити повноваження, права та обов`язки адвоката ОСОБА_3 як представника потерпілої ОСОБА_2 в даному провадженні, щодо подання скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо, зокрема скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 повернути особі, яка подала скаргу.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1