Провадження 11-кп/792/672/16
Справа № 686/5244/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: чч.2, 3ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006339 від 27 жовтня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01 вересня 2016 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 01 вересня 2016 року,

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, не працює, судимий:

- 11 січня 2016 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до 160 годин громадських робіт;

визнаний винуватим :

- за ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 28 000 грн. матеріальної та 2 000 грн. моральної шкоди, 3 000 грн. витрат на правову допомогу, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній домашній арешт.

За вироком суду, ОСОБА_8 27 жовтня 2015 року шляхом зриву замка на дверях проник до приміщення, спеціально обладнаного для зберігання матеріальних цінностей, що знаходиться на першому поверсі під`їзду № 2 по АДРЕСА_2 , перебуває в користуванні ОСОБА_10 , звідки умисно, повторно, таємно викрав спортивний велосипед марки «Cube» блакитно-зеленого кольору, вартістю 18 000 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

27 жовтня 2015 року близько 19-ї години ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в приміщенні, спеціально обладнаному для зберігання матеріальних цінностей, розташованому на першому поверсі під`їзду № 2 по АДРЕСА_2 знаходяться велосипеди, шляхом відкриття дверей, які перебували в незачиненому стані, проник до цього приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав спортивний велосипед марки «KROSS» фіолетово-помаранчевого кольору, вартістю 10 000 грн., який належить ОСОБА_10 , чим спричинив їй матеріальної шкоди на вказану суму.

04 листопада 2015 року ОСОБА_8 шляхом відкриття дверей, які перебували у незачиненому стані, проник до приміщення, спеціально обладнаного для зберігання матеріальних цінностей, яке знаходиться на першому поверсі третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав надувний човен марки «INTEX» темно-зеленого кольору, вартістю 600 грн., який належить ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

06 листопада 2015 року близько 19-ї години ОСОБА_8 , перебуваючи на сходинковому майданчику сьомого поверху третього під`їзду будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав спортивний велосипед «Comanche», моделі «PEAIRIE», вартістю 2 784 грн., який належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просила вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання та відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу адвоката, як необґрунтованих.

Уважала, що судом при призначенні покарання залишено поза увагою, що ОСОБА_8 визнав свою вину, щиро розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матеріальний стан його сім`ї важкий, доглядає матір, яка є інвалідом першої групи, вперше засуджений до позбавлення волі, що є обставинами, які пом`якшують йому покарання.

Тому просила звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Стверджувала, що розмір моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_10 є необґрунтованим, а витрати на правову допомогу стягнуті без урахування постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 березня 2006 року, якою визначено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах і без надання потерпілою відповідних розрахунків такої допомоги.

Потерпіла ОСОБА_10 у запереченнях на апеляційну скаргу просила її відхилити за безпідставністю, а вирок суду в частнні стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з коротким викладом змісту оскарженого судового рішення, вимог апеляційної скарги та заперечень проти неї; пояснення захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги про зміну вироку з викладених у ній мотивів; думку прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги в частині пом`якшення покарання обвинуваченому; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, є обґрунтованими, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів і в апеляційній скарзі захисника не оспорюються.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано визнання вини у вчиненому та сприяння розкриттю злочинів.

З урахуванням суспільної небезпечності вчинених ним корисливих злочинів, серед яких і тяжкий, особи винного, що, маючи непогашену судимість, продовжив займатись злочинною діяльністю, що характеризує його як особу, схильну до протиправних діянь; суд дійшов обгрунтованого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не взяв до уваги як пом`якшуючу покарання обставину наявність на утриманні обвинуваченого двох малолітніх дітей, оскільки згідно наданих суду свідоцтв про народження ОСОБА_8 не є їх батьком.

Ураховуючи тяжкість злочинів, особу винного та конкретні обставини провадження, немає підстав і для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є непереконливими.

Лише покарання у виді позбавлення волі, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про стягнення з обвинуваченгого матеріальної шкоди у розмірі 28 000 грн. вирішено відповідно до закону і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Розмір моральної шкоди (2 000 грн.) судом визначено на підставі засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням усіх обставин провадження, у т.ч. характеру діяння особи, що завдала шкоди, обсягу та тривалості душевних страждань потерпілої, яких вона зазнала у зв`язку з позбавленням її власності, а тому він зменшенню не підлягає.

Водночас доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про необґрунтованість розміру витрат на правову допомогу адвоката, стягнутих судом на користь потерпілої ОСОБА_10 , заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як видно із протоколу до договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2016 року, гонорар адвоката становить 3 000 грн., проте, будь-який розрахунок наданих послуг та їх вартості в матеріалах кримінального провадження відсутній.

Місцевим судом установлено, що адвокат Бляхарський надавав потерпілій ОСОБА_10 юридичну консультацію та складав позовну заяву, а також ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, а також те, що адвокат ОСОБА_13 участі в судових засіданнях не брав, колегія суддів уважає за справедливе зменшити розмір стягнутих на користь потерпілої ОСОБА_10 витрат на правову допомогу до 1 000 грн.

За таких обставин вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 витрат на правову допомогу до 1 000 грн.

У решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_3