Справа № 576/634/16-к
Провадження № 1-кс/576/164/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.16 м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будища Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:
Слідчий Глухівського відділу поліції, звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000337, відкритого за ознаками ч. 2 ст. 187 КК України, за фактом розбійного нападу на ОСОБА_7 .
По даному провадженню ОСОБА_6 28.03.2016 р. затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого, слідчий, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання слідчий та прокурор клопотання підтримали, з мотивів наведених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи це тим, що слідчим невірно кваліфіковані дії ОСОБА_6 , оскільки в його діях наявний інший склад злочину, який не є тяжким та не дозволяє обрати тримання під вартою.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, адвоката та пояснення підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 28.03.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про скоєння розбійного нападу на ОСОБА_7
28.03.2016 р. ОСОБА_6 по зазначеному кримінальному провадженню затримано та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, згідно якої останній підозрюється у тому, що у нього 27.03.2016 р. близько 23-00 год., після півторагодинного розпивання спиртних напоїв у компанії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 виник умисел на протиправне заволодіння майном ОСОБА_7 . Переслідуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, шляхом використання насильства небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_7 , яке виразилось у завданні хаотичних ударів по голові і тулубу, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 зняли з шиї потерпілого срібний ланцюжок, заявленою вартістю 800 грн., заволодівши ним. У результаті зазначених дій потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, множинних гематом, забоїв та саден нижніх кінцівок, сідниць.

Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри слідчий суддя зазначає наступне.

З досліджених у судовому засіданні протоколів допитів підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 28.03.2016 р., протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.03.2016 р., протоколу огляду предметів від 28.03.2016 р., протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 28.03.2016 р., довідки Глухівської центральної районної лікарні від 28.03.2016 р., вбачається, що 27.03.2016 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час спільного вживання спиртних напоїв виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 наносив удари потерпілому та потерпілий наносив удари ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_6 нанесли чисельні удари потерпілому ОСОБА_7 та заволоділи його срібним ланцюжком, який був виявлений за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Відтак, на думку слідчого судді, підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою, оскільки надана до суду інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими. При цьому слідчий суддя відзначає, при вирішенні питання про обґрунтованість підозри, для нього не є вирішальним кваліфікація злочину як то розбій, грабіж, крадіжка, хуліганство тощо. Вирішальним же є те, що надана інформація дає підстави вважати, що було скоєно кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчим і прокурором також доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину і враховуючи серйозність висунутої щодо нього підозри, суворість покарання, яке може бути призначено йому, може переховування від суду чи органів розслідування.

Обґрунтовуючи неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, слідчий і прокурор послалися на суворість покарання, яке загрожує підозрюваному. У судових дебатах прокурор також посилався на недалеке проживання ОСОБА_6 від кордону з РФ, а також те, що він не має постійного місця проживання, може вливати на потерпілого і у держави відсутні засоби електронного контролю, що виключає обрання домашнього арешту.

Проте, з такими доводами слідчого і прокурора погодитись неможливо, в зв`язку з тим, що прокурором не доведено тих обставин, що запобігти заявленим ризикам можливо виключно шляхом позбавлення свободи підозрюваного, а не встановлення певних обмежень відносно нього та застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження, які здатні запобігти заявленим ризикам.

Слідчий суддя наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії», від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний має молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за яким же і зареєстрований.

Будь-яких доказів, які б свідчили про якусь негативну поведінку підозрюваного, відсутність міцності соціальних зв`язків, ані прокурор, ані слідчий, суду не надали.

Слідчий суддя звертає увагу, що він не може врахувати лише одну суворість можливого покарання як виправдання тримання під вартою підозрюваного, а також не може спиратися на голе припущення прокурора, про те що в умовах встановлення певних обмежень, підозрюваний може втекти.

Отже, на думку слідчого судді прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти заявленим ризикам, а отже прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, вважаючи наявними зазначені вище ризики, не доведеними прокурором обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та виконуючи вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, на думку слідчого судді, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на цій стадії досудового слідства є необхідним, але належним та достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Посилання прокурора на відсутність електронних засобів контролю, слідчий суддя не приймає, оскільки чинним законодавством не передбачено неможливості застосування домашнього арешту через зазначені обставини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-184, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`явитись до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого (прокурора), слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження) по першому виклику;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, або інший документ, що дає підозрюваному право на виїзд за межі України;

5) утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 ;

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 26.05.2016 р. включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1