Провадження № 11-сс/792/168/16
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003186 від 25 травня 2016, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
У провадженні слідчого СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження, внесене 25 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003186, яке розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

ОСОБА_9 органом досудового слідства підозрюється в тому, що 23 травня 2016 року близько 23 год. 20 хв., перебуваючи на автомобільній стоянці автомийки, що по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, незаконно, без згоди власника ОСОБА_10 , який залишив належний йому автомобіль марки «Opel» моделі «Vivaro», номер кузова шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автомийці, шляхом вільного доступу, скориставшись залишеним власником ключем, заволодів вказаним транспортним засобом з метою прогулянки по місту. В подальшому, 24 травня 2016 року близько 03 год. 00 хв., рухаючись по проспекту Миру в м. Хмельницькому навпроти будинку № 65 ОСОБА_9 був зупинений працівниками УПП в Хмельницькій області.

26 травня 2016 року ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 20 липня 2016 року включно. Визначено розмір застави 60000 грн. з покладенням відповідних обов`язків.

Слідчий суддя обґрунтовував своє рішення тим, що в матеріалах провадження наявні вагомі докази про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , прокурором та слідчим доведено обґрунтованість ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання, в разі визнання його винним передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення, вчинив злочин під час іспитового строку та в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_9 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, без постійного місця проживання.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати останньому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі. Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи своє рішення, не взяв до уваги всі обставини та не навів аргументи на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, може не забезпечити його належну процесуальну поведінку. Вважає, що висновки суду не були належним чином вмотивовані, та не були враховані ті обставини, що ОСОБА_9 скористався автомобілем, який належить ОСОБА_10 , у його відсутність, оскільки останнім не було висловлено позиції про неможливість під час його відсутності брати автомобіль у власних чи робочих цілях, тому висновок суду першої інстанції, при відсутності пояснень власника автомобіля, про самовільне використання автомобіля є хибними. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги те, що на утриманні підозрюваного є малолітні діти; хоча й неофіційно, але ОСОБА_9 працює на різних роботах, частину свого заробітку передає на утримання цих дітей, в нього немає сенсу переховуватись від органів слідства, оскільки він обізнаний про негативні наслідки таких дій. Посилання слідчого судді у своїй ухвалі, про можливість незаконно впливати на свідків не підтверджено доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання доводів апеляційної скарги, думку слідчого та прокурора про законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, а подану апеляційну скаргу вважають необґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції з врахуванням обставин провадження, тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, правомірно обрав підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, які б давали суду підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, щодо раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання в виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів погоджується, що метою і підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, переховуватися від органів слідства.

Прокурором та слідчим в клопотанні та доданих документах, а також в судовому засіданні вищевказані обставини доведено, доведено наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Доводи апелянта про відсутність в провадженні письмової заяви власника автомобіля не спростовують висновків слідчого судді щодо обґрунтованості підозри зважаючи, що дозволу на використання безпосередньо підозрюваним автомобіля ОСОБА_9 не отримував, що він визнав в апеляційному суді (потерпілий надав свої пояснення, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , після повернення з-за кордону), а згідно положень ч. 1 ст. 214 КПК України, досудове розслідування може бути розпочате не лише за повідомленням потерпілого.

При розгляді клопотання слідчого колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави колегії суддів вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 є тяжким злочином, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні шляхом вчинення тиску на них з метою зміни ними своїх показань. Відсутність в підозрюваного постійного місця проживання (слід зауважити, що в провадженні встановлено декілька адрес тимчасового місця проживання; за адресою, за якою підозрюваний поставлений на облік в КВІ, він не проживає також), стабільних соціальних зв`язків в сукупності з вищенаведеними обставинами також вказує про доведеність заявлених ризиків. Колегія суддів також враховує покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України в виді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі. Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та доведені слідчим та прокурором в судовому засіданні слідчий суддя обґрунтовано обрав ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою, з такими висновками суду погоджується колегія суддів, при цьому слідчим в клопотанні та прокурором, слідчим в суді доведено недостатність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в тому числі і особистого зобов`язання або домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі, про що вказує захисник в апеляційній скарзі, а також слідчим та прокурором доведені такі обставини в суді. З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний надає матеріальну допомогу неповнолітнім дітям не впливають на висновки слідчого судді, зважаючи на те, що такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, та не виступили стримуючим фактором його протиправної поведінки.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 вчинив новий злочин, який є тяжким, у період іспитового строку, який був йому встановлений вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2013 року, що свідчить про небажання підозрюваного стати на шлях виправлення та можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, до цього тричі притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується даними кримінального провадження, також перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину, що в сукупності з вище встановленими обставинами спростовують доводи захисника про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що запобіжний захід в виді особистого зобов`язання або домашнього арешту, чи інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе запобігти доведеним в суді ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя в порядку ч. 5 ст. 182 КПК України вірно визначив розмір застави в сумі 60000 грн., з чим також погоджується колегія суддів. Доводи захисника про надмірний розмір застави, на думку колегії суддів, на увагу не заслуговує, а зменшення розміру застави, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги захисника не вказують про наявність підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року про обрання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в виді тримання під вартою до 20 липня 2016 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2