Справа № 646/4817/16-к
Провадження №1-кс/646/2221/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах компанії Bayer AG/Байєр АГ на постанову прокуратури Харківської області від 11.12.2015 року про закриття кримінального провадження №0002271,-
ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову прокуратури Харківської області від 11.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 9992271, в обґрунтування якої зазначив, що 11 вересня 2014 року колегією суддів Золочівського районного суду Харківської області по кримінальному провадженню № 622/781/14-к (1-кп/622/126/2014) було ухвалено обвинувальний вирок, згідно якого ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.28, ч. 2 ст. 201, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229 КК України. Даним вироком було передбачено, що речові докази по кримінальному провадженню (зокрема контрафактні/фальсифіковані товари - пестициди та агрохімікати, незаконно марковані торговельними марками всесвітньо відомих компаній «SYNGЕNТА», «ВАYЕК», «DUPONT» та «СНЕМINОVА», підлягають конфіскації та знищенню. Компанія Вауег АС/Байєр АГ в даному кримінальному провадженні була визнана потерпілим. В рамках проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів від 18.02.2013року, акту прийому-передачі речових доказів від 20 лютого 2013 року та протоколу огляду речових доказів від 12 квітня 2013 року складених в рамках кримінального провадження № 0000071 від 17 лютого 2013 року співробітниками слідчого відділу УСБУ у Харківській області, речові докази (фальсифікований/контрафактний товар) перебували на відповідальному зберіганні в складських приміщеннях ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я» за адресою : місто Харків, вулиця Сидора Ковпака, 243.На виконання вироку було видано виконавчий документ, який перебував на примусовому виконанні у Київському відділі ДВС Харківського МУЮ (ВП № 45217586, державний виконавець ОСОБА_5 ) Згідно із отриманою Скаржником інформацією від прокуратури Харківської області, державного виконавця, ТОВ «Фармацевтична компанія «Здоров`я», Золочівського районного суду Харківської області, контрафактний товар був отриманий посадовими особами ВДВС, транспортований та знищений згідно акту від 27.03.2015 року за участю спеціалізованого підприємства ТОВ «Імар» та 01 квітня 2015 року дане виконавче провадження було закінчено по фактичному виконанню. Але в порядку перевірки даної інформації, вона не знайшла свого підтвердження, оскільки за наявною інформацією Скаржника, контрактний товар не був насправді знищений. В зв`язку із чим, Скаржник був вимушений звернутися із відповідною заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів. Заявник зазначає, що кримінальне провадження в рамках якого прийнято оскаржувану постанову здійснювалось за обставинами викладеними у заяві про злочин від 30.04.2015 року щодо вчинення, на думку заявника, державним виконавцем злочинів передбачених статтями 365, 366 КК України щодо перевищення ним своїх службових повноважень та підроблення документів в матеріалах виконавчого провадження, які свідчать про виконання вироку суду в частині конфіскації та знищення контрафактної продукції, але насправді було знищено лише тару з цієї продукції. Посилаючись на вказані обставини, на неповноту та необ`єктивність проведення досудового розслідування, заявник просив суд скасувати оскаржувану постанову.

Представник заявника адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні доводи скарги підтримав та пояснив про обставини викладені вище, зазначив, що державний виконавець ОСОБА_5 при виконанні вироку суду від 11 09.2014 року здійснив знищення лише тари в якій містилася контрафактна продукція, сама ж продукція знищена не була, а тому саме в цьому є вбачається на його думку склад злочину в діях державного виконавця і орган досудового розслідування в ході проведення розслідування цього не спростував, матеріли кримінального провадження та виконавчого провадження свідчать про те, що було знищено лише тару в якій зберігалася контрафактна продукція, сама ж продукція не знищена.

Прокурор ОСОБА_7 щодо задоволення скарги заперечував, вважаючи, що розслідування проведено повно та об`єктивно, слідчим було вчинено необхідний обсяг процесуальних слідчих дій за результатами чого він прийшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю в діях державного виконавця складу злочину. На питання суду пояснив, що дійсно, при проведенні первісних слідчих дій було описано та вилучено контрафактну продукцію, яка в послідуючому визнано речовим доказом, в послідуючому, в зв`язку з не встановленням одразу всіх осіб причетних до вчинення злочинів щодо зазначеної продукції, з матеріалів справи в окреме провадження було виділено матеріли щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких засуджено, а в послідуючому виділено матеріали стосовно ОСОБА_10 , якого засуджено вироком Золочівського районного суду Харківської області на який посилається заявник.

Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та матеріли кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні прокуратури Харківської області перебувало кримінальне провадження № 9992271, досудове розслідування за яким здійснювалось за обставинами щодо правомірності виконавчих дій державного виконавця ОСОБА_5 при виконанні вироку Золочівського районного суду Харківської області від 11.09.2014 року в частині конфіскування та знищення речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 9992271 в ході проведення досудового розслідування за обставинами викладеними у заяві про злочин, слідчим було допитано в якості свідків службових осіб підприємств, які здійснювали знищення речей визнаних речовими доказами; вилучено та досліджено матеріли виконавчого провадження ВП № 45217586; долучено до матеріалів кримінального провадження копію службової переписки, що здійснювалась на предмет виконання вироку суду від 11.09.2014 щодо знищення речових доказів.

Відповідно до копії вироку Золочівського районного суду Харківської області від 11.09.2011 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.28, ч. 2 ст. 201, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229 КК України та призначено покарання.

Як вбачається з мотивувальної частини даного вироку, колегія суддів, вирішуючи питання щодо долі речових доказів зазначила, що конфіскація предметів контрабанди в рамках розгляду даного кримінального провадження (відносно ОСОБА_4 ) не є можливою, оскільки долю даних предметів вирішено під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і колегія суддів вирішила долю речових доказів, що підтверджують скоєння ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, зазначивши в резолютивній частині вироку перелік цих речових доказів.

Як вбачається з фабули статті 229 Кримінального Кодексу України, злочин передбачений даною нормою Закону полягає у незаконному використанні знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, або інше умисне порушення права на ці об`єкти, якщо це завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, із зазначенням в окремих частинах статті кваліфікуючих ознак.
Аналізуючи дану норму Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідальність за даною статтею наступає у разі використання саме знаку на товар, фірмового найменування, які, як вказано у переліку речових доказів, що підлягали конфіскації та знищенню за вироком суду від 11.09.2014 року і були зазначені на картонних коробках та іншому, мова про саму контрафактну продукцію, яка маркується вказаними знаками у статті 229 КК України не йде, а відповідно і відповідальність за використання саме контрафактної продукції за статтею 229 КК України не наступає.
З огляду на викладене, оскільки судом, відповідно до вироку суду від 11.09.2014 року було вирішено долю речових доказів лише за статтею 229 КК України, то конфіскації та знищенню відповідно підлягали саме знаки на товар, фірмове найменування, що містилися на коробках, каністрах, полімерних ємностях та інше (тара), що узгоджується з матеріалами виконавчого провадження та твердженнями самого заявника стосовно знищення лише тари.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що при проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 9992271 слідчим було здійснено необхідний обсяг слідчих, процесуальних дій за результати яких слідчий прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності в діях державного виконавця ОСОБА_5 складу злочинів та прийняв законне та обґрунтоване рішення, що відповідає вимогам статті 9 КПК України, а тому вимоги заявника задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 303 307, 372 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя,-

У х в а л и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах компанії Bayer AG/Байєр АГ на постанову прокуратури Харківської області від 11.12.2015 року про закриття кримінального провадження №0002271 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1