Провадження № 11-сс/795/122/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 без визначення застави.

Застосовуючи до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, був раніше засуджений за вчинення подібного злочину й на шлях виправлення не став, працює в м. Києві й може залишити місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки вона є незаконною і необґрунтованою та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що

у ОСОБА_9 з ОСОБА_10 виникла сварка, після чого вони помирилися і коли він попросив ОСОБА_10 звозити його в с. Оленівку, Борзнянського району, то останній сказав, що машина стоїть біля двору, ключі в замку запалювання і щоб він сам з`їздив, а він його почекає. Отримавши дозвіл від ОСОБА_10 він поїхав в с. Оленівка, забрав свої речі і коли повертався назад, то був затриманий працівниками поліції, які доставили його в відділ поліції.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що сварка між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 сталася не з приводу заволодіння автомобілем, а з причин того, що він нібито йому не доплатив за послуги таксі.

Захисник ОСОБА_8 вказав, що прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції заявив, що доказів по всіх чотирьох ризиках нема.

Ще в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції була допущена груба помилка, оскільки порушено вимоги ч.2 ст. 184КПК України, а саме підозрюваному не надано матеріали, якими обґрунтовуються необхідність застосування запобіжного заходу.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції було порушено ст. 209 КПК України, оскільки не встановлено питання про дійсний час затримання ОСОБА_9 , оскільки в протоколі затримання вказано 4год. 35хв., а в дійсності його було затримано в 2-00год. 24.04.2016р.

Захисник вказав, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував стан здоров`я підозрюваного, його інвалідність, також те, що разом з підозрюваним проживає його хвора мати.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора і слідчого, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що 23 квітня 2016 року близько 23-50год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в дворі господарства своєї матері ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, застосував насильство, а саме наніс удар кулаком по голові в ділянку потилиці та декілька ударів ногою в ділянку обличчя ОСОБА_10 , після чого незаконно заволодів його автомобілем марки «ЗАЗ-1102 Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252.

24.04.2016р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст. 178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про його особу, тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить репутація і соціальні зв`язки підозрюваного те, що хоча й одружений, але з дружиною спільно не проживає, дітей не має, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, що посягають на громадську безпеку, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортних засобів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, дійшов вірного висновку про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи в сукупності доведені слідчим та прокурором ризики і дані про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Тому твердження апелянта про можливість застосування до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на матеріалах провадження.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції були грубо порушені права підозрюваного, а саме не надано на ознайомлення матеріали, якими обґрунтовуються необхідність застосування запобіжного заходу є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки, як було досліджено в апеляційному суді, в матеріалах справи є клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 25.04.2016р., з додатками до нього, тобто з усіма необхідними матеріалами, на якому є підпис підозрюваного ОСОБА_9 та двох понятих.

Також, щодо посилань захисника ОСОБА_8 на розбіжності в часі затримання підозрюваного, то колегія суддів вважає їх незначними і такими, що не можуть вплинути на законність прийнятого рішення суду.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не в повній мірі врахований стан здоров`я ОСОБА_9 та його матері є безпідставними, оскільки вони в повній мірі враховані судом першої інстанції. Крім того, вказані захисником обставини не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_4