Справа №589/2075/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/715/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою засудженому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю і мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, не одруженому, з середньою спеціальною освітою, не працюючому, засудженому 07 травня 2015 року вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за ст.15 ч.3 - ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та постановлено направити засудженого для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання ухвалою законної сили обрано тримання під вартою, строк покарання визначено рахувати з 03 червня 2016 року.

Скасовуючи засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, своє рішення місцевий суд мотивував тим, що останній, будучи засудженим, під час іспитового строку не довів свого виправлення, оскільки 11 разів не з`являвся на реєстрацію до органів КВІ, про що неодноразово був попереджений, тобто не виконує покладені на нього обов`язки і його поведінка свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою пом`якшити призначене йому покарання. В обґрунтування своїх вимог засуджений вказує, що повністю згоден зі своєю провиною та визнає невиконання обов`язків, які були покладені на нього судом, в чому розкаюється, однак зазначає, що дані порушення виникли внаслідок систематичного зловживання спиртними напоями. Також апелянт вказує, що він доглядає за батьком похилого віку, який являється інвалідом.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обовязків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обовязків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України , якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглядаючи клопотання представника КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 дотримав зазначені вимоги закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2015 року засуджено за ст.15 ч.3 - ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На виконання цього вироку 17 червня 2015 року засудженого ОСОБА_7 було поставлено на облік в Шосткинському міськрайонному відділі КВІ. Він був ознайомлений з обов`язками, покладеними на нього судом. Також засуджений ОСОБА_7 17.06.2014 року дав підписку, що йому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки, зокрема

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, а також обов`язки звільненого від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст.164 ч.3 КВК України. Засуджений ОСОБА_7 був попереджений про відповідальність згідно ст.166 КВК України за порушення громадського порядку, ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, та недопустимість скоєння нових злочинів.

Проте, 23.06.2015, 14.07.2015, 28.07.2015, 11.08.2015 ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин.

14.08.2015 року був доставлений приводом працівниками правоохоронних органів та був письмово попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, кримінально-виконавча інспекція може направити матеріали до суду про скасування іспитового строку.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_7 22.09.2015, 10.11.2015, 12.01.2016 року знову не з`являвся на реєстрацію без поважної причини, про що 13.10.2015, 12.11.2015, 15.01.2016 року він був письмово попереджений.

Крім цього, засудженому ОСОБА_7 неодноразово виносились застереження у вигляді письмових попереджень про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, суд може скасувати іспитовий строк і направити його в місця позбавлення волі.

Однак, 16.02.2016 року, 23.02.2016 року, 01.03.2016 року, 09.03.2016 року засуджений ОСОБА_7 знову не з`явився на реєстрацію без поважної причин, про що 15.03.2016 року йому було винесено останнє попередження, а 16.03.2016 року начальник Шосткинського МВР звернулася до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінивши наведені обставини в сукупності, дійшов до вірного висновку, що під час іспитового строку невиконання засудженим ОСОБА_7 покладеного на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію носить умисний та неодноразовий характер, засуджений у належній формі був повідомлений про визначені інспекцією дні та місце проходження реєстрації, стосовно нього виносилось застереження у виді письмового попередження з приводу можливого скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, але він, незважаючи на реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, свідомо продовжив ігнорувати відповідні застереження, не виконуючи покладені на нього судом обов`язки, та не надав будь-які докази з приводу поважності причин своєї неявки для реєстрації, тому суд прийняв обґрунтоване й правильне рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Звертає на себе увагу і та обставина, що навіть під час розгляду клопотання в суді, ОСОБА_7 без поважних причин не з`являвся в судове засідання за що неодноразово піддавався приводу.

Твердження засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі з приводу того, що він здійснює догляд за батьком похилого віку, який являється інвалідом, були предметом перевірки судом першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними, оскільки батько засудженого ОСОБА_9 , 1953 р. н., згідно довідки Шосткинського психоневрологічного диспансеру, дійсно, є інвалідом 2 ї групи за психіатричним захворюванням з 03.11.1998 р. Однак, за психічним станом сторонньої допомоги не потребує. Дієздатності не позбавлений. Пенсію отримує особисто через відділення зв`язку с. Вовна Шосткинського району.

Інші доводи апеляційної скарги страждання засудженого ОСОБА_7 на алкоголізм, повне визнання вини в скоєному та щире каяття не спростовують висновків суду щодо необхідності скасування його звільнення в зв`язку з невиконанням покладених обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевим судом були в повному обсязі досліджені матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , перевірено наявність (відсутність) усіх підстав для скасування звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням і його направлення для відбування покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2015 року, в результаті чого прийнято законне і обґрунтоване рішення.

Підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2015 року про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і його направлення для відбування покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2015 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.