Справа №589/1949/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/561/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 21 квітня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 23 лютого 2010 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,

про відмову в умовно достроковому звільненні від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, від 23 лютого 2010 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Шостинській виправній колонії № 66.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 7 листопада 2014 року, засудженому ОСОБА_7 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбута частина покарання 4 роки 7 місяців 5 днів була скорочена наполовину на 2 роки 3 місяці 17 днів.

До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло подання начальника Шосткинської виправної колонії № 66 та голови спостережної комісії при Шосткинській районній державній адміністрації Сумської області про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, як такого, що довів своє виправлення поведінкою та ставленням до праці.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 21 квітня 2016 року, в задоволенні вказаного подання було відмовлено з мотивів того, що ОСОБА_7 не є особою, яка своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом відбутого строку покарання, довела своє виправлення.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 почав позитивно характеризуватись лише наприкінці 2015 року, а до цього працювати та приймати участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі бажання не виявляв, також не виявляв бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, до заходів, що сприяють становленню на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності ставився посередньо, крім того, відповідно до рапорту начальника відділення СПС від, 7 квітня 2016 року, засуджений ОСОБА_7 на зауваження працівника адміністрації колонії реагував вживанням нецензурної лексики, а тому відсутні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали якою задовольнити подання начальника Шосткинської виправної колонії № 66 та голови спостережної комісії при Шосткинській районній державній адміністрації Сумської області про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 мотивує свої вимоги тим, що суд не в повній мірі взяв до уваги те, що він довів своє виправлення, оскільки він характеризується позитивно, свою вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, має два заохочення від адміністрації колонії, а стягнення, яке він отримав на початку відбування покарання, є погашеним і, відповідно до ст. 134 КВК України він є особою, що не має стягнень.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про передчасність застосування відносно засудженого ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України та його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, за змістом ст. 81 КК України, при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму перебування в установі виконання покарання, участі у самодіяльних організаціях виправно трудової установи, а також його наміри щодо його бажання брати участь у суспільно корисній праці.

При цьому, висновок про виправлення засудженого повинен базуватися на даних про поведінку засудженого в цілому, а не за якийсь період відбування засудженою особою покарання.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до характеристики відносно засудженого, від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_7 є працевлаштованим на виробництві колонії робітником столярної дільниці, до виконання дорученої роботи ставиться добре, приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до виконання заходів якої ставиться добре. До працівників адміністрації колонії ввічливий, тактовний. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. До себе вимогливий. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Здатний до самокерованої законослухняної поведінки та дотримання соціальних норм у суспільстві після звільнення.

Із довідки про заохочення та стягнення по особовій справі засудженого вбачається, що ОСОБА_7 має 2 заохочення за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці у ІІІ та IV кварталах 2015 року та мав одне стягнення 28 квітня 2014 року, яке погашено.

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_7 , від 7 листопада 2014 року, від 19 травня 2015 року та, від 6 серпня 2015 року, засуджений ОСОБА_7 з початку відбуття строку покарання 12 червня 2014 року і, що найменше до серпня 2015 року, характеризувався посередньо, бажання працювати не виявляв, участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та участі у програмі диференційованого впливу не приймав. До заходів, що сприяють становленню на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності ставився посередньо (а. п. 18 20).

Зважаючи на такі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності умовно дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання не довів своє виправлення, так як позитивно характеризуватися та приймати активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та у програмі диференційованого виховного впливу засуджений ОСОБА_7 почав лише з кінця 2015 року.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних обставин відносно засудженого ОСОБА_7 не спростовують, а тому і не впливають на висновки суду.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 21 квітня 2016 року, про відмову в умовно достроковому звільненні засудженого за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, від 23 лютого 2010 року, ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4