Дата документу 10.05.2016

Справа № 1-303/01
Провадження № 1-в/334/181/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо передачі вилученого майна
ВСТАНОВИВ:
14 квітня 2016 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання Першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо передачі вилученого майна.
У клопотанні зазначено, 08.12.2000 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя винесено обвинувальний вирок у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 86-1, 165,172 КК України (1960 р,),
Вказаним вироком, судом не вирішено долю вилученого майна (сережки - 3,35 г, 585°, сережки - 2,73 г, 583°, кільце - 3,36 г, 583°, ланцюжок - 3,82 г, 583°, ланцюжок - 10,71 г, 585°, сертифікати - 102 шт), яке передано на відповідальне зберігання до фінансової частини Головного управління МВС України в Запорізькій області.
Під час виконання зазначеної постанови, а також у зв`язку з реформуванням ГУМВС України в Запорізькій області, виникло питання щодо того, кому саме необхідно передати вказане майно.
Просить суд вирішити питання щодо передачі вилученого майна конкретній особі (у т.ч. підприємству, установі, організації) із зазначенням П.І.Б. або назви установи..
У судове засідання ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 не з`явилися, про час та місце проведення справи були повідомлені належним чином.
Прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

08 грудня 2000 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя ухвалив виправдувальний вирок у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 148-5 КК України (в ред. 1960 року), ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 148-5, ч.2 ст. 165 КК України (в ред. 1960 року).
Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчинені злочинів, в якому обвинуваченням датою вчинення злочину було вказано 23.01.1995 року.
Таким чином, речі, які належать ОСОБА_5 та перебувають на зберіганні в ГУМВС України в Запорізькій області, не мають відношення до вказаної кримінальної справи, оскільки були вилучені в неї та передані до камери схову у 1994 року, тобто ще до порушення кримінальної справи.
Щодо речей, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
У вироку суду не мається жодного посилання на речі, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що вони є знаряддям злочину, зберегли на собі сліди злочину, були об`єктом злочину або є такими, що нажиті злочинним шляхом чи є засобами розкриття злочину, виявлення винних або спростування обвинувачення, тобто що вони відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
За таких обставин суд вважає неможливим вирішити долю вказаних речей.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо вирішення питання про речові докази (майно, на яке накладений арешт).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1