Дата документу 01.04.2016

Справа № 334/2056/16-к
Провадження № 1-кс/334/437/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя, у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участі прокурора - ОСОБА_3 ;

слідчого - ОСОБА_4

та адвоката - ОСОБА_5 ;

розглянув клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001752 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки Запорізької області, Новомиколаївського району с. Самійлівка, яка має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

в підозрі у скоєнні злочин, передбаченого ст.297 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В період часу з 09 березня 2016 року по 10 березня 2016 року, ОСОБА_6 перебуваючи разом із ОСОБА_7 діючи з ним за попередньою змовою, ігноруючи загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, не зважаючи на загальнолюдські цінності, прийшли на «Правобережне» (Осіпенківське) кладовище, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Братська. Знаходячись на території кладовища, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом прикладання фізичних зусиль заволоділи предметами наявними в місцях поховань, а саме: металевим столиком, з могили померлої ОСОБА_8 , металевим столиком та ніжкою лавочки, з могили померлого ОСОБА_9 , металевим столиком, з могили померлої ОСОБА_10 та металевим столиком, з могили померлого ОСОБА_11 , після чого викрадене майно сховали у лісопосадці для подальшого продажу та отримання коштів.

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили матеріальний збиток ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 297 КК України, а саме: незаконне заволодіння предметами, які знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, які спричинили тяжкі наслідки.

Допитана в якості підозрюваної, ОСОБА_6 свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала.
Оскільки існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність та буде продовжувати вчиняти корисливі кримінальні правопорушення, слідчий та прокурор просять клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просить його задовольнити.

Адвокат підозрюваної проти заявленого клопотання заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки жодного доказу наявності ризиків органом досудового розслідування та прокурором не надані, просив суд застосувати щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт. Зазначив, що ОСОБА_6 має двох неповнолітніх дітей, які проживають разом із її батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а тому у неї є стійкі соціальні зв`язки.

Крім того, ОСОБА_6 раніше не засуджена, з місця мешкання характеризується позитивно, вину визнає, щиро кається, від органов досудового слідства не переховується, за кожним викликом слідчого зявляється до органов досудового слідства.

Враховуючи вищезазначене вважає, що відсутні ризики зазначені слідчим у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_6 , підтримала свого адвоката.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_6 , та її адвоката, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити слідчому та прокурору у задоволенні клопотання щодо обрання підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, матеріалів провадження, наданих суду, не достатньо доказів, достатніх для того, щоб вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, суд вважає, що самою підозрюваною та її адвокатом надані суду обґрунтовані підстави вважати, що до ОСОБА_6 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст.181 КПК України, т.я. вони завірили суд про те, що підозрювана буде сприяти розслідуванню злочину, не буде вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України,

У X В А Л И В:
У клопотанні слідчого СВ Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001752 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 297 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши їй залишати житло з 20-00 години по 7-00 годину.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Строк домашнього арешту визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці: з 01.04.2016 року до 30.05.2016р.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1