Справа № 393/298/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

обвинувачений ОСОБА_3

захисник-адвокат ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка кримінальне провадження № 1кп/393/80/16, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.16р. за № 0000108 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
11 травня 2016 року, близько 19 год., обвинувачений ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 . На присадибній ділянці вказаного домоволодіння обвинувачений побачив потерпілу та вирішив з`ясувати відносини з приводу конфлікту, який відбувся між нею та його сином ОСОБА_7 . Обвинувачений пройшов на присадибну ділянку та почав розмову, яка переросла в словесний конфлікт, в ході якого він умисно наніс потерпілій удар рукою в область обличчя та декілька ударів рукою в область грудної клітини. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: саден (2) в ділянці шиї зліва по передньо-боковій поверхні в середній третині, садна (3) в ділянці шиї справа по передньо-боковій поверхні, синець правої скроневої ділянки, згідно висновку судово-медичного експерта № 62 від 13.05.16р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав повністю. Суду дав покази, що 11 травня 2016 року він переганяв худобу і загубив одну корову, а тому разом із своїм братом ОСОБА_8 ходив по с. Тарасівка та шукав загублену корову. В період часу з 19 год. по 19 год. 30 хв. він разом з братом проходив по АДРЕСА_2 та побачив на присадибній ділянці потерпілу ОСОБА_6 , яка позвала обвинуваченого. Останній вирішив підійти до потерпілої та запитати чому вона постійно ображає його сина. Коли він прийшов на присадибну ділянку ОСОБА_6 , то вона почала його ображати нецензурними словами, а потім вдарила граблями в голову. Від отриманого удару в нього все обличчя було залито кров`ю. Почувши крик, ОСОБА_8 підбіг та забрав обвинуваченого і вони пішли додому. Конфлікт з потерпілою відбувався 2-3 хвилини. Прийшовши додому, він відразу пішов до фельдшера. В районну лікарню поїхав наступного дня, але лікувався вдома. Вказав, що ні він, ні його брат тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносили. Зазначив, що потерпіла була у нетверезому стані. Також вказав, що на подвір`ї ОСОБА_6 окрім нього та потерпілої не було нікого, а згодом підійшов ОСОБА_8 . В момент конфлікту діти потерпілої гралися біля магазину, а тому нічого не бачили. В зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями обвинувачений звертався до правоохоронних органів.
Проте, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в судовому засіданні показами потерпілої, свідків і матеріалами кримінальної справи.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала суду покази, що 11 травня 2016 року близько 19 год., вона знаходилась на території свого домоволодіння, що в АДРЕСА_2 та сапала цибулю. Її діти разом із сусідським хлопчиком гралися навпроти дому, що неподалік магазину. Потерпіла почула розмову, а потім те, що її син плаче. Вона подивилася і побачила ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Останній кричав та висловлювався нецензурними словами, що якщо вона буде ображати його сина, то він завдасть їй тілесних ушкоджень. Потім обвинувачений почав швидкими кроками йти до потерпілої, а його брат ОСОБА_8 погнав корів далі. Підійшовши до потерпілої, ОСОБА_3 почав її ображати та говорити, що вона образила його сина. Після цього, обвинувачений ударив потерпілу в обличчя і почав душити за горло. Потерпіла сказала обвинуваченому, щоб він припинив, тому що вона викличе поліцію, але той на зауваження не реагував. Почувши галас, сусідка ОСОБА_9 вийшла з свого двору та стала між потерпілою і обвинуваченим та намагалася відтягнути останнього. В цей час, обвинувачений взяв великий камінь, розміром з цеглину, і замахнувся, щоб ударити потерпілу, але ОСОБА_9 не дала це зробити. Потім прийшов брат обвинуваченого - ОСОБА_8 , який схопив потерпілу та штовхнув на землю. В процесі конфлікту з обвинуваченим вона обороняючись відштовхувала його та вдарила металевою ручкою граблів по руці, а обвинувачений в свою чергу вдарив її декілька раз руками в голову та душив за горло двома руками. Вказала, що вона до обвинуваченого не підходила, а той сам прийшов на територію її домоволодіння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав суду покази, що в один з днів травня 2016 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час до нього зателефонувала завідуюча будинком культури ОСОБА_11 та розповіла про конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Як голова сільської ради, він вирішив з`ясувати що трапилось і приїхав приблизно через 20 хвилин до двору потерпілої. На місці пригоди він побачив ОСОБА_6 , яка була стривожена, на її шиї була подряпина, кров яка запеклась, очі в сльозах, але синців не бачив. Після цього він поїхав до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та сказав, щоб наступного дня на 9 год. вони прийшли до сільської ради. Прийшовши до сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_8 повідомили, що потерпілу вони не били, а потерпіла навпаки стверджувала, що її побили останні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 (рідний брат обвинуваченого) дав суду покази, що 11 травня 2016 рорку близько 19 год. 30 хв., він та його брат ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 шукали корову, яка загубилась. В цей час біля магазину гралися діти, серед яких був син потерпілої. Проходячи повз двір ОСОБА_6 , його брат побачив останню і почав з нею говорити, а свідок пішов далі. В процесі руху він побачив, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сталась суперечка, початку якої свідок не бачив. Від місця події він знаходився досить далеко, а тому вирішив підбігти. Коли біг, то побачив, що ОСОБА_6 вдарила обвинуваченого ручкою граблів. Підбігши до них впритул, побачив, що по обличчю ОСОБА_3 текла кров.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_12 (син потерпілої), в присутності матері ОСОБА_6 та педагога ОСОБА_13 , дав покази, що 11 травня 2016 року він разом з братом гуляв біля дому, що в АДРЕСА_2 . В цей час по вулиці йшли ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які гнали стадо корів. ОСОБА_3 зупинився і почав ображати матір свідка (потерпілу). Він попросив ОСОБА_8 , щоб той забрав свого брата, але він не послухав та вдарив свідка ладонею в обличчя. Після цього, свідок взяв молодшого брата і побіг у двір. Потім він побачив, що обвинувачений почав битися з мамою. Сусідка ОСОБА_9 стояла між ОСОБА_14 та потерпілою і розбороняла їх. ОСОБА_3 взяв камінь і хотів вдарити маму, але ОСОБА_9 йому завадила. Після цього, ОСОБА_8 залишивши корову підбіг до мами, схватив її за шию і відштовхнув. Мати захищалася граблями. Вся ця подія була близько 15-20 хв. В матері була подряпана шия, а на грудях - кров. Вказав, що він бачив як обвинувачений бив його матір в голову і живіт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала покази, що 11 травня 2016 року, близько 18 год., вона була у потерпілої, так як її дитина гралася з дитиною останньої, а потім поїхала додому. Через 15-20 хв. їй зателефонувала потерпіла і розповіла про конфлікт з обвинуваченим та запитала номер телефону дільничного інспектора і голови сільської ради. Через 5-7 хвилин свідок приїхала до двору потерпілої та побачила, що остання вмивала обличчя. На шиї у потерпілої були подряпини і кров, припухла бров. Потерпіла та її сусідка ОСОБА_9 говорили, що ОСОБА_3 гнав корів та почав кричати на потерпілу і між ними виникла сварка. Потім обвинувачений вдарив потерпілу. Також ОСОБА_9 розповідала, що ОСОБА_3 чи ОСОБА_8 взяв камінь і хотів ударити ОСОБА_6 , але вона не дала це зробити. Свідок зателефонувала до сільського голови і той приїхав через 10-15 хв. Вказала, що конфлікт, який стався на присадибній ділянці домоволодіння потерпілої, вона особисто не бачила.

Безпосередньо дослідженими судом під час розгляду кримінального провадження матеріалами справи.

Протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 12.05.16р., згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 11.05.16р. біля 19 год. ОСОБА_3 перебуваючи на території двору, що знаходиться в АДРЕСА_2 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 62 від 13.05.16р. при судово-медичному обстеженні у гр. ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: садна (2) в ділянці шиї зліва по передньо-боковій поіверхні в середній третині, садна (3) в ділянці шиї справа по передньо-боковій поверхні, синець правої скроневої ділянки. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки легкого тілесного ушкодження. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупого предмета (предметів). Дані тілесні ушкодження могли виникнути в термін, що вказаний в обставинах випадку. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень вони не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. Тілесні ушкодження характерних для боротьби та самооборони при обстеженні не виявлено.

Досліджені судом матеріали кримінального провадження є допустимими доказами по справі.

Що стосується протоколу слідчого експерименту від 20.06.16. з додатком до нього диском відеозапису, то суд визнає його неналежним доказом, так як було допущено порушення ч. 3 ст. 223 КПК України в частині не роз"яснення учасникам слідчої дії їх прав, обов"язків та відповідальності, і не зазначенням в тексті протоколу в порушення ч. 6 ст. 240 КПК України умов і результатів слідчого експерименту.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані відповідно до обвинувального акту по ч. 1 ст. 125 КК України, так як він скоїв умисне легке тілесне ушкодження.
Невизнання обвинуваченим в судовому засіданні своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення суд розцінює як спосіб захисту.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується, показами обвинуваченого, потерпілої, свідків та матеріалами кримінальної справи, що 11 травня 2016 року близько 19 год. 30 хв., потерпіла ОСОБА_6 знаходилась на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , а саме - на присадибній ділянці. Обвинувачений та його брат (свідок ОСОБА_8 ) проходили повз двір потерпілої. ОСОБА_3 пройшов до домоволодіння ОСОБА_6 і на території двору останньої у них виникла сварка. З показів обвинуваченого також слідує, що він зайшов до двору потерпілої, щоб з`ясувати питання відносно образ висловлених останньою в адресу його сина. При цьому, потерпіла знаходилась на території свого домоволодіння і за його межі не виходила.
В ході сварки, обвинувачений наніс потерпілій тілесні ушкодження, що підтверджується, зокрема показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що бачив як ОСОБА_3 бив ОСОБА_6 , в результаті чого в останньої була подряпана шия, а на грудях кров, та показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які показали, що у потерпілої на шиї була подряпина. Свідок ОСОБА_11 також зазначила про те, що бачила опухлість в області брові потерпілої.

В своїх поясненнях потерпіла не заперечує той факт, що в процесі конфлікту з обвинуваченим вона відштовхувала його та вдарила металевою ручкою граблів.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений скоїв невеликої тяжкості кримінальне правопорушення. Повністю не визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. За місцем проживання характеризується позитивно, не працює, раніше не судимий, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений, речові докази, судові витрати відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-368, 374, 376 КПК України суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику-адвокату, прокурору, направити потерпілій.
Головуючий суддя ОСОБА_1