Справа №: 127/9825/16-к
Провадження №: 1-кп/127/899/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2016 р. за № 002041, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.12.2012 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 301 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

06.11.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачений 19.12.2014 р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2016 р. біля 19.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні коридору загального користування квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої умисно, з метою заподіяння шкоди її здоров`ю, наніс останній удар в область обличчя, приблизно 2-3 удари в область грудної клітини та 2-3 удари в область ребер з лівої сторони. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 у ОСОБА_4 згідно з висновком експерта № 412 від 22.03.2016 р. мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі зліва, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на боковій поверхні грудної клітки зліва, в поперековій ділянці зліва, в правій здвухвинній ділянці, що належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що до затримання ОСОБА_6 працював і директор останнього відмовлявся віддавати ОСОБА_7 зарплату і просив, щоб кошти отримувала вона. 18.03.2016 р. до неї зателефонував директор ОСОБА_5 і попросив, щоб вона отримала заробітну плату останнього. Отримавши кошти, вона пішла додому. До неї прийшов обвинувачений і сказав, щоб вона віддала гроші. Вона погодилась їх віддати, сказавши, щоб той вийшов на вулицю. Подумавши, що обвинувачений пішов з коридору, вона вийшла з квартири і до неї підбіг обвинувачений і почав її бити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України вирішує кримінальне провадження в межах питань, які поставлені сторонами кримінального провадження на розгляд суду.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, наданий стороною обвинувачення висновок експерта № 412 від 22.03.2016 р., суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт спричинення обвинуваченим легких тілесних ушкоджень потерпілій. Дана обставина сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не заперечувалась і була підтверджена чіткими та послідовними показаннями як обвинуваченого, так і потерпілої. Крім того, згідно з висновком проведеної судово-медичної експертизи у потерпілої мали місце легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкий умисний злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, у вчиненому розкаявся.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироків від 18.12.2012 р., 16.01.2015 р. та 18.02.2016 р. Разом з тим, суд приймає до уваги, що згідно з вироком від 18.12.2012 р. ОСОБА_5 було призначене покарання за ч. 2 ст. 301 КК України у виді 1 року позбавлення волі й на підставі ст. 104 КК України ОСОБА_5 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості за даним вироком суду.

Згідно з вироком від 06.11.2014 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Даний вирок набув законної сили 16.01.2015 р. При цьому суд враховує, що штраф засудженим було сплачено 19.12.2014 р. Таким чином, враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 також вважається таким, що не має судимості за даним вироком.

Посилання в обвинувальному акті на наявність вироку від 18.02.2016 р. суд до уваги не приймає, оскільки стороною обвинувачення не було надано суду належним чином завіреної копії вироку суду, який набув законної сили. Зі змісту ж ч. 1 ст. 88 КК України випливає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
З огляду на викладене, враховуючи надані суду матеріали, суд приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було доведено в судовому засіданні наявності судимостей у ОСОБА_5 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативне ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: