Справа № 186/533/15-к
Провадження № 1-кс/0186/62/15
У Х В А Л А
"08" квітня 2015 р. слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання прокурора прокуратури міста Першотравенська Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня, розлученого, маючого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваю чого, раніше судимого:

06 березня 2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.263, ст.75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.189 та ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

08 квітня 2015 року прокурор прокуратури міста Першотравенська Дніпропетровської області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Вимоги клопотання прокурором обґрунтовані тим, що 07 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000223 від 02 квітня 2015 року слідчим СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у даному кримінальному провадженні, прокурором прокуратури м. Першотравенська Дніпропетровської області, юристом 2 класу ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України вимагання передачі майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено, що 25 березня 2015 року, приблизно об 11.00 годині, ОСОБА_7 прийшов до свого гаражу, розташованого по вул.Комсомольській, в напрямку виїзду з м.Першотравенська. Поряд з його гаражем розташований гараж ОСОБА_8 , де він його в той час і зустрів. Після чого вони зайшли до гаражу ОСОБА_7 та почали вживати там спиртні напої, а саме - горілку. Приблизно в 13 годин 00 хвилин, до них в гараж зайшов ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 . В ході розмови з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ОСОБА_9 сказав, що йому терміново потрібно в м.Павлоград і запитав у ОСОБА_7 , чи не зможе він на належному йому автомобілі ВАЗ 2170 д/н НОМЕР_1 відвезти їх в м.Павлоград, Дніпропетровської області, на що ОСОБА_7 погодився. Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли до вказаного автомобіля і поїхали до м.Павлоград, Дніпропетровської області. ОСОБА_9 , який був за кермом автомобіля, висадив ОСОБА_7 і ОСОБА_8 біля дачі брата ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , а сам і ОСОБА_4 на даному легковому автомобілі поїхали по своїх справах. Приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_4 заїхали за ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які сіли до автомобіля і поїхали до м.Першотравенська. Коли дані особи їхали до м.Першотравенська, то між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , що у ОСОБА_7 в КБ ПриватБанк відкритий накопичувальний рахунок, до якого останній має доступ через програму Приват-24 і на якому знаходяться грошові кошти в сумі 52 500 гривень, після чого у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме: вказаними грошима, шляхом вимагання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном грошима ОСОБА_7 , шляхом вимагання ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 25 березня 2015 року, знаходячись у автомобілі марки ВАЗ 21703 сірого кольору д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з метою досягнення злочинної мети та результату, а також подавлення волі потерпілого наніс йому кілька ударів кулаком правої руки в ділянку грудей і живота, після чого шляхом подальшого висловлення погроз вчинення насильства над потерпілим, ОСОБА_4 з ОСОБА_9 почали вимагати у ОСОБА_7 надання ним коду від послуги інтернет-банку Приват-24 та номер його мобільного телефону, до якого прикріплена вказана послуга.

Після заволодіння кодом послуги інтернет-банку Приват-24 та номером мобільного телефону ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу на заволодіння чужим майном внаслідок застосування до потерпілого вимагання, з його накопичувального рахунку через послугу інтернет-банку Приват-24 26 березня2015 року перерахували 50104 гривні 72 коп. на банківську картку № НОМЕР_2 , які в подальшому зняли та витратили на власні потреби.

07 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000225 від 02 квітня 2015 року слідчим СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у даному кримінальному провадженні, прокурором прокуратури м. Першотравенська Дніпропетровської області, юристом 2 класу ОСОБА_3 , повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, проведеним досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженні встановлено, що 02 квітня 2015 року о 22 годині 25 хвилин, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000224 від 02 квітня 2015 року з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні працівниками Першотравенського МВ УГМВС України в Дніпропетровській області було проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , в якій та зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зі спальної кімнати було виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на гранату РГД-5, циліндричної форми, темно-зеленого кольору, з маркуванням на ньому 69-80 з отвором у верхній частині, з нарізаною різьбою у внутрішній частині, з прикріпленим до нього липкою стрічкою металевим предметом схожим на запал, циліндричної форми, довжиною приблизно 9,5 см, діаметром близько 2 см, з маркуванням на металевій пластині №10-80 УЗРГМ-2, 583.

Дані металеві предмети, згідно висновку експерта № 70/26-179 від 03 квітня 2015 року є: Об`єкт №1 - спорядженим корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний до виробництва вибуху.

Об`єкт №2 - запалом типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів та придатний для виробництва вибуху.

Дані предмети безперешкодно з`єднуються між собою і, таким чином, утворюють собою ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5, яка придатна для здійснення вибуху та відносяться до категорії боєприпасів.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищезазначений металевий предмет є осколковою, наступальною гранатою РГД-5 та відносяться до вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу зберігав її у своїй квартирі АДРЕСА_3 .

Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, а саме: 06 березня 2015 року вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області по ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк три рок, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та підозрюється у вчиненні в період іспитового строку умисних злочинів, у тому числі корисливого злочину, поєднаного із погрозою застосування насильства та передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

За санкцією ч.1 ст.263 та ч.2 ст.189 КК України дані злочини за своїм ступенем тяжкості згідно ч.4 ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Прокурор просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, який підтримав своє клопотання, підозрюваного, який просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як йому не відомо, де взялася граната не його, як попала в квартиру, де він зареєстрований але не проживає, не був там з 26 березня 2015 року по сьогоднішній день., щодо коштів у сумі 50 000 гривень, то він дійсно зняв 30000 гривень, але за згодою потерпілого, який добровільно, щоб вони його не побили, запропонував їм з ОСОБА_11 ці гроші, віддав ключі від квартири, щоб він забрав " ОСОБА_12 ", дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання прокурора оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Судом було встановлено, що 07 квітня 2015 року о 21:40 годині ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, 07 квітня 2015 року о 22:10 годині ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Дані кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000223 від 02 квітня 2015 року та №0000225 від 02 квітня 2015 року відповідно, постановою прокурора прокуратури м.Першотравенська від 08 квітня матеріали досудових розслідувань об`єднані в одне провадження.

Прокурор зазначив докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 по ч.2 ст.189 КК України , а саме: зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №440 протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 02 квітня 2015 року; копії документів на банківські картки КБ ПриватБанк; виписка руху коштів по банківській картці КБ ПриватБанк № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 ; виписка руху коштів по банківській картці КБ ПриватБанк № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07 квітня 2015 року, який підтверджує факти, викладені в повідомленнях про підозру.

Докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 по ч.1 ст.263 КК України , - зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №442 рапорт т.в.о. начальника кримінальної міліції Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 02 квітня 2015 року; висновок експерта №70/26-179 від 03 квітня 2015 року; протокол огляду квартири АДРЕСА_3 проведеного у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000224 від 02 квітня 2015 року.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які, відповідно до ч.2 ст.189 та ч.1 ст.263 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність:

запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

запобігти спробам ОСОБА_4 впливати на свідків, потерпілого та, знаходячись на свободі, останній може впливати на їх покази;

запобігти створенню перешкод при розслідуванні кримінального провадження іншим чином з боку ОСОБА_4 ;

запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень;

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Летельє до Франції від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання на строк від 3 до 7 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, те, що він раніше судимий за тяжкий злочин та підозрюється у вчиненні в період іспитового строку умисних злочинів, у тому числі корисливого злочину, поєднаного з застосуванням насильства, відсутності в нього джерел доходу, засобів для існування, наявність сталих соціальних зв`язків, можливість впливу на потерпілих та свідків, можливість переховуватися від органів слідства та суду, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання, тобто з 20 години 25 хвилин 07 квітня 2015 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора прокуратури міста Першотравенська Дніпропетровської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 20:25 години 07 квітня 2015 року по 20:25 годину 05 червня 2015 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав 08 квітня 2015 року о _____ годині ____ хвилин.

__________________ ОСОБА_4