АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину 2002 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_8
В с т а н о в и л а:
Вироком Дарницькогорайонного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, покладено обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України.
Вирішено питання судових витрат у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений досудовим розслідування спосіб, умисно, незаконно придбав у невстановленій кількості, психотропну речовину амфетамін, яку став незаконно зберігати у невстановленому місці, з метою подальшого збуту.
25 вересня 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в розмірі 500 гривень, незаконно збув ОСОБА_9 поліетиленовий пакетик з пазовим замком, в середині якого знаходився ще один поліетиленовий пакетик з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору загальною масою 2,575 г, що в своєму складі містила психотропну речовину амфетамін масою 0,798 г.
Крім того, ОСОБА_6 за невстановлених обставин, умисно, незаконно придбав у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, які став незаконно зберігати за місцем свого тимчасового проживання, а саме в приміщенні та прибудинкових спорудах буд. АДРЕСА_3 , без мети збуту.
04 листопада 2015 рок в період часу з 20 години 50 хвилин до 23 години 05 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , на прибудинковій території та у прибудинкових спорудах вилучено: столову ложку, пластикову тубу, три ганчірки, дзеркало, частину матерії, з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, що є психотропною речовиною амфетамін. Також було вилучено три згортка з фольги в середині кожного з яких знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину амфетамін. Крім того, вилучений поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, що в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та згорток фольги в середині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, що у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Загальна маса канабісу становить 54,53 г.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції заступник прокурора міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України. В решті вирок залишити без змін.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу посилається на те, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень і кваліфікацію дії обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, звільнивши останнього від призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України. Належним чином не мотивував прийняте рішення та не навів для цього обґрунтованих підстав. Окрім цього, судом першої інстанції безпідставно визнано пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого, оскільки це, як зазначає апелянт, не знайшло свого належного підтвердження. Також при ухваленні вироку судом не надано належної оцінки поведінці обвинуваченого, проігноровано підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, у зв`язку з чим призначено ОСОБА_6 невиправдано м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного висновку.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини та у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин, без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила, злочин, передбачений ст. 307 КК України, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались і докази щодо яких не досліджувались, апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядаються.

За встановлених судом обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України є правильною.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливо частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 25.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» передбачено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 2 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Вказані норми закону, на думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

При призначенні покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КПК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та фактичні обставини його вчинення, щире каяття ОСОБА_6 , визнавши це обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, особу винного, котрий раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, пройшов курс лікування з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків, те, що обвинувачений працює та за місцем роботи характеризується позитивно, а тому обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Доводи апелянта про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі є непереконливими, так як фактичні обставини провадження та всі дані про особу винного, які всупереч тверджень апелянта були враховані судом, свідчать про те, що призначене судом покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга заступника прокурора м. Києва ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 425, 426 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/923/2016
Головуючий судя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 ККУкраїни
Доповідач: ОСОБА_1