АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/4032/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/473/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000220, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, адреса місця реєстрації відсутня, без постійного місця мешкання, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про пом`якшення призначеного йому покарання, шляхом застосування положень ст.69 КК України, оскільки судом при обранні покарання враховано не всі обставини, що пом`якшують покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просять пом`якшити призначене судом покарання, через його суворість, та просить призначити його підзахисному покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.121 ч.2 КК України, ставить питання про скасування вироку суду від 20.04.2016р. відносно ОСОБА_6 через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить призначити ОСОБА_6 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, з призначенням покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 675 (шістсот сімдесят п`ять) гривень 18 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення трасологічної експертизи

Зараховано строк попереднього ув`язнення у відповідності зі ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 24 квітня 2015 року по день постановлення оскарженого вироку включно.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що суд першої інстанції при призначені йому міри покарання не врахував обставиною, яка пом`якшує покарання протиправну поведінку потерпілого безпосередньо перед вчиненням злочину по відношенню до його співмешканки. Крім того, суд належним чином не врахував, що всі учасники події вживали алкогольні напої та були у стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що суд безпідставно зазначив як обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Просить врахувати, що він перебував у стані сильного душевного хвилювання, та враховуючи всі обставини справи і його особу, просить розглянути питання про можливість призначення йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом безпідставно при вирішенні питання щодо обрання міри покарання його підзахисному ОСОБА_6 не було враховано обставиною, яка пом`якшує покарання, протиправну поведінку потерпілого безпосередньо перед вчиненням злочину. Крім того, звертає увагу на те, що його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та відсутні обставини, які обтяжують покарання його підзахисного.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що оскаржений вирок відносно ОСОБА_6 є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки судом допущено невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Суд не врахував, що злочин ОСОБА_6 вчинено тяжкий, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, встановлено обтяжуючи обставини, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також не було встановлено розкаяння ОСОБА_6 у вчиненому, який не відшкодував збитки потерпілому. Просить скасувати оскаржений вирок суду від 20.04.2016р. та ухвалити новий в частині призначеного покарання відносно ОСОБА_6 та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.
За вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року встановлено, що ОСОБА_6 11 квітня 2015 року, близько о 08 годині 00 хвилин, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , знаходився за місцем свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої зі спільним знайомим ОСОБА_10 .

Після спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_10 з іншого, на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, приводом до якої стало те, що ОСОБА_10 не міг сказати де дівся телефон, який нібито віддала йому ОСОБА_9 , в результаті чого він почав вимагати від ОСОБА_6 і ОСОБА_9 залишити його житло.

Після того як ОСОБА_6 і ОСОБА_9 відмовились залишити житло, ОСОБА_10 зі столу в коридорі схопив кухонний ніж та почав ним погрожувати ОСОБА_9 його застосуванням у разі невиконання його вимог.

Зазначена поведінка ОСОБА_10 обурила співмешканця ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , і викликала у нього почуття гострої неприязні до нього, та умисел на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщені коридору будинку АДРЕСА_1 завдав ОСОБА_10 одного удару правим кулаком в ділянку голови, а лівою рукою відштовхнув його від себе, в результаті чого ОСОБА_10 впав на підлогу коридору. Після цього ОСОБА_6 сів на ОСОБА_10 зверху, подавляючи при цьому будь - який супротив з боку потерпілого, взяв з поверхні підлоги фрагмент цеглини, таким чином підшукавши собі знаряддя злочину, та на ґрунті гострої неприязні до нього, близько 10-00 години,11.04.2015 року умисно завдав потерпілому підшуканим фрагментом цеглини не менше 4-5 ударів в ділянку голови - життєво важливий орган.

Після спричинення ОСОБА_10 вказаних тілесних ушкоджень, той попросив, щоб ОСОБА_6 приніс йому води. ОСОБА_6 подав ОСОБА_10 води, після чого разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, а потерпілий ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , внаслідок несумісних з життям тілесних ушкоджень в області голови, помер.

Таким чином, в результаті своїх протиправних дій, спрямованих на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті гострої неприязні, ОСОБА_6 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, синець, садно навколо лівого ока, лінійна рана у зовнішнього краю лівої брови, на 1 см вище рана, неправильно прямокутної форми, на 8,5 см., вище та на 4 см., к переду від лівого зовнішнього вушного хода рана лінійної форми, у лівій скронево-потиличній області на 11 см., вище зовнішнього слухового проходу рана, У-подібної форми; вдавлений перелом кісток склепіння та основи черепа ліворуч, субдуральна гематома ліворуч, вогнище розтрощення лівої півкулі мозку.

Згідно висновків судово-медичної експертизи трупу № 798 від 24 04 2015 року та судово-медичної експертизи № 798 (додаткова) від 10 06 2015 року виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, синець, садно навколо лівого ока, лінійна рана у зовнішнього краю лівої брови , на 1 см., вище рана, неправильно прямокутної форми, на 8,5 см., вище та на 4 см., к переду від лівого зовнішнього вушного хода рана лінійної форми, у лівій скронево-потиличній області на 11 см., вище зовнішнього слухового проходу рана, У-подібної форми; вдавлений перелом кісток склепіння та основи черепа ліворуч, субдуральна гематома ліворуч, вогнище розтрощення лівої півкулі мозку, у сукупності за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в результаті черепно-мозкової травми, що супроводжувалася ушкодженнями м`яких тканин голови, переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, з розвитком набряку набухання та дислокації головного мозку.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , просили їх апеляційні скарги задовольнити та пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, шляхом зниження його розміру, із застосуванням положень ст.69 КК України. При цьому, кожен окремо, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , через їх безпідставність, вважаючи призначене покарання обвинуваченому занадто м`яким, і просив вирок в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий, призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Винуватість ОСОБА_6 і кваліфікація його дій за ст.121 ч.2 КК України в апеляційних скаргах сторони захисту та обвинувачення не оспорюються.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого унаслідок суворості та необхідності зменшення покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, так само як і доводи прокурора про м`якість призначеного покарання.
Так, мотивуючи своє рішення при призначенні покарання, суд першої інстанції урахував положення ст.ст.65-67 КК України і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 (а.кп.203 т.1), який вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніш не судимий (а.кп.204 т.1), за місцем проживання характеризується позитивно (а.кп.207 т.1), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.кп.205, 206 т.1), а також обставини, що пом`якшують покарання (визнання вини та щиросердечне розкаяння, сприяння розкриттю злочину), та з урахуванням обставиною, що обтяжує покарання (вчинення у стані алкогольного сп`яніння), прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження ним нових кримінальних правопорушень, повинно бути покарання у межах встановлених у санкції ч.2 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі.

Доводи сторони захисту про відсутність обставини, яка обтяжує покарання, такої як перебування в стані алкогольного сп`яніння, спростовуються твердженнями самого обвинуваченого ОСОБА_6 в його апеляційній скарзі, а також і під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи положення ст.66 КК України, що визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують покарання, являється перевагою суду, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена обставина стороною захисту, така як протиправна поведінка потерпілого безпосередньо перед вчиненням злочину, не є такою обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, та була предметом розгляду в суді першої інстанції, виходячи із встановлених обставин справи
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності розкаяння обвинуваченого та відшкодування завданої шкоди.
Так, потерпілою ОСОБА_11 при розгляді дійсного кримінального провадження цивільний позов не заявлявся та будь-які заяви матеріального характеру у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Твердження прокурора про відсутність розкаяння з боку обвинуваченого не знайшли свого підтвердження як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді, а тому правильно були враховані судом при обрані покарання ОСОБА_6 .
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі близько до мінімальної межі, визначеної санкцією ст.121 ч.2 КК України, а тому підстав вважати покарання, призначене обвинуваченій несправедливим унаслідок суворості або м`якості, як і підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, на чому наполягав обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, оскільки визнання вини, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей, про що було зазначено в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, були враховані судом першої інстанції при обранні міри покарання.
Інші, зазначені в апеляційній скарзі прокурора обставини, такі як вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, при наявності обтяжуючої обставини, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, які необхідно урахувати при обранні покарання обвинуваченому, були враховані судом першої інстанції при визначені покарання обвинуваченому.
Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, колегія суддів уважає призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та не знаходить підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання. Тому вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника та прокурора не підлягають задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні, залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3