Справа № 666/226/16-к
Провадження № 1-кп/666/89/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження №0000750 від 17.07.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця за мобілізацією в посаді оператор-розвідник відділення артилерійської розвідки взводу управління артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

встановив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 березня 2015 року, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15/2015, затвердженого Законом України №1225-VІІ від 17.03.2014 року, Дніпровським РВК м. Херсон ОСОБА_7 був призваний на військову службу за мобілізацією.

22 травня 2015 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_7 був зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора-розвідника відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти цієї частини.

03 червня 2015 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_7 був переведений на посаду оператора-розвідника відділення артилерійської розвідки взводу управління артилерійського дивізіону.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу у зазначеній вище посаді, ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, до цього часу на території України почав діяти особливий період, згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.1 Закону України «Про оборону України».

В період проходження військової служби старший солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин:

Так, 13 червня 2015 року, старшому солдату ОСОБА_7 було надано чергову відпустку терміном на 14 діб, у період з 17 червня до 1 липня 2015 року, згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , з попереднім убуттям з місця дислокації цієї частини, за адресою: АДРЕСА_3 , до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . До військової частини ОСОБА_7 мав прибути 01 липня 2015 року.

Проте, 01 липня 2015 року ОСОБА_7 до військової частини у визначений час без поважних причин не з`явився, у період з 01 липня 2015 року по 11 січня 2016 року перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, в цей період ОСОБА_7 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував та проводив час на власний розсуд.

Нез`явлення вчасно на службу, як триваючий злочин, фактично закінчено у м. Херсон, оскільки відпустку ОСОБА_7 проводив за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично ухилявся від військової служби.

У подальшому, ОСОБА_7 вирішив припинити ухилятися від проходження військової служби та 11 січня 2016 року, об 11 годині, добровільно прибув до військової прокуратури Херсонського гарнізону, вказавши про викладені вище обставини.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив, розкаявся. Пояснив, що дійсно 13 червня 2015 року йому було надано чергову відпустку терміном на 14 діб, у період з 17 червня до 1 липня 2015 року до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 01 липня 2015 року до військової частини він не прибув, оскільки не мав матеріальної можливості. Вважає себе патріотом України та бажає захищати свою батьківщину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст. 407 КК України, як не з`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, повністю визнав свою вину та щиросердно розкаявся у вчиненому, характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст. 14 КВК України суд,-

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п.2,4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу командира військової частини, де він буде проходити військову службу, а після звільнення з військової служби з дозволу кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання; періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, де він буде проходити військову службу, а після звільнення з військової служби з`являтись для реєстрації в службі кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання.

Запобіжний захід у вигляді «особистого зобов`язання» ОСОБА_7 вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м.Херсона.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1