Справа № 531/1361/16-к
Провадження №1-кп/545/235/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000606 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, на своєму скутері марки «Suzuki Lets 2» №СА1РА-192134, приїхав до с/г поля №407-10-222, що засіяне кукурудзою, та перебуває в користуванні ТОВ «Жовтень», де скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, зайшов на поле де нарвав та намагався викрасти у 6 мішках качани кукурудзи, загальною вагою 182 кг., вартістю 3 грн. за 1 кг., загальною вартістю 546 грн. 00 коп., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, гак як був затриманий головним агрономом ТОВ «Жовтень» ОСОБА_6 та старшим інспектором служби безпеки ТОВ «Інтерагроплюс» ОСОБА_7 .

27.09.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. Сторони угоди примирилися між собою. В угоді про примирення визначено міру покарання за ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, у силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадження щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.471 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди які обвинувачений зобов`язаний вчинити, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

В угоді зазначені наслідки її укладення затвердження та невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України. Угода підписана сторонами із зазначенням дати.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що угода про примирення

укладена ним з представником потерпілого добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.ст.473, 474 КПК України, в тому числі щодо обмеження права на оскарження вироку, роз`яснені судом, їм зрозумілі. Обвинувачений також підтвердив суду, що вину в інкримінованому злочині визнає повністю.

Представник потерпілого в засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить суд затвердити угоду укладену між ним та обвинуваченим.

З огляду на зазначене, враховуючи, що дії обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, відсутність передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнав свою винуватість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
Угоду від 27.09.2016 року по кримінальному провадженню №0000606 про примирення укладену між представником потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Речові докази, а саме 6 білих полімерних мішків заповнених качанами кукурудзи загальною вагою 182 кг, передані для зберігання комірнику ТОВ «Жовтень» ОСОБА_9 - повернути ТОВ «Жовтень»; скутер марки «Suzuki Lets 2» № НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1