АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1307/15-к Номер провадження 11-кп/786/150/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.249 КК - Н.Т.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем за участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченихОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні неповнолітнього сина інваліда, працюючий оператором котельні Кобеляцького навчально-виховного комплексу №1 Кобеляцької районної ради Полтавської області, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.249 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, розлучений, маючий на утриманні неповнолітню доньку, працюючий слюсарем ПП « ОСОБА_10 », несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.249 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Постановлено стягнути з обвинувачених, солідарно, на користь Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області 22004 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, обвинувачені визнані винуватими у вчиненні злочину за таких обставин.

22 квітня 2015 року близько 20 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 на власному автомобілі ВАЗ-2121 днз НОМЕР_1 проїхали на територію регіонального ландшафтного парку «Нижньоворсклянськиий» в районі мосту через річку Ворсклу.
Перебуваючи на береговій зоні Ворсклянської затоки Дніпродзержинського водосховища, обвинувачені на гумовому човні вийшли на воду, де без спеціального дозволу, в заборонений час, в період нересту, в порушення п.п.4.2.13, 4.2.14, 4.2.23 Положення про регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський», встановили заборонене знаряддя лову риболовну сітку та займалися незаконним рибним промислом.
Таким способом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно добули 95 пліток, 14 плоскирок, 16 карасів, 4 окунів, 5 краснопірок та 11 раків річкових, чим заподіяли істотну шкоду, на що вказує незаконний вилов в період нересту великої кількості рибних живих ресурсів.
Розмір шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу та проїзду транспорту, згідно такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24 липня 2013 року, становить 22004 грн.
В апеляційних скаргах обвинувачені, за однакових мотивів, порушують питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження, оскільки заперечують свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

При цьому зазначають, що вилучену з автомобіля рибу вони придбали в с. Світлогірське Кобеляцького району Полтавської області в невідомого чоловіка. Сіткою рибу вони не ловили і з собою в них сітки не було, а її підкинув інспектор ОСОБА_11 перед оглядом автомобіля. Стверджують, що оглянута в судовому засіданні сітка не була ні упакована, ні опечатана і відрізнялася від сітки, знятої на відео під час огляду. Наголошують про відсутність чітких меж ландшафтного парку. Також вважають протокол огляду місця події недопустимим доказом.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та їх захисника на підтримку доводів апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом Закону, істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Суд апеляційної інстанції при виявлені відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й потенційної можливості такого перешкоджання.
Диспозицією ч.1 ст.249 КК України встановлена кримінальна відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Тобто, відповідальність за цей злочин настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч.3 або ч.4 ст.85 КпАП України.
Про це наголошує і Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови №17 від 10 грудня 2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля».
В обґрунтування свого висновку щодо наявності істотної шкоди, заподіяної діями обвинувачених, суд першої інстанції послався на незаконний вилов в період нересту великої кількості рибних живих ресурсів.
При цьому суд, хоча і визначив шкоду в грошовому еквіваленті, згідно з таксами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №541 від 24 липня 2013 року, проте залишив поза увагою приписи п.6 ч.2 ст.242 КПК України, якими передбачено, що для визначення розміру шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи.
Постановляючи обвинувальний вирок, суд першої інстанції вказаної норми кримінального процесуального закону не застосував.
Крім того, обґрунтовуючи свої висновки, суд, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, взагалі не навів мотивів неврахування показань обвинувачених, які: заперечували свою причетність до вчинення злочину; стверджували, що спочатку до їх речей інспектор підкинув риболовну сітку, а потім працівники правоохоронних органів проводили огляд місця події; вказували про відсутність визначених меж ландшафтного парку.
Таким чином, суд порушив загальні засади здійснення кримінального провадження та не забезпечив змагальність, рівність сторін та свободу в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Також суд визнав протоколи про адміністративні правопорушення щодо обвинувачених з описами вилучених речей, які були складені на місці події, допустимими доказами на підставі того, що їх вина підтверджується сукупністю інших доказів.
Проте допустимість доказу, згідно з ч.1 ст.86 КПК України, залежить від дотримання порядку його отримання, встановленому цим Кодексом. На що суд відповіді не дав.
Наведені порушення кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними, тобто такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і є підставою його скасування з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України.
Під час нового судового розгляду необхідно усунути наведені порушення, перевірити доводи апеляційних скарг та прийняти рішення відповідно до вимог закону, мотивувавши його належним чином.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених задовольнити частково.

Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4