Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/595/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000117 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Світловодського міськрайонного Кіровоградської області від 16 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 для усунення недоліків

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство.
У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції прийняв рішення повернути обвинувальний акт з додатками прокурору для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст. 109, 291 КПК України.
Зокрема, зі змісту обвинувального акту слідує, що у обвинуваченні відсутні обов`язкові елементи викладу фактичних обставин час, місце, спосіб, наявність прямого умислу, мотив, мета. Так, в обвинувальному акті не зазначено час вчинення злочину, а саме здійснення пострілу, не конкретизовано місце вчинення злочину.
Також, в обвинувальному акті вказано, що до власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 прийшли його знайомі, але де цей власник перебував на той час невідомо. Крім того, не вказано де і за якою адресою, у приміщенні чи на вулиці розпивали ОСОБА_7 та потерпілий спиртні напої, через що між ними виникла сварка, у кого та у зв`язку з чим виник умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині. Разом з тим, не зазначено обставини вчинення злочину та не вказано, де знаходився потерпілий у момент здійснення пострілу обвинуваченим.
Крім того, відповідно до пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у закінченому замаху на умисне вбивство, зазначено, що він виконав усі дії, необхідні для умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, однак досудовим розслідуванням не вказано, які ж причини , що не залежали від волі обвинуваченого, перешкодили завершити йому злочинний намір.
В обвинувальному акті вказано, що обвинувачений є власником будинку та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , а потерпілий АДРЕСА_2 . Однак вулиці з такими назвами у м. Світловодську відсутні в силу дії рішення Світловодської міської ради № 79 від 14 січня 2016 року, ухваленого на виконання вимог Закону України № 317-VIII від 09 квітня 2015 року «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".
Також, в доданому до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході проведення досудового розслідування 25 січня 2016 року двічі проводився огляд трупа, якого насправді немає.
Разом з тим, суд вказав, що під час досудового слідства були порушені права захисника адвоката ОСОБА_11 , зокрема в частині обмеженні його права на повідомлення про завершення досудового розслідування, доступу до матеріалів кримінального провадження, ознайомлення з ними.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор, не погоджуючись з прийнятим рішенням, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначив, що судом не наведено жодної правової підстави, передбаченої кримінальним процесуальним законодавством для повернення прокурору обвинувального акту.
Так, апелянт не погоджується з твердженням суду, що у обвинуваченні відсутні обов`язкові елементи викладу фактичних обставин - час, місце, спосіб, наявність прямого умислу, мотив мета», оскільки, на його думку, поняття як «обов`язкові елементи викладу фактичних обставин» чинний КПК України не містить. Натомість, в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Стверджує, що твердження суду щодо не зазначення в обвинувальному акті часу та місця вчинення злочину не відповідає дійсності. Так, згідно обвинувального акту вказано час та місце вчинення кримінального правопорушення, як це вдалося встановити органу досудового розслідування,
Крім того, прокурор не може погодитись з твердженням суду, що досудовим розслідуванням не встановлено, де перебував власник будинку АДРЕСА_1 , коли до нього прийшли його знайомі, адже в обвинувальному акті вказано, що власником будинку є ОСОБА_7 , тобто обвинувачений, до якого і прийшли ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , де за вказаною адресою вживали спиртні напої.
Щодо посилання суду про те, що в обвинувальному акті не вказано: «... через що між ними виникла сварки, у кого та у зв`язку із чим виник умисел на протиправне заподіяння смерті..», то вказує на те, що сварка виникла після сумісного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в ході якої у останнього виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Твердження суду щодо неправильності зазначення в обвинувальному акті адреси нерухомого майна та місця проживання обвинуваченого та потерпілого, то посилається на те, що відповідно до наявних документів, наданих як обвинуваченим, потерпілим, так і зібраних під час досудового розслідування, зазначено адресу проживання та реєстрації потерпілого, а саме: АДРЕСА_2 та відповідно обвинуваченого АДРЕСА_1 .
Крім того, посилаючись на рішення Світловодської міської ради № 79 від 14.01.2016 року додав, що назви вулиць м. Світловодська, а саме Дзержинського та Фрунзе є правомочними до заміни документів фізичними особами, що на них проживають в даному випадку потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 .
На думку апелянта суд першої інстанції необґрунтовано вказав, що під час досудового розслідування були порушені права захисника ОСОБА_11 , оскільки в порядку ст.54 КПК України ОСОБА_7 , відмовитися від вказаного захисника, про що свідчить заява від 13.04.2016. У зв`язку з чим, слідчим прийняте відповідне процесуальне рішення про заміну захисника.
Не вважає апелянт підставою для повернення обвинувального акту те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає нормам КПК України, зокрема щодо проведення 25.01.2016 року огляду трупу, якого на справді не має, адже наявність чи відсутність таких документів можливо встановити лише шляхом вивчення матеріалів досудового розслідування, що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим.
На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_11 подали письмові заперечення, в яких просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу районного суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки тощо.
Частиною 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акту та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, згідно з п. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, які він має містити, а тому висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України є обґрунтованим.
Відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, які прокурор вважає встановленими, 24 січня 2016 року близько 18 год. 30 хв. до власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 прийшли знайомі йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Після сумісного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у останнього виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Виконуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_7 направився у будинок та дістав із сейфа свою мисливську рушницю «ИЖ 58МА» серія НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_2 від 21 липня 1997 року строком до 19 серпня 2016 року та, перебуваючи на подвір`ї вказаного вище домоволодіння, здійснив один постріл вгору, а другий постріл в ОСОБА_13 .
В результаті чого ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді скроневого вогнепального поранення м`яких тканин правової бокової поверхні живота без проникнення в брюшну порожнину з оскольчатим переломом крила правої подведошної кістки по ходу раневого каналу, які відповідно до висновку експерта № 53 від 22 березня 2016 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.
Таким чином, аналізуючи вище наведені фактичні обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що формулювання обвинувачення, пред`явленого обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, викладено неналежно, формально і узагальнено, зокрема не містить визначення конкретизованого часу, а лише вказано час прибуття потерпілого ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_7 та місця його скоєння.
Крім того, відсутнє описання обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема не вказано, де знаходився потерпілий у момент здійснення пострілу обвинуваченим.
Разом з тим, стороною обвинувачення ОСОБА_7 інкримінується здійснення закінченого замаху на умисне вбивство, а саме виконання дій, які вважав необхідними для умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, але при цьому не зазначено які саме причини, що не залежали від волі обвинуваченого перешкодили завершити йому злочинний умисел до кінця і чому саме не настала смерть людини.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що відсутність викладу вищевикладених обставинвпливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 та обсяг пред`явленого обвинувачення, від якого він у подальшому має захищатися.
Разом з тим, детальне зазначення обставин пред`явленого обвинувачення забезпечує та гарантує на державному рівні у розуміння ст. ст. 20, 42 КПК України, належне здійснення та використання обвинуваченим його невід`ємного процесуального права на захист від того обвинувачення, що йому пред`явлене.
Відповідно до п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997р., кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Окрім того, згідно із чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, а обвинувальний акт має бути конкретним за своїм змістом. Неконкретність такого обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з порушенням прав захисника під час досудового розслідування, що виразились, зокрема, в неповідомленні про завершення досудового розслідування, доступу до матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.
Статтею 290 КПК України встановлено обов`язок прокурора, або за його дорученням слідчого надати доступ до матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження.
Частинами 1, 10 вказаної статті КПК України передбачено,що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.
Із аналізу наведених норм кримінального процесуального закону слідує, що надання доступу до матеріалів кримінального провадження є обов`язком сторони обвинувачення, а ознайомлення з матеріалами провадження невід`ємним правом, в даному випадку, захисника.
Що стосується доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі про те, що на досудовому слідстві з огляду на положення ст. 54 КПК України підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від призначеного йому за призначенням захисника ОСОБА_11 на підставі поданої заяви від 13.04.2016 року, то колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах кримінального провадження реєстру матеріалів досудового розслідування будь яких відомостей про відмову від захисника вказаний реєстр не містить. Натомість в 54 порядковому номері реєстру зазначена лише постанова про задоволення клопотання підозрюваного та відсторонення адвоката.
Водночас, з урахуванням положень ст. 54 КПК України відмова від захисника повинні відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова фіксується у протоколі процесуальної дії.
Також, під час апеляційного розгляду кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.
Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 109 КПК України визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Як вбачається з порядкових номерів 4, 5 зазначеного реєстру він містить відомості про вчинення таких процесуальних дій як протоколів огляду трупа від 25.01.2016 року, однак як слідує з обвинувального акта смерть потерпілого не настала.
Таким чином, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону на стадії підготовчого судового засідання, як на те вказує прокурор у апеляційній скарзі.
Разом з тим, колегія суддів визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору той факт, що в обвинувальному акті неправильно зазначено адресу нерухомого майна та місце проживання обвинуваченого та потерпілого, оскільки відповідно до долучених апелянтом документів, зокрема копії паспорту потерпілого ОСОБА_13 зазначено адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_2 , та відповідно ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 .
Також, прокурором до суду апеляційної інстанції надано рішення Світловодської міської ради № 79 від 14.01.2016 року, в якому визначено, що на час виконання відповідних робіт щодо приведення у відповідність до нових адрес документів фізичних та юридичних осіб слід вважати правомочними використання назв вулиць, які перейменовуються.
За вказаних обставин, висновок суду про те, що АДРЕСА_3 відсутні в силу дії рішення Світловодської міської ради № 79 від 14 січня 2016 року, ухваленого на виконання вимог Закону України № 317-VIII від 09 квітня 2015 року «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" є помилковим.
Однак, зважаючи на ряд інших підстав, за яких обвинувальний акт судом першої інстанції повернуто прокурору, що їх наведено вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 для усунення недоліків.
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду, а рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Світловодського міськрайонного Кіровоградської області від 16 травня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 для усунення недоліків - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2