АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/539/16 Справа № 205/1742/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07 січня 2016 року,

В апеляції адвокат просить скасувати ухвалу слідчого та застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем несення військової служби.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційні скарзі вимоги, захисник посилається на невідповідність ухваленого рішення вимогам кримінального процесуального закону.

Так, на переконання ОСОБА_6 , склад суду для розгляду клопотання слідчого не було сформовано відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Поряд з цим, адвокат вважає незаконним продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, оскільки постанова всупереч вимогам ст. 294 КПК України та ст.ст. 12, 15 Закону України «Про прокуратуру» була винесена заступником керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4.

Крім того, захисник вказує на те, що підозра у вчиненні інкримінованого його підзахисному кримінального правопорушення підтверджується суперечливими та неузгодженими між собою доказами, а ризики, з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, не виправдовують подальше тримання останнього під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року ОСОБА_7 продовжено строки тримання під вартою.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким інакше ніж застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде неможливо.

При цьому слідчим суддею було враховано й те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а його досудове розслідування на даний час не закінчено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, доводи захисника, який підтримав свою апеляцію, міркування підозрюваного, який підтримав апеляцію свого захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що постановою першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області, строк досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07 січня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , продовжений до трьох місяців, тобто до 28 травня 2016 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя також дослідив, а колегія суддів перевірила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Так, колегією суддів встановлено, що для завершення досудового розслідування необхідно провести певний обсяг процесуальних дій, які зазначені у клопотанні слідчого, а саме: додатково допитати підозрюваного, долучити до матеріалів провадження висновок експертизи, інформацію про місцезнаходження ОСОБА_7 в період скоєння злочину та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України.

Зазначені вище обставини в сукупності дають підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили існувати, а тому подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Інші посилання захисника на неврахування сукупності обставин, які характеризують підозрюваного, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж. Рішення слідчого судді в цій частині є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року, якою ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07 січня 2016 року, продовжено строки тримання під вартою, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4