Справа №345/3036/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2016 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, зареєстровано в АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , українця, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, останній раз 20.03.2013 р. Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.189, 69 КК України на два роки позбавлення волі, громадянина України,
за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Житомир, жителя АДРЕСА_3 , неодруженого, непрацюючого, із неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.05.2009 р. Калуським міськрайонним судом за ст.309 ч.2, ст.186 ч.2, 70 КК України на 5 років 7 місяців позбавлення волі, громадянина України, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України, суд,-
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Також ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно та у порушенні правил адміністративного нагляду, яке виразилося в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Злочини вчинено при наступних обставинах.
24.05.2015 р., близько 23.00 год., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , перебували в м.Калуші по вул.Долинській біля залізничного переїзду, де побачили потерпілого ОСОБА_7 , який користувався мобільним телефоном.
З метою заволодіння майном згаданого вище потерпілого, ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_5 на спільне вчинення злочину відкрите викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_7 .
Задля досягнення свого злочинного наміру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підійшли ззаду до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 схопив обома руками ОСОБА_9 із застосуванням фізичної сили повалив останнього на землю та продовжував його силоміць утримувати.
Далі ОСОБА_6 застосовуючи фізичну силу, з відома та згоди ОСОБА_5 відкрито, заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 марки «Сооlpad» 7320», вартістю 2450 гривень, в якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку "Київстар", вартість якої становить 10 гривень та сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якої становить 10 гривень, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2470 гривень.
01.05.2015 р. близько 4.30 год., ОСОБА_6 таємно викрав із сходової площадки першого поверху, третього під`їзду в будинку АДРЕСА_4 , бувший у вжитку велосипед марки «Pegasus», чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1200 гривень.
Також, 31.07.2015 р. постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд та застосовано такі обмеження: заборону виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. по 06.00 год.; заборону виїзду в особистих справах за межі району (міста) без відома та дозволу органу внутрішніх справ, який здійснює адміністративний нагляд; заборону відвідувати торгівельні заклади, де продають спиртні напої на розлив, з`являтися в ОВС по місцю проживання на реєстрацію 4 (чотири) рази на місяць.
Будучи ознайомлений з постановою про встановлення йому адміністративного нагляду та будучи попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ОСОБА_6 , прибувши до місця проживання в м.Калуші, з серпня 2015 року самовільно, умисно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнали та ствердили, що вони дійсно напали на потерпілого та відкрито викрали телефон.
Також ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно та у порушенні правил адміністративного нагляду, яке виразилося в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду визнав повністю. Та ствердив, що він дійсно викрав велосипед, а також ствердив, що він дійсно міг порушити правила адміністративного нагляду, тобто не бути в зазначений час в дома в один із днів, коли приходив працівник міліції.
У вчиненому розкаюються, просять суворо не карати.
Крім визнання своєї вини обвинуваченими, покази яких, суд вважає правдивими і приймає до уваги пред`явлене обвинувачення ніким не оспорюється, суд вважає, що їх вина також доведена повністю й іншими доказами по справі.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 24.05.2015 р., близько 23.00 год., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , в м.Калуші по вул.Долинській біля залізничного переїзду, його пограбували. Коли він користувався мобільним телефоном на нього спочатку напав ОСОБА_6 та намагався вирвати з рук телефон, однак коли вини боролися перебуваючи на землі то ОСОБА_5 допоміг ОСОБА_6 вирвати телефон, після чого вони втекли. Це не заперечують обвинувачені.
Стверджує, що ОСОБА_5 відшкодував йому завдані збитки, тому претензій матеріального та морального характеру до обох обвинувачених не має, так як шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, просить обвинувачених суворо не карати.
Показами допитаних у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що вони затримували обвинувачених,які вчинили грабіж. Зокрема спочатку вони затримали ОСОБА_5 , який вийшов з ломбарду та мав при собі телефон потерпілого, а потім ОСОБА_6 в якого вилучили дві сім карти мобільного оператора, які належали потерпілому.
Свідок ОСОБА_13 , який працював черговим по переїзду, суду пояснив, що потерпілий повідомив, що його пограбували двоє осіб та викрали мобільний телефон. Самої події чи осіб, які вчинили грабіж він не бачив.
Згідно заяви ОСОБА_5 від 28.05.2015 р. в якій зазначено, що він добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон.
Згідно заяви ОСОБА_6 від 28.05.2015 р. в якій зазначено, що він добровільно видав працівникам міліції дві сім карти мобільного зв`язку, які 24.05.2015 р. ОСОБА_5 витягнув з телефону, яким вони відкрито незаконно заволоділи 24.05.2015 р.
Згідно листа ПТ «Ломбард» «Довіра» ОСОБА_14 і компанія № 1 від 18.08.2015 р., що предмет застави: мобільний телефон марки «Сооlpad» 7320»закладався у Калуському відділенні № 11 ОСОБА_5 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2015 р. де потерпілий серед пред`явлених йому осіб впізнав обвинувачених.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 247 від 22.07.2015 р. експерт приходить до висновку, що під експертний ОСОБА_6 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву в якій вказала, що претензій матеріального та морального характеру не має, просить обвинуваченого суворо не карати, так як він визнав свою вину повністю, просить справу розглядати у її відсутність.
Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та характеризуючими даними. Так як обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, не бажає досліджувати в судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства, прокурор не заперечує проти цього, а тому суд визнає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і суд розяснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд не знаходить підстав вважати покази потерпілих неправдивими. Покази обвинувачених є добровільними, допустимими і підтверджені потерпілими, тому суд приходить до висновку, що вина обвинувачених у вчиненні злочинів доведена повністю.
Аналізуючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому ними злочині у судовому засіданні доведена повністю, а їх злочинні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вони відкрито викрали чуже майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Також злочинні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, вчинене повторно.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В якості пом`якшуючих покарання обставин, суд враховує, що обвинувачений у вчиненому розкаюються, добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставинами, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, є рецидив злочинів.
Суд також враховує, що скоєно тяжкий злочин.
В якості ознак що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що він має не зняту те не погашену судимість, характеризується посередньо, на «Д» обліку у психіатра та нарколога не числиться, не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, добровільно відшкодував збитки потерпілому ОСОБА_7 , який матеріальних та моральних претензій не має та на суворому покаранні не настоює.
Згідно ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за тяжкий злочин призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
Під час розгляду справи встановлено, що тяжких наслідків не наступило, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_7 , який на суворому покаранні не наполягає, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та враховуючи пом`якшуючі обставини та особу винного, суд вважає зниженням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, а тому приходить до переконання що йому слід призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе при ізоляції від суспільства з обранням покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В якості пом`якшуючих покарання обставин, суд враховує, що обвинувачений у вчиненому розкаюються, добровільно відшкодував завдані збитки.
Обставинами, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, є рецидив злочинів.
Суд також враховує, що скоєно тяжкий злочин.
В якості ознак що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що він характеризується посередньо, числиться на «Д» обліку у психіатра та нарколога, не працює, має не зняту те не погашену судимість, потерпілі матеріальних та моральних претензій не мають, на суворому покаранні не настоюють.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе при ізоляції від суспільства з обранням покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд, не вбачає підстав, щодо застосування до обвинуваченого ст.ст.69, 75 КК України.
Вислухавши в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні визнав вину у порушенні правил адміністративного нагляду, яке виразилося в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_6 підлягає виправданню в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.395 КК України.
Згідно постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.07.2015 року ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано обмеження, а саме: заборону виходу з будинку (квартири), де проживає з 22.00 год. до 06.00 год. ранку; заборона пересування та відвідування торгових точок, в яких продають спиртні напої на розлив; заборону виїзду в особистих справах за межі м. Калуша та Калуського району без відома та дозволу Калуського МВ УМВС України; з`являтися для реєстрації в Калуський МВ УМВС України чотири рази на місяць.
Як вбачається з рапортів ДІМ Калуського МВ УМВС, на яких зазначена резолюція «До матеріалів» з зазначенням дати з 01.08.2015 р. по 12.08.2015 р. встановлено, що під час перевірки по місцю проживання провірявся адміннаглядний ОСОБА_6 жит. АДРЕСА_3 . На момент перевірки у період з 01.08.2015 по 12.08.2015 р. та в різний період часу з 22.10 год. по 22.50 год. був відсутній по місцю проживання. Суд вважає, що дані рапорти не можуть бути достовірним доказом, оскільки вони складені таким чином, що не дають підстав вважати, що ОСОБА_6 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Також, в рапортах зазначено, що ОСОБА_6 був відсутній у вказаний період по місцю проживання, а доказів про те, що ОСОБА_6 умисно самовільно залишив (змінив) місце проживання з метою ухилення адміністративного нагляду суду не надано. Крім того порушення правил адміністративного нагляду (обов`язків та обмежень), може тягнути за собою адміністративну відповідальність за ст.187 КУпАП.
Судовим слідством по справі не здобуто відповідних доказів, та суду не надано будь яких інших доказів, які б давали підстави суду кваліфікувати дії ОСОБА_6 , як порушення правил адміністративного нагляду, яке виразилося в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ст.395 КК України. В зв`язку з цим ОСОБА_6 слід за пред`явленим обвинуваченням виправдати.
Долю речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, вирішити згідно із ч.9 ст. 100 КПК України.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст.368 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання два роки шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 16.50 год. 01 вересня 2015 року.
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді арешту строком на шість місяців.
за ч.2 ст.186 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання чотири роки позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 16.00 год. 16 вересня 2015 року.
ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Речові докази: велосипед марки «Pegasus», мобільний телефоном марки «Сооlpad» 7320» та дві сім картки оператора мобільного зв`язку повернути законним володільцям.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у цей же ж строк з часу одержання копії вироку.
Суддя: