Справа № 369/2596/16-к
Провадження № 1-кп/369/200/16
В И Р О К
іменем України
09.06.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04.12.2015 року о 20 годині 10 хвилин водій ОСОБА_9 керуючи автомобілем марки «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Магістральна м.Боярка від вул. Білогородська м. Боярка, в напрямку с. Петровське. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу будинку №1А м. Боярка, водій ОСОБА_9 проявив неуважність, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , котра перетинала проїзну частину, по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП неповнолітній пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова трамва: струс головного мозку, садна голови, гематома верхньої повіки та субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, крайовий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки з незначним зміщенням уламків, посттравматичний синовіт, множинні садна тулуба, кінцівок. Згідно висновку експерта №32/ Д від 19.02.2016, крайовий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки з незначним зміщенням уламків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно більше 21 дня.В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_9 порушив вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 12.2 ( у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги); 18.1 ( водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Порушення ОСОБА_9 вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 12.2 та 18.1 Правил дорожнього руху України, стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 04.12.2015 року ввечері він виїхав з м. Боярки в сторону м. Києва, внаслідок того що було темно та слизька дорога, наїхав на потерпілу, яка в цей час переходила дорогу. Після чого відразу підбіг до неї, намагався допомогти, викликав швидку медичну допомогу, яка забрала потерпілу, через деякий час на місце події приїхали працівники міліції. На наступний день він поїхав в лікарню де знаходилась потерпіла, для того, щоб допомогти, після чого через деякий час йому зателефонувала мати потерпілої та попросила його дати їм дві тисячі гривень, після чого обвинувачений відразу привіз їм вказану суму грошей. Потім ще через деякий час він поштовим переказом перерахував ОСОБА_6 11 000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, проте вказані кошти повернулись йому назад, оскільки ОСОБА_6 відмовилась їх отримувати. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 04.12.2015 року близько 8 години вечора вона поверталась додому з тренування, коли почала переходити дорогу, подивилась по сторонам і почала рух, після цього нічого не пам`ятає, до тями прийшла в лікарні, де їй повідомили, що її збила машина. Внаслідок подій, потерпілій заборонено займатися спортом та їй було нанесено значної шкоди здоров`ю. Заявлені позовні вимоги підтримала, просила обвинуваченому призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.
Крім показань обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України підтверджується наступними доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:
-Даними з протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоді від 04.12.2015 року, відповідно до якого в м. Боярка по вул. Магістральна 1-А на перехресті знаходиться автомобіль марки «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 за пішохідним переходом в напрямку м.Києва, в якого пошкоджено: передній бампер, капот, переднє ліве крило, передня ліва стінка, вітрове скло з лівої сторони ( а.с.10-13 т.2)
-Даними з висновку експерта №32/Д від 25.01.2016 року, відповідно до якого згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_5 мались: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, садна голови, гематома верхньої повіки та субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, крайовий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки з незначним зміщенням уламків, посттравматичний синовіт, множинні садна тулуба, кінцівок. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо в термін та при обставинах вказаних в описовій частині постанови; садна тулуба та кінцівок відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Діагностований перелом відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно термін більше 21 дня ( а.с. 35-36 т.2)
-Даними з висновку експерта №8-02/267 від 14.03.2016 року, відповідно до якого система робочого гальма автомобіля «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією не виявлено; рульове керування автомобіля «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією не виявлено; елементи підвіски керування автомобіля «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , , на момент огляду знаходиться в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено ( а.с.40-42 т.2)
-Даними з висновку експерта №8-02/266 від 14.03.2016 року, відповідно до якого за даних дорожніх умов водій автомобіля «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 18.1 Правил дорожнього руху України ( а.с. 48-49 т.2)
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_5 давали суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_9 раніше не судимий , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62 т.2), негативних характеристик за місцем проживання не має( а.с.59 т.2 ), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.57-58, т. 2).
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті, без позбавлення права керувати транспортними засобами та не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.
При вирішенні питання про відшкодування з ОСОБА_9 та ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 250 000 грн., кожному, в якості відшкодування моральної шкоди та ОСОБА_6 5 233,5 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При вирішенні цивільного позову суд враховує, що Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6- 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди та зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Суд визнає доведеним, що внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості неповнолітній ОСОБА_5 , внаслідок чого її мати ОСОБА_6 понесла витрати на придбання медикаментів для лікування своєї дочки ОСОБА_5 . Тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_6 , в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 5 233, 5 грн. в повному обсязі, оскільки в цій частині вони підтверджені документально та визнані ОСОБА_9 . При цьому суд враховує, що ОСОБА_9 було передано ОСОБА_6 2000 грн., що підтвердила в судовому засіданні і сама ОСОБА_6 , та стягує з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 3 233,5 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.
Суд визнає доведеним, що злочинними діями ОСОБА_9 ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, що полягає в фізичному болю від травми, душевних переживаннях та зміні життєвих стосунків, проте заявлені позовні вимоги на суму 250 000 грн. вважає завищеними та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості стягує з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 100 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 щодо відшкодування завданої їм моральної шкоди, оскільки позивачами не надано суду належних та допустимих доказів заподіяння моральної шкоди, а саме щодо щодо підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією та наслідками.
Вирішуючи питання щодо долі автомобіля марки «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 суд враховує, що постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 07.12.2015 року, вказаний автомобіль визнано речовим доказом, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2016 року накладено арешт на автомобіль марки «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 для забезпечення цивільного позову. За таких обставин, суд залишає накладений арешт на вказаний автомобіль без змін, до відшкодування ОСОБА_9 позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Судові витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 , від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_9 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1407 (одну тисячу чотириста сім) гривні36 коп. процесуальних витрат. (а.с. 39,47 т.2).
Арешт накладений на автомобіль марки «GEELYMR 715 IA» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 3 223 (три тисячі двісті тридцять три) грн. 50 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 100 000 (сто тисяч) грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1