Провадження № 11-сс/792/258/16
Справа № 683/2015/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 26 серпня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000346, -
В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 26 серпня 2016 року задоволено погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, депутата Овідіопольської селищної ради Одеської області VII скликання, розлученого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше судимого 26 грудня 2006 року за ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 185, 70 КК України на 9 років позбавлення волі; 16 травня 2011 року невідбуту частину покарання замінено на 1 рік 10 місяців 24 дні виправних робіт; 24 травня 2011 року умовно - достроково звільненого від відбування покарання,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів справи, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 5 травня 2016 року в період часу з 01 год. по 04 год. він за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою вчинення крадіжки на невстановленому автомобілі прибули до приміщення кінотеатру «Мир», що знаходиться по АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи, що в приміщенні кінотеатру розташований ювелірний магазин та заздалегідь підготувавшись до вчинення крадіжки, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, шляхом пошкодження зовнішньої частини циліндрового механізму врізного замка дверей запасного виходу, проникли до приміщення кінотеатру, де, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та з метою особистого збагачення, шляхом демонтажу суміжної цегляної стіни, за якою знаходиться приміщення ювелірного магазину, проникли до нього.

В подальшому, знаходячись в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з сейфу та вітрин магазину вчинили крадіжки золотих, срібних виробів та інших ювелірних виробів, дорогоцінних металів на загальну суму 2701656 грн. 50 коп.

23 серпня 2016 року ОСОБА_8 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Цього ж дня слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину групою осіб, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування інших запобіжних заходів неможливо.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя із урахуванням вагомості наявних у матеріалах кримінального провадження доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, а також до вчинення іншого тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України вчиненого групою осіб, тяжкості покарання, що йому загрожує, розміру майнової шкоди завданої потерпілому, мотивував своє рішення тим, що прокурор в судовому засіданні довів з посиланням на зібрані докази обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, який є особливо тяжким, обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування, зокрема тому, що останній, будучи засудженим за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів та звільненим умовно-достроково, на шлях виправлення не став, а маючи непогашену судимість повторно вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочин, є жителем іншої області, розлучений та проживає окремо від дітей, не має постійного джерела доходів, а тому може продовжувати вчиняти майнові злочини, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У апеляційній скарзі з урахуванням поданих до неї змін, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою до ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема у виді домашнього арешту. Захисник посилається на те, що оголошена ОСОБА_8 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України є необґрунтованою, сам ОСОБА_8 причетність до вчинення даного злочину заперечує, під час прийняття рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя послався на докази, які жодним чином не обґрунтовують причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного злочину, а також на докази із матеріалів іншого кримінального провадження. Крім того, на думку захисника повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено не уповноваженою на те особою: оскільки останній є депутатом місцевої ради, то повідомити його про підозру у вчиненні злочину повинен був прокурор області, а не слідчий. Захисник також зазначає, що ухвала про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою постановлена із порушенням вимог ст.177 КПК України, згідно з якою слідчий суддя мав оцінити дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, а оскільки слідчим у свою чергу порушено вимоги вказаної норми кримінального процесуального закону та не надано інформацію про застосування до ОСОБА_8 в межах іншого кримінального провадження запобіжного заходу та інформації про його дотримання, то дана ухвала є незаконною. Крім того захисник вважає, що ухвала слідчого судді постановлена незаконним складом суду, оскільки заявлений відвід судді ОСОБА_1 розглядав суддя ОСОБА_13 , який брав участь у даному кримінальному провадженні як слідчий суддя, а також розглядав заявлений на цій підставі відвід відносно себе, а тому заявлений відвід судді ОСОБА_1 не вирішений, а ухвала відносно ОСОБА_8 , постановлена цим слідчим суддею незаконна.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечивши вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та підтримавши вимоги апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчого, який навів докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину , а також мотивував необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий, слідчий суддя місцевого суду дотримався цих вимог, а також вимог ч.1 ст.194 КПК України. Так, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, який є особливо тяжким, і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад сім років. Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що підозра про вчинення ОСОБА_8 крадіжки є необґрунтованою колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки поняття «обґрунтована підозра» для попереднього ув`язнення у практиці Європейського суду з прав людини це існування фактів або інформації, які могли б переконати, зокрема, слідчого суддю, що конкретна особа могла вчинити злочин. Прокурор в суді належним чином підтвердив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 для прийняття рішення про застосування щодо останнього запобіжного заходу, а також довів необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя, врахувавши конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, в тому числі і ті , на які посилається захисник в апеляційній скарзі, погодився з доводами прокурора та належним чином мотивував своє рішення в ухвалі, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. В ухвалі слідчого судді також зазначено мотиви, з яких він прийшов до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні. Зокрема враховано те, що ОСОБА_8 має непогашену судимість за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, розлучений, не має постійного джерела доходів, є жителем іншої області, а тому може продовжувати вчиняти майнові злочини та переховуватись від органу досудового розслідування.

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 маючи непогашену судимість за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, продовжив займатися злочинною діяльністю і обґрунтовано підозрюється у вчиненні інших майнових злочинів групою осіб на території Хмельницької області, після вчинення одного з яких був одразу затриманий разом з іншими підозрюваними та зізнався у вчиненні злочину.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також дотримався вимог чинного кримінального процесуального закону ( ч.3 ст.183,ч.4 ст.182 КПК України) при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника і в тій частині, що слідчий суддя не оцінив дотримання підозрюваним умов раніше застосованих запобіжних заходів, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжні заходи щодо ОСОБА_8 не застосовувалися.

Колегією суддів також не беруться до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 є депутатом місцевої ради, а тому повідомити його про підозру у вчиненні злочину повинен був прокурор області, а не слідчий, оскільки п.1 ст.481 КПК України, на яку посилається захисник у апеляційній скарзі передбачено «здійснення письмового повідомлення», а це означає складання тексту письмового повідомлення про підозру правомочним прокурором. Що стосується вручення письмового повідомлення відповідній особі, то вказаною нормою закону прокурора не зобов`язано безпосередньо здійснювати такі дії. Вручення ж повідомлення про підозру, як випливає із ст.278 КПК України, може здійснюватися як прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у відповідному провадженні, так і слідчим, який проводить досудове розслідування. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повідомлення ОСОБА_8 про підозру складено прокурором Хмельницької області.

Не можуть бути взяті до уваги твердження захисника у апеляційній скарзі і про те, що ухвала про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу постановлена незаконним складом суду з підстав невирішеності питання про відвід судді ОСОБА_13 , який брав участь у даному кримінальному провадженні як слідчий суддя і розглядав відвід слідчому судді ОСОБА_1 , оскільки у чинному Кримінальному процесуальному кодексі відводу судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді), а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, не передбачено. А тому заявлений захисником відвід судді ОСОБА_13 , який розглядав відвід слідчому судді ОСОБА_1 , розцінено як зловживання правом на відвід і обґрунтовано залишено без розгляду.

Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.196 КПК України, є належним чином вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування і, відповідно, постановлення нової ухвали про застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 26 серпня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000346 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .