Справа № 755/586/16-к
В И Р О К
Іменем України
"27" жовтня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
05.03.1996 року Харківським районним судом м.Києва за ст.ст.86-1, ч.2 ст.142, 42, 44 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі;
02.06.1999 року Харківським районним судом м.Києва за ч.1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
21.06.2001 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст.140, ст.229-6, ч.1 ст.42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
14.04.2005 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
04.10.2005 року Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.187, ст.ст.395, 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі;
09.09.2013 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.11.2013 року вирок змінено, призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, звільнений 21.02.2014 року за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.11.2015 року, приблизно о 19-25 годині, ОСОБА_5 перебував в маршрутному таксі №211, яке рухалось від зупинки громадського транспорту «Давидова» до зупинки громадського транспорту «Березняки» в місті Києві, де побачив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , яка утримувала в руках жіночу сумку, в якій він помітив гаманець.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, непомітно для потерпілої ОСОБА_6 , правою рукою з сумки повторно таємно викрав гаманець, коричневого кольору, вартістю 90 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 480 гривень, 1 долар США, що станом на 17.11.2015 року згідно курсу НБУ становить 23 гривні 20 копійок, студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , три банківські картки «ПриватБанк», банківська картка «ОщадБанк» та 10 дисконтних карток, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, та сховав його з вищевказаними речами між руками.
В подальшому, маючи намір зникнути з місця вчинення злочину, ОСОБА_5 на зупинці громадського транспорту «Березняки» за адресою: м.Київ, вулиця Серафімовича, 13, вийшов з маршрутного таксі №211, при цьому заховавши викрадений ним гаманець, що належить ОСОБА_6 до рюкзака, який знаходився при ньому, виконавши усі необхідні дії, які він вважав за необхідні для доведення злочину до кінця, але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його злочинні дії були припинені працівниками поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 17.11.2015 року, приблизно о 19-25 годині, він їхав у маршрутному таксі №211, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , в якої в руках була сумка, де знаходився гаманець. У цей час у нього виник умисел на викрадення гаманця. Після чого він непомітно для потерпілої викрав з сумки гаманець та вийшов з маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту «Березняки», де був затриманий працівниками поліції. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. До затримання він проживав з цивільною дружиною та матір`ю, неофіційно працював на будівництві, грошей дуже не вистачало, тому він і вчинив вказаний злочин. Під час проведення досудового розслідування він активно співпрацював зі слідством, усі викрадені речі були повернуті потерпілій.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання та місцем відбування покарання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-інфекціоніста у зв`язку з ВІЛ-інфекцією. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 17.11.2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 17.11.2015 року по дату набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін та продовжити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.
Матеріали кримінального провадження №0017476 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/586/16-к.
Речові докази: гаманець, грошові кошти в сумі 480 гривень, 1 долар США, 3 банківських картки «Приват Банк», 1 банківська картка «Ощадбанк», студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , 10 дисконтних карток «BODO», «INCITY», «MTC», «Велика Кишеня», «Sky mall», «MAFIA», «Космо клуб», «Аптека низьких цін» та дві дисконтні картки «EVA», які належать потерпілій ОСОБА_6 та знаходяться у неї на зберіганні, залишити їй.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1