Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2016 року Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Представник цивільного позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «Діамантбанк», звернувся до суду з клопотанням про заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам проводити державну реєстрацію зміни керівника ПАТ «Діамантбанк» та зміни відомостей про керівника ПАТ «Діамантбанк», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0005692 від 09 вересня 2016 року за фактом неправомірної реєстрації змін керівника ПАТ «Діамантбанк» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Посилаючись на те, що з метою запобігання подальшому вчиненню протиправних дій невідомими особами, необхідним та доцільним є вжиття заходів по забороні проводити подальші реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Діамантбанк», а тому представник цивільного позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ «Діамантбанк», звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступних підстав.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0005692 від 09 вересня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст.132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження №0005692 від 09 вересня 2016 року, розслідування ведеться за фактом того, що головою правління ПАТ «Діамантбанк» являється ОСОБА_5 , про що внесено відомості до ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців, однак існують підстави вважати, що призначення вказаної особи та внесення відомостей до Реєстру відбулося на підставі використання підробних документів.

Проте, у клопотанні не надано доказів того, що накладення арешту не буде перешкоджати господарській діяльності даної юридичної особи та не вплине на права третіх осіб.

Крім того, у клопотанні не зазначено можливий розмір шкоди, завданої злочином та наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України.

Не вказано у клопотанні і тих даних, хто, в розумінні ст. 55 КПК України, є потерпілим у кримінальному провадженні, чи звертався потерпілий заявою про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні.

Також, у клопотанні не вказано, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не надано доказів факту завдання цієї шкоди.

До матеріалів клопотання долучено цивільний позов, однак факт заявлення та розмір цивільного позову можуть мати правове значення у тому кримінальному провадженні, в якому конкретній особі оголошено про підозру, оскільки арешт майна з метою забезпечення цивільного позову може бути накладено лише на майно підозрюваного чи особи, яка нестиме цивільну відповідальність за його дії.

Як вбачається з даного клопотання, у даному ж кримінальному провадженні про підозру не оголошено жодній особі.

Згідно фч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оскільки, відсутні у клопотанні дані, що пред`явлено підозру у даному кримінальному провадженні, не доведено необхідності у накладенні арешту на майно ПАТ «Діамантбанк» відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність подання даного клопотання та необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_3 ., який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1