У Х В А Л А
19 жовтня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , -
Старший слідчий Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 звернувся в суд із вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 з якого вбачається, що ОСОБА_4 організував відкрите викрадення чужого майна деревини, яка належала ФОП ОСОБА_8 , та керував діями співучасників при підготовці та вчиненні злочину.
Так, під безпосереднім керівництвом ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 28 червня 2016 року близько 00 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідування особами, проникли разом з ними на територію ПП «Вторма» за адресою: АДРЕСА_1 , де, застосувавши психологічне насильство до охоронця вказаної території ОСОБА_11 та зірвавши навісний замок на дверях складського приміщення ПП «Вторма», яке орендується ФОП ОСОБА_8 , незаконно проникли до даного приміщення.
Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами під керівництвом ОСОБА_4 , відкрито завантажили на автомобіль марки «Рено Преміум», д.н.з. НОМЕР_1 , круги дуба першого та другого сорту кількістю 34 колоди загальним об`ємом 10,8 м3 та вартістю 78 тисяч гривень, які в подальшому вивезли з території ПП «Вторма» до складських приміщень, розташованих у с. Великий Житин Рівненського району, таким чином відкрито викравши вказане майно ОСОБА_8 та спричинивши йому майнову шкоду у зазначеному розмірі.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 3 ст. 186 КК України - грабіж, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення, що завдав значної матеріальної шкоди потерпілому.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Рівне, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одружений, приватний підприємець, раніше не судимий. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
-оглядом автомобіля марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 від 29 червня 2016 року;
- допитом представника потерпілого ОСОБА_12 ;
- допитом свідка (охоронця, який був присутній під час вчинення відкритого заволодіння чужим майном) ОСОБА_11 ;
- протоколом впізнання із свідком ОСОБА_16 , який впізнав одного із організаторів ОСОБА_17 за вказівкою, якого він завантажував викрадене майно та виконавця ОСОБА_14 який знаходився на місці вчинення кримінального правопорушенні та виконував незаконні дії;
- оглядом території колишнього зернотока, що знаходиться у АДРЕСА_3 де знаходився викрадений ліс;
Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме зібраних доказів, ОСОБА_4 є організатором злочинної групи, до складу якої входить особа ( ОСОБА_9 ), яка раніше судима за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі бандитизму та розбійних нападів.
Також ОСОБА_4 є організатором вчинення злочину, що відноситься до категорії тяжкого, а саме керував підготовкою злочину та безпосередньо його вчиненням, що є підставою вважати, що підозрюваний може продовжувати свою злочинну діяльність, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
Слідчий вказує, що застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він сам з`явився до правоохоронного органу. Крім того, суду повідомили, що він вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі, також суду повідомили, що він хворіє на цукровий діабет та допомагає сину, який хворіє епілепсією.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
06.10.2016р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 07.10.2016р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .
Постановою старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 12.10.2016р. підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.
О 16 год. 18.10.2016р. підозрюваного ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність житла та постійне місце проживання у м. Рівне, також те, що він особисто з`явився до правоохоронного органу.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт із забороною залишати житло з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном до 17 грудня 2016 року.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 17 грудня 2016 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський ВП ГУНП в Рівненській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1