Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

виправданої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 квітня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Березанського міського суду Київської області від 31 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Бердянки Зачепинського району Харківської області, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, таку, що не має судимості,

визнано невинною і виправдано за недоведеністю її винуватості у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 367 КК.
Вирішено питання про речові докази.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуваласьу тому, щовона, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу земельних ресурсів у Згурівському районі Київської області та будучи службовою особою (державним службовцем 11-го рангу), яка виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські обовязки та уповноважена на виконання функцій держави, допустила неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам та спричинило тяжкі наслідки за таких обставин.

Відповідно до наказу начальника Згурівського районного відділу земельних ресурсів від 30 січня 2006 року № 6 про розподіл обов`язків між начальником та заступником начальника вказаного відділу, заступник начальника відділу земельних ресурсів за відсутності начальника відділу виконує його обов`язки з керівництва діяльністю відділу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і функцій, забезпечує виконання планів роботи відділу з питань, віднесених до його компетенції, бере участь в розробці планів роботи відділу, контролює виконання службових документів, наказів, розпоряджень, планів вищестоящих органів працівниками відділу та інформує начальника, готує проекти рішень, розпоряджень, наказів, інформації, звіти, матеріали для нарад з питань віднесених до його компетенції, веде облік і звітність державної відомчої статистики, взаємодіє з місцевими радами з питань віднесених до його компетенції, проводить навчання спеціалістів рад, відповідає за здійснення контролю за відшкодуванням втрат сільськогосподарського виробництва.

09 січня 2008 року ОСОБА_6 отримав у встановленому порядку державний акт серії ЯЕ № 98542 на право власності на земельну ділянку площею 2,0001 га в межах Усівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, який був виданий на підставі розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 26 жовтня 2007 року № 626 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 004.

В першій половині травня 2008 року заступник начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_5 , знаходячись в службовому приміщенні відділу в смт Згурівці на вул. Українській, 19, під час робочого дня, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не пересвідчившись у тому, що ОСОБА_6 у січні 2008 року використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, хоча мала об`єктивну можливість це виявити, засвідчила виданий ОСОБА_6 державний акт серії ЯЖ № 322026 на право власності на земельну ділянку площею 0,7500 га у с. Урсалівці в межах Турівської сільської ради Згурівського району для ведення особистого селянського господарства, завіривши його своїм підписом від імені начальника Згурівського районного відділу земельних ресурсів та печаткою вказаного відділу, стосовно якого 14 травня 2008 року було проведено державну реєстрацію та видано ОСОБА_6 (відповідно до статетй116, 121 ЗК громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. Передача земельних ділянок у власність громадян у межах норм проводиться один раз по кожному виду користування).
Внаслідок службової недбалості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було незаконно безоплатно передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку загальною площею 0,75 га вартістю 60000 грн, що станом на 2008 рік більш ніж у 100 разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим охоронюваним законом державним інтересам було завдано істотної шкоди.

На початку серпня 2008 року ОСОБА_5 , знаходячись увищевказаному службовому кабінеті, неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, не пересвідчившись у наявності оформленої і затвердженої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_7 на земельну ділянку, хоча мала обєктивну можливість це виявити, порушуючи вимоги ст. 118 ЗК, якими встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами (рішення органів виконавчої влади щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельним ресурсам, природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації, яка розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність), за відсутності вказаної технічної документації, засвідчила державний акт серії ЯЖ № 230019 на право власності на земельну ділянку площею 1,0002 га в с.Новій Олександрівці за межами Новоолександрівської сільської ради Згурівського району для ведення особистого селянського господарства, виданий ОСОБА_7 , завіривши його своїм підписом від імені начальника відділу земельних ресурсів та печаткою вказаного відділу.06 серпня 2008 року було проведено державну реєстрацію цього акту.
Згідно п 1.13 наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі, на умовах оренди) та договорів оренди землі», складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадян, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною документацією.

ОСОБА_7 внаслідок службової недбалості ОСОБА_5 було незаконно безоплатно передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку загальною площею 1,0002 га вартістю 68613,72 грн, що станом на 2008 рік більш ніж у 250 разів перевищувало неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, чим охоронюваним законом державним інтересам було спричинено тяжкі наслідки.

Місцевий суд, виправдовуючи ОСОБА_5 , обґрунтував це тим, що стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів, які би підтвердили той факт, що заступник начальника відділу земельних ресурсів був наділений обовязками щодо перевірки інформації при підписанні державного акту, чи використали громадяни раніше своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, наявності оформленої і затвердженої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право громадян на земельну ділянку.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Скаржник стверджує, що у виправдувальному вироку місцевого суду відсутня мотивація, чому суд узяв до уваги одні докази та відкинув інші, а в ухвалі апеляційного суду в порушення ст. 377 КПК 1960 року необґрунтовано, чому апеляцію прокурора залишено без задоволення.

У запереченнях виправдана ОСОБА_5 просить судові рішення щодо неї залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу і просив залишити судові рішення без зміни, думку виправданої, яка просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без зміни, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 327 КПК 1960 року виправдувальний вирок постановляється, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Як убачається з матеріалів справи, суди першої та апеляційної інстанцій під час її розгляду правильно застосували норми матеріального й процесуального права, здійснили належну правову оцінку обставин, установлених ними, і дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність участі ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст. 367 КК.

Так, у виправдувальному вироку на підставі ґрунтовного аналізу доказів (зокрема, службових обов`язків виправданої особи) місцевий суд правильно зазначив, що у коло прямих службових обов`язків заступника начальника районного відділу земельних ресурсів (посада, яку займала ОСОБА_5 на час інкримінованих дій) не входило перевіряти використання громадянами у минулому права на безоплатне отримання земельної ділянки, наявність оформленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право громадян на земельну ділянку, підписання державних актів від імені державного органу земельних ресурсів.

Між тим, відповідальність за службову недбалість, яка передбачена ст. 367 КК, може наставати лише у випадку невиконання чи неналежного виконання службовою особою, покладених на неї певних службових обов`язків, якщо це потягло певні наслідки (було завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, спричинено тяжкі наслідки).

Якщо у коло службових обов`язків вчинені (а бо не вчинені) службовою особою дії не входили, то відповідальність за службову недбалість наставати не може. Такі дії, за наявності підстав, можуть свідчити про перевищення службовою особою своїх службових повноважень, що за чинним законодавством тягне лише дисциплінарну відповідальність.

Також вказаний суд у вироку обґрунтовано вказав, що стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_5 у службовій недбалості.

Апеляційний суд, перевіряючи справу за апеляцією прокурора, слушно зазначив, що земельні ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було виділено рішенням сільради та розпорядженням райдержадміністрації відповідно, а службові особи районного відділу земельних ресурсів не зобов`язані за законодавством перевіряти правильність діяльності цих органів. Ці рішення та розпорядження не скасовані та не визнані незаконними у встановленому порядку.

Зі змісту ухвали апеляційного суду убачається, що у ній містяться докладні мотиви відхилення доводів прокурора, наведених в апеляції, які є аналогічними касаційним, а тому ухвала цього суду відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінально- процесуального закону та неправильного застосування кримінального, які би тягли за собою скасування судових рішень у справі, про що йдеться у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, касаційну скаргу не може бути задоволено.

Керуючись статтями 395, 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Березанського міського суду Київської області від 31 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити безе зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3