Справа № 739/270/16-к
Провадження № 1-кп/739/14/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення від 09 лютого 2016 року, укладену в кримінальному провадженні №0000430, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донець Донецької області УРСР, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 15 серпня 2015 року діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, на території м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області вчинив шахрайство з наступних обставин.

Приблизно о 22 год. 00 хв. 15 серпня 2015 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, на автомобілі Mitsubishi Lanser, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули до АЗС ПП «Валдіс», що розташована на території АТП №17443 за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Чкалова, 9.

При цьому, ОСОБА_9 , здійснюючи безпеку вчинення кримінального правопорушення, залишився у вказаному автомобілі поряд з АЗС, а ОСОБА_4 підійшов до оператора вказаної АЗС ОСОБА_8 та звернувся до неї з проханням розміняти гроші у сумі 2 500 грн. (5 купюр номіналом по 500 грн. кожна) дрібнішими купюрами.

ОСОБА_8 , не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , отримавши від нього 5 купюр номіналом по 500 грн., а всього 2 500 грн., взамін передала купюри номіналом по 200, 100, 50, 20 та 10 грн. на таку ж суму, котрі взяла з каси вказаної АЗС.

Отримавши від ОСОБА_8 зазначені грошові кошти, ОСОБА_4 повідомив останню, що ніби то йому були потрібні не українські гривні, а російські рублі. У зв`язку з цим, останній висловив вимогу повернути назад раніше передані ним 2 500 грн. купюрами по 500 грн. Однак під час повторного обміну грошима ОСОБА_4 непомітно від ОСОБА_8 частину грошей, а саме 1 500 грн., забрав собі, фактично повернувши ОСОБА_8 лише 1000 грн. від загальної суми.

У свою чергу введена в оману ОСОБА_8 , не перераховуючи отриманих грошей, повернула ОСОБА_4 раніше надані ним грошові кошти у сумі 2 500 грн. (5 купюр номіналом по 500 грн.) у повному обсязі.

Після цього ОСОБА_4 повернувся до автомобіля, де на нього чекав ОСОБА_9 та разом з останнім зник з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 своїми протиправними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спричинили ПП «Валдіс» матеріальну шкоду на суму 1 500 грн.

Крім того, приблизно о 22 год. 50 хв. 15 серпня 2015 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, на автомобілі Mitsubishi Lanser, державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули на АЗС №28 ТОВ «ТД «САН ОЙЛ», що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 120.

Підійшовши до каси, ОСОБА_9 звернувся до начальника вказаної АЗС ОСОБА_7 з проханням розміняти йому гроші в сумі 19 500 грн. (39 купюр номіналом по 500 грн. кожна) дрібнішими купюрами. При цьому, ОСОБА_4 , здійснюючи безпеку скоєння кримінального правопорушення, знаходився поряд з ОСОБА_9

ОСОБА_7 , не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_9 , отримавши від останнього 39 купюр номіналом по 500 грн. кожна, на загальну суму 19 500 грн., взамін передав йому купюри номіналом 200 та 100 грн. на таку ж суму, котрі взяв із каси вказаної АЗС.

Отримавши від ОСОБА_7 зазначені грошові кошти, ОСОБА_9 повідомив останнього, що йому ніби то потрібні не українські гривні, а російські рублі. У зв`язку з цим він висловив вимогу повернути назад раніше передані ним 19 500 грн. купюрами по 500 грн. Однак, під час повторного обміну грошима ОСОБА_9 непомітно від ОСОБА_7 частину грошей, а саме 9 800 грн., забрав собі, фактично повернувши ОСОБА_7 лише 9 700 грн.

У свою чергу введений в оману ОСОБА_7 , не перераховуючи отриманих грошей, повернув ОСОБА_9 надані ним 19 500 грн. (39 купюр номіналом по 500 грн.) у повному обсязі.

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_4 повернулися до автомобіля та зникли з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 своїми протиправними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, спричинили ТОВ «ТД «САН ОЙЛ» матеріальну шкоду на суму 9 800 грн.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною другою статті 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

09 лютого 2016 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в присутності захисника обвинуваченого було укладено угоду про примирення, яка 12 лютого 2016 року надійшла до суду разом з обвинувальним актом для розгляду.

Відповідно до угоди про примирення сторони дійшли висновку, що злочинні дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за частиною другою статті 190 КК України та узгодили між собою кримінальне покарання для ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Угода про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України. Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання підозри та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами сторін угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений висловився за затвердження угоди, заявив, що вона була укладена ним добровільно, йому зрозумілий характер пред`явленого обвинувачення, вид та міра покарання, обумовлена угодою, права та обов`язки, передбачені угодою та наслідки її укладення і затвердження.

Захисники обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні заявили, що угода відповідаає вимогам КПК України та висловилися за її затвердження.

Потерпілі у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену між ними та обвинуваченим угоду та заявили, що вона була укладена ними добровільно, їм зрозумілі їхні права та обов`язки, передбачені угодою, та наслідки її укладення і затвердження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловився за затверження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілими.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про примирення, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України, який відповідно до статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував потерпілим завдані злочином збитки, розуміє права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини першої статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також можливість притягнення до кримінальної відповідальності за умисне невиконання укладеної угоди.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені пунктом 2 частини першої статті 473 КПК України.
Судом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальних засад призначення покарання.
Таким чином суд вважає, що укладена між потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку угода про примирення відповідає вимогам закону, не порушує законних прав та інтересів сторін, а тому може бути затверджена з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.
Оскільки під час досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовувалося попереднє ув`язнення і він два дні утримувався під вартою у період з 09 лютого 2016 року по 11 лютого 2016 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 відповідно до вимог статті 72 КК України має бути зарахований у строк призначеного йому покарання.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно умов угоди про примирення підлягає призначенню покарання у виді штрафу і положеннями статті 72 КК України не передбачено можливість зарахування у це покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України ОСОБА_4 необхідно повністю звільнити від відбування покарання у виді штрафу.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 09 лютого 2016 року запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

На підставі статті 124 КПК України процесуальні витрати, здійснені в ході досудового розслідування на проведення судової імунологічної експертизи у розмірі 921 грн. 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19 серпня 2015 року на вилучені у обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 5 200 грн. 00 коп., після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню, оскільки у кримінальному провадженні цивільні позови не заявлено і суду не надано доказів, що ці кошти підлягають спеціальній конфіскації згідно статті 96-2 КК України.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази:

- грошові кошти у сумі 5 200 грн. 00 коп., вилучені в обвинуваченого ОСОБА_4 16 серпня 2015 року та зберігаються у кімнаті речових доказів Новгород-Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області повернути їх власнику ОСОБА_4 ;
- зразки крові потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зберігаються у кімнаті речових доказів Новгород-Сіверського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області знищити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 368, 370, 371, 374,392, 393, 395, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х ВА Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 09 лютого 2016 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі частини п`ятої статті 72 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової імунологічної експертизи у розмірі 921 (дев`ятсот двадцять одна) гривня 60 копійок.
Арешт, накладений на вилучені у обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 5 200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, після набрання вироком законної сили скасувати.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
- грошові кошти у сумі 5 200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок повернути їх власнику ОСОБА_4 ;
- зразки крові потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - знищити.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1