№ 1-кп/0202/136/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001008 від 03.11.215 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької області, громадянина України, що працює менеджером, одруженого, освіта середня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 листопада 2015 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ 1102» реєстраційний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , рухався по вул. Академіка Образцова з боку вул. Калинова в напрямку вул. Воронежська, м. Дніпропетровська.
Під час руху ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги вул. Академіка Образцова на якій встановлено дорожній знак № 2.1 ПДР України, не надав дорогу автомобілю марки «КРАЗ 6510» реєстраційний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі вул. Байкальської згідно дорожнього знаку № 2.3 ПДР України з права наліво по ходу його руху, внаслідок чого на перехресті вище вказаних вулиць скоїв з ним зіткнення.
В наслідок дорожньо-транспортної події пасажирці автомобіля «ЗАЗ 1102» реєстраційний знак НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_9 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, переломів 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер праворуч по передньо- та задньо - під пахвовим лініям, правостороннього пневмотораксу, закритого перелому акроміального кінця правої ключиці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.11, та вимоги дорожнього знака №2.1 Правил дорожнього руху України, які свідчить:
п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»,
д.з 2.1. «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що 02.11.2015 р. разом з дружиною рухався по вул. Образцова в напрямку вул. Воронежська. При виїзді на перехрестя не побачив знак уступити дорогу у зв`язку з чим потрапив у дтп.
Потерпіла ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні суду пояснила, що 02.11.2015 р. потрапила у ДТП разом зі своїм чоловіком, який керував авто «ЗАЗ 1102» реєстраційний знак НОМЕР_1 . В наслідок ДТП їй було завдано тілесні ушкодження. На теперішній час жодних претензій до чоловіка не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
З урахуванням обставин справи, позиції потерпліої суд вважає за можливим не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: автомобіль ЗАЗ 1102» реєстраційний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 736,56 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1