Справа №705/5560/16-к
1-кс/705/1142/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: слідчої - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :
27 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вказавши, що 16.09.2016 на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.08.2016 ОСОБА_6 проведено обшук будинку та надвірних приміщень, що є його приватною власністю та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку були вилучені наступні речі: мобільні телефони марки «Nokia 107» чорного кольору та марки «Nokia», автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 . Даний обшук проведено ст. слідчим Уманського ВП ОСОБА_4 .
Згідно ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.08.2016, було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів Nokia, автомобіля ВАЗ, тобто речей, які не мають будь-яких індивідуалізованих ознак.
Таким чином, слідчим суддею не визначено ні кількість, ні моделі, ні будь-які інші ознаки, які б індивідуалізували конкретні мобільні телефони, а також ні модель, ні державний номерний знак, ні номер кузову тощо, які б індивідуалізували конкретний автомобіль ВАЗ, що підлягають вилученню.
Крім цього, звертає увагу на той факт, що відповідно до описової частини ухвали слідчого судді, в клопотанні органу досудового розслідування не вказано, які саме сліди злочину можуть зберегтися на речах, що підлягають відшуканню, що з них є предметом чи знаряддям злочину, тобто не конкретизовано їх ознаки як можливих речових доказів, що свідчить про необґрунтованість внесеного клопотання про проведення обшуку.
Також, в клопотанні органу досудового розслідування вказано, що у вчиненні злочину об`єктивно підозрюється його син ОСОБА_7 . В той же час, наскільки йому відомо, останньому про підозру ніхто не повідомляв, що є ще одним свідченням необґрунтованості клопотання про проведення обшуку.
Аналізуючи викладене, можливо констатувати, що річ, вилучена 16.09.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільні телефони марки «Nokia 107» чорного кольору та марки «Nokia», автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 22.08.2016, а тому є тимчасово вилученим майном.
Аналізуючи викладені обставини та норми чинного кримінального процесуального законодавства України, є абсолютно очевидним, що єдиною підставою для фактичного позбавлення його можливості володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, яке було вилучено під час обшуку 16.09.2016, є ухвала слідчого судді про арешт відповідного майна. В протилежному випадку, якщо орган досудового розслідування не звернувся протягом 48 годин після вилучення майна до суду для його арешту, воно підлягає негайному поверненню згідно ч.5 ст. 171 КПК України.
Наскільки йому відомо, клопотання про арешт вилученого у нього майна слідчим та прокурором не подавалося, відтак арешт на його майно не накладався. Всупереч вимог ст. 16, ч.5 ст. 171 КПК України, вилучене під час обшуку майно йому не було повернуто, що мало відбутися не пізніше 18.09.2016.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просить її задоволити в повному обсязі.
В судовому засіданні слідчий СВ Уманського ВП ГУНП Черкаської області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечує та в своїх письмовому запереченні вказує, що вимоги скаржника є необґрунтованими та незаконними, а тому необхідно відмовити в їх задоволенні, так як відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшкодування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку вважається тимчасово вилученим майном. В даному випадку слідчий суддя вказала перелік майна, який дозволяється вилучати під час обшуку і конкретно до цього переліку і здійснювалось вилучення вказаного майна, зокрема і автомобіль марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , а тому накладати арешт на вказане майно не було необхідності, воно є не тимчасово вилученим майном. Щодо вимог, які висуває скаржник, а саме повернення автомобіля марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , то він не надав підтверджуючих документів, що це майно його, до того ж під час обшуку він повідомив, що вказаний автомобіль належить його сватові, а він просто взяв його в тимчасове користування, тобто він не є власником даного предмета, а тому заявляти вимоги щодо його повернення не має права.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 22.08.2016 року було надано дозвіл на відшукання та вилучення зокрема, автомобіля ВАЗ. При цьому не було вказано ні модель, ні державний номерний знак, ні номер кузову тощо, які б індивідуалізували конкретний автомобіль ВАЗ, що підлягає вилученню.
Одночасно з цим слідчим ОСОБА_4 в ході обшуку 16.09.2016 року був вилучений конкретний автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого не було прямої вказівки слідчого судді на вилучення вказаного автомобіля. А тому він вважається тимчасово вилученим майном.
Органом досудового розслідування не надано ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вище вказаний автомобіль, а тому він мав бути повернутий законному володільцю ОСОБА_5 після спливу 48 годин після вилучення майна.
Крім цього, з моменту вилучення автомобіля до теперішнього часу пройшло більше місяця, а тому орган досудового слідства мав достатньо часу для з`ясування, чи має вилучений автомобіль значення для справи та при такій відсутності повернути даний автомобіль законному володільцю.
А тому в цій частині скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1