Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 10 червня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва повернув скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна.

Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя ОСОБА_8 обґрунтував тим, що адвокат ОСОБА_6 , звертаючись до суду з метою захисту прав володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 , мав би на підтвердження своїх повноважень надати довіреність на представництво інтересів останньої.

Водночас надані адвокатом документи не відповідають викладеним вище вимогам, що, на думку слідчого судді, є підставою вважати, що до суду зі скаргою звернулася особа, яка не має права її подавати.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2016 року.
2. Скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2016 року.
3. Зобов`язати слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, який проводить досудове розслідування кримінального провадження № 0000215, повернути вилучений в рамках даного провадження ноутбук марки «Lenovoidea pad G 50-70» власнику ОСОБА_7 або її представнику.
В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 не є учасником кримінального провадження, а тому її інтереси не може представляти захисник (адвокат).

Як вважає апелянт, посилаючись на положення ст.ст. 3, 64-2 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000215 ОСОБА_7 є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт, а тому її представником може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Саме тому, як звертає увагу адвокат у своїй апеляційній скарзі, до скарги на бездіяльність слідчого було долучено належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та належним чином завірену копію договору про надання ним правової допомоги ОСОБА_7 .

У зв`язку з цим, суд першої інстанції, як зазначається у скарзі, дійшов неправильного висновку про відсутність у захисника (адвоката) ОСОБА_6 повноважень щодо представництва інтересів та захисту порушеного права власності ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

По-перше, приймаючи до уваги ту обставину, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 10.06.2016 року, яку було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, адвокат ОСОБА_6 отримав 17 липня 2016 року, а апеляційну скаргу подав поштою 22 липня 2016 року, тобто на п`ятий день з дня отримання ним копії судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали, оскільки цей строк пропущено не було.
По-друге, в оскаржуваній ухвалі слідчого судді правильно зазначається про те, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що до суду зі скаргою звернулася не уповноважена особа, оскільки адвокат ОСОБА_6 , звертаючись до суду з метою захисту прав володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 , не надав на підтвердження своїх повноважень довіреності на представництво інтересів останньої.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі адвоката, з посиланням на положення ст. 64-2 КПК України, ОСОБА_7 фактично є не тільки володільцем тимчасово вилученого майна, а й третьою особою, щодо майна якої повинно бути вирішено питання про арешт.

Згідно положень ч. 4 ст. 64-2 КПК України, представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, як це передбачено ч. 1 ст. 50 КПК України, підтверджуються зокрема свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером або договором із захисником.

Саме такі документи додав до своєї скарги на бездіяльність слідчого адвокат ОСОБА_6 , а тому слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва не мав достатніх правових підстав для повернення вказаної скарги.

У зв`язку з цим, як вважає колегія суддів, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2016 року про повернення скарги адвоката ОСОБА_6 з тієї підстави, що скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, згідно якої скаргу адвоката ОСОБА_6 слід повернути останньому через те, що вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається зі скарги, з якою адвокат ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, в інтересах ОСОБА_7 , 23.09.2015 року, під час проведення обшуку в квартирі останньої, співробітниками ВКР СУ ФР ГУ ДПІ у Солом`янському та Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, було вилучено належний їй ноутбук марки Lenovo idea pad G 50-70 вартістю 7 930.00 грн.
З метою отримання інформації щодо правового режиму вилученого майна та його повернення, на адресу слідчого було направлено відповідне клопотання, яке слідчий СУ ФР у Голосіївському районі м. Києва отримав 02.02.2016 року.

Станом на 12.02.2016 року відповідної постанови за результатами розгляду поданого клопотання отримано не було.

Враховуючи наведені вище обставини, а також вимоги, передбачені ст. ст. 168, 169, 171 КПК України, зокрема щодо повернення тимчасово вилученого майна, колегія суддів вважає, що за будь-яких обставин десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, був пропущений, однак звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідною скаргою від 30 травня 2016 року, адвокат ОСОБА_6 не порушив питання про поновлення цього строку, що дозволяє зробити висновок про наявність підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 304 цього Кодексу, для повернення скарги особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2016 року про повернення адвокату ОСОБА_6 його скарги, поданої в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна повернути особі, яка її подала у зв`язку з тим, що скаргу подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/2619/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1