Справа № 164/1581/16-к
п/с 1-кп/164/74/2016
Категорія:
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2016 року смт. Маневичі
Маневицький районний суд Волинської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі матеріали кримінального провадження, № 0000195, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2016, за ознаками ст. 240 ч.2 КК України по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 ; українця; громадянина України; з професійно-технічною освітою; не працюючого; раніше не судимого; проживаючого: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України
ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця та жителя АДРЕСА_3 ; українця; громадянина України; з професійно-технічною освітою; не працюючого; раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України
В с т а н о в и в:
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, щоОСОБА_5 , 21 травня 2016 приблизно о 11-й годині, переслідуючи корисливу зацікавленість, направлену на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, порушуючи порядок встановлений Законом України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України від 01.06.2000 року «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», яка передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра, без отримання

спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , із м. Луцьк Волинської області поїхали в лісовий масив поблизу смт. Маневичі взявши із собою дві штикові сільськогосподарські лопати. Приїхавши в квартал 13 виділ 77 Маневицького лісництва ДП «Маневицького ЛГ», що в північному напрямку від смт. Маневичі на відстані приблизно 800-900 метрів, і відноситься до земель лісового фонду та входить до Маневицько-Зарічнянської зони Прип`ятського бурштиноносного басейну, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 , за допомогою двох штикових лопат, які привезли з собою саме для цієї мети, в період з 11.00 год. по 14.20 год., шляхом розкопування однієї ями розміром приблизно 220х140см. та глибиною до 160 см. , вчинили незаконне видобування бурштину сирцю, який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», являється корисною копалиною загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.240 КК України.

25 липня 2016 року під час досудового розслідування між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , який за приписами ст. 37 КПК України, здійснює повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000195 від 21.05.2016 року та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Узгоджено покарання ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу у розмірі 412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 7004 грн.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 , 21 травня 2016 приблизно о 11-й годині, переслідуючи корисливу зацікавленість, направлену на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, порушуючи порядок встановлений Законом України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року, всупереч п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України від 01.06.2000 року «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», яка передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , із м. Луцьк Волинської області поїхали в лісовий масив поблизу смт. Маневичі взявши із собою дві штикові сільськогосподарські лопати. Приїхавши в квартал 13 виділ 77 Маневицького лісництва ДП «Маневицького ЛГ», що в північному напрямку від смт. Маневичі на відстані

приблизно 800-900 метрів, і відноситься до земель лісового фонду та входить до Маневицько-Зарічнянської зони Прип`ятського бурштиноносного басейну, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , за допомогою двох штикових лопат, які привезли з собою саме для цієї мети, в період з 11.00 год. по 14.20 год., шляхом розкопування однієї ями розміром приблизно 220х140см. та глибиною до 160 см. вчинили незаконне видобування бурштину сирцю, який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», являється корисною копалиною загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.240 КК України.

25 липня 2016 року під час досудового розслідування між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , який за приписами ст. 37 КПК України, здійснює повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000195 від 21.05.2016 року та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України. Узгоджено покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу у розмірі 412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 7004 грн.
Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Приписами ч. 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та у вчиненні якого вони визнали себе винними, середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинувачених. у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 .

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 .
На умовах угод про визнання винуватості може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зроблена вірно. Умови цих угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угод було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань, наявність у них фактичних підстав для визнання винуватості.
Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст. 100 КПК України і вважає, що дві штикові лопати та дві пари печаток, які вилучені на місці події і належать обвинуваченим, слід конфіскувати в доход держави.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 468 - 476 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 25 липня 2016 року у кримінальному провадженні за № 0000195 від 21.05.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 - затвердити.
Угоду про визнання винуватості від 25 липня 2016 року у кримінальному провадженні за № 0000195 від 21.05.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 - затвердити.
Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 412 (чотириста дванадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 7004 гривень.
Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 412 (чотириста дванадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 7004 гривень.
Речові докази: дві штикові лопати та дві пари печаток конфіскувати в доход держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Маневицький районний суд Волинської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя Маневицького
районного суду ОСОБА_1 .