Справа № 592/9500/15-к
Провадження № 1-кп/592/89/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0005185 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рильськ Курської області Російської Федерації, українки, громадянина України, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину у віці 4 роки, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

1) 26.11.2009 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;

2) 28.12.2010 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

3) 13.04.2011 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

4) 09.12.2011 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 р. звільненої від відбування покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

5) 23.03.2016 р. Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , -

встановив:

На початку травня 2015 року у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення шахрайства з метою особистого збагачення, при цьому ОСОБА_3 в період часу з травня 2015 року по серпень 2015 року незаконно заволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами мешканців м. Суми у наступний спосіб. Вона вирішила укладати фіктивні договори купівлі-продажу цукру за заниженими цінами з метою введення в оману без виконання умов договору, а саме: передачі товару покупцям. В подальшому, ОСОБА_3 вирішила при зустрічі з потерпілими, шляхом обману, а саме шляхом повідомлення неправдивих відомостей щодо наявного у неї товару, а також у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілих, які будучи переконаними в добросовісності та законності дій ОСОБА_3 , намагалися купити у останньої цукор та добровільно передавали власні грошові кошти в рахунок подальшої передачі товару. Таким чином, на протязі тривалого часу ОСОБА_3 , діючи згідно з задуманим планом, шляхом обману, переслідуючи корисні мотиви та мету, незаконно заволодівала грошовими коштами потерпілих, за наступних обставин:

Так, у кінці травня 2015 року (точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося), з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, ОСОБА_3 прийшла за місцем постійного мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , та, зловживаючи довірою останнього, не маючи на меті виконувати свого зобов`язання, запропонувала йому придбати цукор по ціні нижче середньо ринкової. ОСОБА_5 , будучи переконаним у добросовісності ОСОБА_3 , погодився на її пропозицію. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисний мотив та мету, направлені на особисте збагачення за чужий рахунок, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, не маючи наміру продавати цукор за отриманні грошові кошти, користуючись довірливим характером ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом обману потерпілого, ОСОБА_3 у кінці травня 2015 року, перебуваючи в районі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 600 грн., які останній передав їй, будучи введеним в оману, що таким чином надає грошові кошти для придбання цукру. Після чого, ОСОБА_3 , повідомивши ОСОБА_5 , що незабаром принесе йому цукор, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Тобто ОСОБА_3 своє зобов`язання щодо передачі цукру не виконала, а отриманими від потерпілого грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Після цього, у період часу з 08 по 10 серпня 2015 року (точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося) близько 16-ї години, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, ОСОБА_3 прийшла за місцем постійного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , та, зловживаючи довірою останньої, не маючи на меті виконувати свого зобов`язання, запропонувала їй придбати цукор по ціні нижче середньо ринкової. ОСОБА_6 , будучи переконаною у добросовісності ОСОБА_3 , погодилася на її пропозицію. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисний мотив та мету, направлені на особисте збагачення за чужий рахунок, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, не маючи наміру продавати цукор за отриманні грошові кошти, користуючись довірливим характером ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, шляхом обману потерпілої, ОСОБА_3 у період часу з 08 серпня по 10 серпня 2015 року близько 16-ї години, перебуваючи в районі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 350 грн., які остання передала їй, будучи введеною в оману, що таким чином надає грошові кошти для придбання цукру. Після чого, ОСОБА_3 , повідомивши ОСОБА_6 , що зараз принесе їй цукор, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Тобто, ОСОБА_3 своє зобов`язання щодо передачі цукру не виконала, а отриманими від потерпілого грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

13 серпня 2015 року з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, ОСОБА_3 близько 10 год. 30 хв., перебуваючи на вулиці Металургів у м. Суми, зустріла ОСОБА_7 та, шляхом обману останнього, не маючи на меті виконувати свого зобов`язання, запропонувала ОСОБА_7 придбати цукор по ціні нижче середньо ринкової. ОСОБА_7 , будучи переконаним в добросовісності ОСОБА_3 , погодився на її пропозицію та надав останній свій номер телефону, щоб у подальшому домовитися про зустріч для здійснення купівлі цукру. 13.08.2015 р. близько 11 год. 40 хв. на стаціонарний телефон ОСОБА_7 надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_3 , яка повідомила останньому, щоб він брав гроші за придбання цукру і виходив за цукром. Біля буд. АДРЕСА_6 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_3 , де перебувала знайома останнього, ОСОБА_8 . ОСОБА_8 запитала у ОСОБА_3 , чи може вона їй також продати цукор, на що ОСОБА_3 погодилася. Після цього ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 350 грн. для придбання цукру для неї. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисний мотив та мету, направлені на особисте збагачення за чужий рахунок, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, не маючи наміру продавати цукор за отриманні грошові кошти, користуючись довірливим характером ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, шляхом обману потерпілих, 13.08.2015 р. близько 12 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в районі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , заволоділа грошовими коштами в сумі 360 грн., належних ОСОБА_7 , та 350 грн., належних ОСОБА_8 , які ОСОБА_7 передав їй, будучи введеним в оману, що таким чином надає грошові кошти для придбання цукру. Після чого, ОСОБА_3 зайшла за будинок АДРЕСА_7 , повідомивши ОСОБА_7 , що зараз винесе йому цукор та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Тобто, ОСОБА_3 своє зобов`язання щодо передачі цукру не виконала, а отриманими від потерпілих грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

В середині серпня 2015 року (точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося) близько 17-ї години, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілого шляхом обману, ОСОБА_3 прийшла за місцем постійного мешкання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_8 , та, зловживаючи довірою останнього, не маючи на меті виконувати свого зобов`язання, запропонувала йому придбати цукор по ціні нижче середньо ринкової. ОСОБА_9 , будучи переконаним у добросовісності ОСОБА_3 , погодився на її пропозицію. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисний мотив та мету, направлені на особисте збагачення за чужий рахунок, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, не маючи наміру продавати цукор за отриманні грошові кошти, користуючись довірливим характером ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, шляхом обману потерпілого, у середині серпня 2015 року близько 17-ї години, перебуваючи в районі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 350 грн., які останній передав їй, будучи введеним в оману, що таким чином надає грошові кошти для придбання цукру. Після чого, ОСОБА_3 зайшла у приміщення під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_7 , повідомивши ОСОБА_9 , що зараз винесе йому цукор, та, вийшовши через другий вихід з під`їзду, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. Тобто, ОСОБА_3 своє зобов`язання щодо передачі цукру не виконала, а отриманими від потерпілого грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченої ОСОБА_3 , яка свою вину в скоєному за вказаних вище обставинах визнала повністю та підтвердила суду, що дійсно в період часу з травня по серпень 2015 року вона заволоділа грошовими коштами потерпілих шляхом обману.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, за відсутності заперечень учасників судового провадження, то суд згідно ст. 349 КПК України визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїла один злочин середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, розкаюється в скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину, що суд визнає обставинами, які пом?якшують покарання.

Завдані збитки потерпілим не відшкодовано.

Разом з тим, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає необхідним заявлені позови ОСОБА_8 та ОСОБА_6 задовольнити повністю на підставі ст. ст. 22, 1166 ЦК України, так як обвинувачена завдала потерпілим матеріальних збитків та стягнути з ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення та наданих доказів на користь потерпілих по 350 грн. кожному на відшкодування матеріальних збитків.

Суд вважає необхідним з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння обвинуваченої, моральних страждань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , заявлені ними позови про стягнення моральної шкоди задовольнити частково на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, так як ОСОБА_3 завдала останнім моральну шкоду, розмір якої суд визначає на суму 500 грн. кожному.

Позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та стягнення моральної шкоди суд вважає необхідним залишити без розгляду у зв`язку зі смертю останнього, роз`яснивши спадкоємцям ОСОБА_7 право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази по справі: мобільні телефони «Самсунг», imei НОМЕР_2 та imei НОМЕР_3 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів за адресою: АДРЕСА_9 , а. с. 128, 129, суд вважає необхідним реалізувати, а вилучені кошти обернути на відшкодування завданих збитків потерпілим.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст.190 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим та попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 23 березня 2016 року, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_3 на строк два місяці до 24 год. 11 листопада 2016 року.

Початок строку відбування покарання 22 лютого 2016 року; у відбутий строк покарання зарахувати час тримання ОСОБА_3 під вартою 20 та 21 лютого 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження № 0005185 час тримання її під вартою з 20 лютого 2016 року по 13 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь:

ОСОБА_8 350 грн. на відшкодування завданих матеріальних збитків та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди;

ОСОБА_6 350 грн. на відшкодування завданих матеріальних збитків та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов ОСОБА_7 про відшкодування завданих матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши спадкоємцям останнього право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі: мобільні телефони «Самсунг», imei НОМЕР_2 та imei НОМЕР_3 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів за адресою: АДРЕСА_9 , а. с. 128, 129 - реалізувати, а вилучені кошти обернути на відшкодування завданих збитків потерпілим.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку, через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1