24.03.2016 ЄУН № 337/371/16-к
Провадження №1-кс/337/171/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна, за кримінальним провадженням № від «09» січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України

в с т а н о в и л а :

24.03.2016 року слідчий ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про надання арешту на майно.

В клопотанні слідчий зазначив, що на початку 2016 року у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що ОСОБА_5 , який являється його дядьком, за місцем свого мешкання зберігає значну суму грошових коштів, а також ювелірні вироби, виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння майном ОСОБА_5 , із застосуванням насильства відносно останнього.
07.01.2016 року ОСОБА_4 повідомив про свої злочинні наміри свого знайомого ОСОБА_6 , який розділяв його погляди на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення. Отримавши згоду ОСОБА_6 на участь у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_7 повідомив останнього, що в нього є дядько ОСОБА_5 , який за місцем свого мешкання зберігає значну суму грошових коштів та ювелірні вироби, а також те що, він має проблеми із здоров`ям та самостійно не може пересуватись. Заручившись підтримкою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , разом з останнім вирішили, що для втілення їхнього спільного злочинного умислу їм потрібно залучити до участі у вчиненні злочину свого сусіда - ОСОБА_8 , який також розділяв їх погляди на незаконне збагачення шляхом вчинення кримінального правопорушення, та якому вони в подальшому повідомили про свої злочинні наміри.
Отримавши згоду ОСОБА_8 на участь у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розробили злочинний план згідно якого ОСОБА_4 під приводом відвідування ОСОБА_5 залишить відкритими двері його квартири, тим самим забезпечивши ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вільний доступ до житла ОСОБА_5 та викрадення у останнього грошових коштів та ювелірних виробів з вказаного ОСОБА_4 місця.
Так, 09.01.2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, на виконання спільного злочинного наміру, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , прибули до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишились на вулиці, а ОСОБА_4 , зайшов до квартири ОСОБА_5 та, вийшовши через деякий час з квартири, залишив за собою двері квартири відчиненими, після чого спустився на перший поверх і залишився біля під`їзду, з метою спостереження за оточуючою обстановкою, для інформування за допомогою мобільного зв`язку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , про появу сторонніх осіб або працівників правоохоронних органів.
Після чого 09.01.2016 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном, поєднаним з застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я до особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , незаконно, через раніше відчинені останнім двері, проникли до приміщення кв. АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , де діючи за заздалегідь розробленим планом ОСОБА_8 скинув останнього з ліжка та накрив ковдрою, а ОСОБА_6 застосовуючи насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, став наносити йому удари руками по голові та тулубу, спричинивши потерпілому закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні садна м`яких тканин обличчя, голови, закритий перелом лівої плечової кістки, закритий перелом ліктьового відростку справа. В той же час, ОСОБА_8 , користуючись тим, що ОСОБА_6 стримував опір потерпілого, здійснював пошук вказаних раніше ОСОБА_4 матеріальних цінностей, в результаті чого заволодів його майном, а саме: золотою каблучкою, золотим хрестиком, мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 18000 гривень, а ОСОБА_6 , в свою чергу, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок виготовлений з недорогоцінного металу, після чого обидва, досягнувши встановленої мети, покинули місце вчинення кримінального правопорушення разом із ОСОБА_4 , а викрадене майно, згодом, розподілили між собою.
09 січня 2016 року відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування під №0000009.
22.03.2016 року у порядку ст.208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обґрунтовано підозрюється у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, і який зізнався у скоєнні злочину відносно ОСОБА_5 .
В ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2016, під час обшуку затриманого за участі понятих, було виявлено та вилучено наступні речі, які знаходились при ОСОБА_4 : мобільний телефон марки «Nokia» IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , разом з сим-картками операторів мобільного зв`язку: «Київстар»№ НОМЕР_3 , та «МТС» № НОМЕР_4 .
Оскільки є достатні підстави вважати, що зазначені мобільний телефон марки «Nokia» IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , разом з сим-картками операторів мобільного зв`язку: «Київстар»№ НОМЕР_3 , та «МТС» № НОМЕР_4 , оглянуті та вилучені22.03.2016 року в ході проведення обшуку особи при складанні протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, належать ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом його допиту в якості підозрюваного, то вони можуть зберігати на собі слідову та іншу інформацію, яка є важливою для подальшого об`єктивного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні.
В даному випадку існує реальна загроза зміни або знищення вказаних речей, які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, тому слідчий просить встановити заборону для підозрюваного ОСОБА_4 розпоряджатись будь-яким чином майном, що було вилучено 22.03.2016 року під час обшуку затриманого ОСОБА_4 , а також користуватись ним.
Вивчивши подані до суду матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В клопотанні слідчий вказує, що в ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2016 року під час обшуку затриманого за участі понятих, було виявлено та вилучено наступні речі, які знаходились при ОСОБА_4 : мобільний телефон марки «Nokia» IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , разом з сим-картками операторів мобільного зв`язку: «Київстар»№ НОМЕР_3 , та «МТС» № НОМЕР_4 .
Таким чином, наступний робочий день за цим днем це 23 березня 2016 року.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, а у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору.

Відповідно до положення, закріплених у ст. 117 КПК України, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Матеріали клопотання слідчого Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за кримінальним провадженням № від «09» січня 2016 року, вилученого в ході затримання ОСОБА_4 , не містять клопотання про поновлення процесуального строку.

Зважаючи на викладене, оскільки подане клопотання не відповідає вимогам, встановленим ст. 171 КПК України, воно не може бути розглянуто, і відповідно до ч.6 ст. 9, ч.3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за кримінальним провадженням № від «09» січня 2016 року за ст.187 ч.3 КК України, вилученого в ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.03.2016 року під час обшуку затриманого ОСОБА_4 - повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1