Справа № 352/818/16-к
Провадження № 1-кс/352/189/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
14 липня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора Тисменицького району ОСОБА_3
підозрюваного - ОСОБА_4
розглянув клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, жителя АДРЕСА_1 , грузина, громадянина Грузії, не одруженого, на утримання має неповнолітню дочку, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду «06» липня 2016 р.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000590 від 26.11.2015 р. відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання доставлений.
Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та пояснила, що 15.08.2015, близько 14.00 год., ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 перебували по вул. С.Стрільців, у смт. Лисець, неподалік магазину «Віка», біля якого знаходився автомобіль марки «Опель Вектра, 1.8», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, який належить та використовує ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_7 не зачинив двері свого автомобіля та пішов до приміщення магазину «Віка», що побачив ОСОБА_6 . Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_6 пересвідчився в тому, що двері автомобіля не зачинені, та що за його діями ніхто не спостерігає в нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Після чого, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , якому запропонував спільне вчинення злочину крадіжки, на що ОСОБА_5 погодився і в такий спосіб висловив рішучість до його вчинення.

Після досягнення згоди на спільне вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , розприділили між собою ролі. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спостерігав за діями потерпілого ОСОБА_7 , який на той час перебував у приміщенні магазину «Віка». При цьому ОСОБА_5 розмовляв по мобільному телефону із ОСОБА_6 , координуючи його дії.

В цей час, ОСОБА_6 розмовляючи по телефону із ОСОБА_5 , перебував поряд із автомобілем ОСОБА_7 марки «Опель Вектра, 1.8», д.н.з. НОМЕР_1 . Діючи умисно, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб - чіткою вказівкою ОСОБА_5 , відчинив двері автомобіля зі сторони водія, поводячи себе спокійно, ніби то є його автомобіль та переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, із салону автомобіля таємно викрав гроші в сумі 31000 гривень, які знаходилися в поліетиленових пакетах у бардачку автомобіля.

Після вчинення злочину ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , з викраденими грошима скрилися з місця вчинення злочину, у такий спосіб завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 31000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з вище вказаних слідчим підстав та просив дане клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки наміру переховуватись від слідства немає.
Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Прокурор в судовому засіданні недовів наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,178,183, 184,193, 194,197 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Тисменицького району ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

1) Прибувати до слідчого Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області за першою вимогою;

2) Цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним вище вказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копії ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Тисменицькому ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1