Провадження № 1-КП/200/493/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальні провадження №№0003626, 00002975, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.02.1996 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-14.05.1997 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією майна;

- 11.12.1998 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України до покарання у вигляді 2 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-28.11.2002 року Індустріальним районним судом мДніпропетровська за ст.140 ч.2, ст.142 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінений, вважати засудженим по ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.129 ч.1, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-06.07.2006 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців з конфіскацією майна;

- 28.10.2009 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

-08.12.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців;

-18.11.2011 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та 6 місяців;

-05.05.2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Долина, Токмакського району, Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєнні злочину за ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останні звинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, а тому вони можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим не вбачає.

Розмір раніше визначеної застави обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 на домашній арешт, а також в клопотанні захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який, заперечував та просив в задоволенні даних клопотань захисників відмовити.

Захисник ОСОБА_5 прохав змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, так як ОСОБА_6 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, обвинувачення є недостатньо обґрунтованим. Водночас, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, хоча раніше і був судимий, проте жодних доказів, що він під час попередніх розглядів справ перешкоджав суду чи слідству, не визнав своєї провини у скоєнні злочинів, які йому інкримінували раніше, до цього не порушував покладені на нього судом чи слідством обв`язки, хоча судам й ведуться провадження відносно нього, однак під час цих проваджень суди прийшли до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та не вбачали ризиків на які безпідставно посилається прокуратура.

За вчинений раніше злочин ОСОБА_6 поніс покарання, а тому прокурор не може обґрунтовувати своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тим, що обвинувачений вже раніше був судимий. Крім цього, ОСОБА_6 не намагатиметься переховуватися, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення, так як особисто в цьому зацікавлений.

Наведені ризики перешкоджання прокурором не обґрунтовані, оскільки безпосередніх свідків, які б бачили сам факт скоєння злочину відсутні, а потерпілі вже допитані, тобто впливати ні на кого.

Перебування ОСОБА_6 під вартою, порушує права третіх осіб, а саме неповнолітніх дітей, які позбавлені права на спілкування з батьком, що може критично вплинути на формування їх свідомості, враховуючи відсутність повноцінної родини, й виховання їх тільки матір`ю та бабусею, яка сама потребує догляду.

Також, сама дружина обвинуваченого ОСОБА_6 змушена велику кількість часу, грошей виділяти для забезпечення ОСОБА_6 та на доставку до СІЗО продуктів та речей, позбавляючи дітей належної батьківської опіки.

Крім того, прокурором не наведено обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.

Також вказав, що визначений розмір застави ОСОБА_6 , як альтернативний запобіжний захід, є неспівмірним.

Підтримав клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 й просив задовольнити, оскільки його неповнолітні діти потребують його батьківського піклування. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки не обґрунтовано, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 й просив задовольнити. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 зовсім не причетний до скоєного злочину.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відмовити, з наступних підстав.

Так, частиною 2 п.5 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5-ть років.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.
Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_6 за клопотанням прокурора було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою суду від 16.09.2016 року строк тримання під вартою продовжений до 14.11.2016 року.
При цьому, судом при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати розгляду справи по суті.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду та ризик впливу на свідків, перешкоджання розгляду справи, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.
Так, на цей час, кримінальне провадження не розглянуто,судовий розгляд триває, не допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , письмові докази не досліджені.

Водночас, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких корисливих злочинів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період іспитового строку та за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних злочинів, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, а тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.
З приводу доводів захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 на домашній арешт, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_12 злочину, й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, а твердження захисника, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, а також впливати на свідків, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на домашній арешт, так як вищезазначені доводи, з урахуванням обставин інкримінованого злочину та особи обвинуваченого, не свідчать про наявність у ОСОБА_12 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.
Твердження захисту про належну поведінку ОСОБА_6 під час відбуття покарань за попередніми судимостями, його особистих характеристик, наявності утриманців неповнолітніх дітей та потреби в догляді за бабусею, також не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вказані захисником обставини мали місце і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 і самі по собі вони не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Посилання захисника ОСОБА_5 про недоведеність обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_6 як підстава для зміни запобіжного заходу є недоречною, оскільки вирішення питання обґрунтованості підозри можливе лише під час досудового слідства, а під час судового розгляду учасники процесу надають суду докази доведеності або недоведеності висунутого обвинувачення, які суд оцінює в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі. Викладення судом на стадії судового розгляду справи в будь-якій формі своєї думки щодо обгрунтованності підозри може бути розцінене учасниками процесу як упередженість.
Щодо доводів захисту про не співмірність розміру застави, визначеного ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий розмір застави відповідає ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо забезпечення його процесуальної поведінки.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що вказані ризики, а саме ризик можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та ризик впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, на час розгляду в суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з таких підстав.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, мешкає за межами м.Дніпро, й довгий час перебував у розшуку, що свідчить про те, що в подальшому ОСОБА_7 знову може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати розгляду справи по суті.
Доводи захисника ОСОБА_4 щодо необхідності змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, оскільки не обґрунтовано, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам перешкоджання здійсненню кримінального провадження, судом не приймається як підстава для зміни запобіжного заходу,оскільки більш м`який запобіжний захід не відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку.
На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт й захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш м`який та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, розмір визначених застав обвинуваченим залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176-177, 183, 194, 331, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м який відмовити.
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2016 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2016 року в розмірі 1 000 000 млн.грн. ( один мільйон) залишити без змін.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2016 року, включно.

Розмір визначеної застави за ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року в розмірі 58 000 грн. ( п`ятдесят вісім тисяч) залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1