ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1617/16-к
Провадження 1-кп/483/145/2016
ВИРОК
Іменем України
09 листопада 2016 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ташкент Узбекистан, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не одружений, проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді розвідника групи спеціального призначення загону спеціального призначення у військовому званні матрос, є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, за наступних обставин.
09 липня 2015 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) № 151 від 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника групи спеціального призначення загону спеціального призначення зазначеної військової частини з військовим званням «матрос».

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) № 54-РС від 06 листопада 2015 року ОСОБА_4 прийнятий у добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначений на посаду розвідника групи спеціального призначення загону спеціального призначення військової частини та йому присвоєно звання «матрос».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його де виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання Виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що ОСОБА_4 було відомо.
02 серпня 2016 року, о 07 год. 40 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та перебував за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
12 серпня 2016 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання службових обов`язків.
Крім того, ОСОБА_4 о 08 год. 00 хв. 20 вересня 2016 року, діючи повторно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, перебуваючи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
30 вересня 2016 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступив до виконання службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в нез`явленні вчасно без поважних причин на службу, вчиненому в умовах особливого періоду, за вище викладених обставин, винним себе визнав повністю і дав показання про те, що у зазначені в обвинуваченні періоди він дійсно був відсутній у військовій частині та перебував за місцем постійного проживання в с. Червоний Оскіл, Ізюмського району, Харківської області, у зв`язку з необхідністю вирішення сімейних проблем. При цьому, він усвідомлював злочинність таких дій, у вчиненому щиро кається. Після повернення на місце служби, він добровільно звернувся до військової прокуратури із зізнанням.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину і кваліфікує його дії за нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, - за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому та з`явлення з зізнанням. Обставини, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 , відсутні.

З врахуванням викладених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування призначеного покарання та, відповідно, можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на один рік.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: