Справа № 204/5564/16-к
Провадження № 1-кс/204/846/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року (08 година 00 хвилин) слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000076 від 26 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000076 від 26 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що в провадженні Красногвардінською ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за №0000076 від 26.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 Дніпропетровської області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні 2016 року невстановлені особи, шляхом обману заволоділи чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
12.05.2016 року ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності від імені - ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Із вказаного договору встановлено, що вищезазначена квартира належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі заочного рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 по справі № 189/305/16-ц, яке набрало чинності 29.03.201 року.
Зазначене рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області №189/305/16-ц від 10.03.2016 року скасовано 06.04.2016 ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області №189/305/16-ц. Цивільну справу №189/305/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення суми боргу, залишено без розгляду 27.04.2016 ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області.
Таким чипом, на час укладення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири у ОСОБА_9 не було законних підстав для реалізації вищевказаної.
Враховуючи те, що до завершення досудового слідства необхідно забезпечити збереження нерухомого майна, а саме квартири під номером АДРЕСА_1 та для недопущення будь-яких протиправних дій, щодо вищевказаної квартири, так як вона має суттєве значення для кримінального провадження та є предметом вчиненого кримінального правопорушення, виникає необхідність у накладенні арешту з обов`язковою забороною розпоряджатися та користуватися арештованим майном.
На підставі викладено, прокурор звертається до суду з вказаним клопотанням про арешт майна і просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, з обов`язковою забороною розпоряджатися та користуватися арештованим майном, а саме квартирою під номером АДРЕСА_1 для недопущення будь-яких протиправних дій щодо неї; обов`язати Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні відомості про арешт зазначеного майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна до зняття арешту в установленому законом порядку; заборонній вчиняти будь-які дії щодо реєстрації (перереєстрації), оренди, або будь-яким способом відчуження квартири під номером АДРЕСА_1 , з метою недопущення будь-яких протиправних дій щодо неї.
Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього приходжу до наступних висновків.
Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частина 2 цієї ж статті встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В залежності від мети арешту майна, відрізняються і особи, на майно яких може бути накладений арешт.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як вбачається з клопотання, прокурором в порушення вимог ст. 171 КПК України не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу арешту майна, не надано суду документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, та не вказаного законного володільця нерухомого майна. Крім того, прокурором у клопотанні порушується питання про зобов`язання реєстраційної служби вчинити певні дії, водночас, розгляд питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не входить до повноважень слідчого судді, та може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.
За приписами ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У зв`язку із тим, що клопотання прокурора про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, воно має бути повернуто прокурору для усунення недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_2 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000076 від 26 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_2 для усунення недоліків в строк у сорок вісім годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1