ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 29 вересня 2016 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження апеляційним судом, у кримінальному провадженні щодо засудженого
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, в силу ст. 89 КК України не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
У касаційній скарзі прокурор виклав вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, мотивуючи невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого та особі засудженого ОСОБА_5 внаслідок м`якості. Зазначив про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки апеляційний суд всупереч положенням ч. 2 ст. 67 КК України, виключивши обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, не навів будь-якого мотивування такого рішення.
Вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 2 липня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці.
За цим вироком суду його визнано винуватим у тому, що він 17 травня 2015 року приблизно о 18.00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у приміщенні магазину на АДРЕСА_1 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нахабним поводженням та буйством, із хуліганських спонукань, безпричинно, ударом ноги розбив скляну вітрину в цьому магазині, чим спричинив матеріальну шкоду його власнику. Також завдав декілька ударів руками й ногами в різні ділянки тіла продавцю ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді синців, у результаті чого також було порушено нормальну роботу цього торгового закладу.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_5 , задоволено частково, вирок суду від 2 липня 2015 року щодо останнього в частині призначеного покарання змінено: визначено покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. У решті вирок суду залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Касаційний суд твердження касаційної скарги прокурора про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, що призвело у наслідку до невідповідності призначеного покарання внаслідок м`якості, вважає небезпідставними.
Частиною 3 цієї статті встановлено, що при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.

Як встановлено судом першої інстанції, засудженим ОСОБА_5 вчинено злочин у стані алкогольного спяніння.
В апеляційній скарзі захисником ставилась вимога перед апеляційним судом про пом`якшення покарання. Водночас у цій же скарзі захисник просив врахувати як обставину, яка помякшує покарання, засудженому ОСОБА_9 те, що він на час вчинення злочину перебував у стані алкогольного спяніння, а тому злочин скоїв спонтанно.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про виключення такої обставини, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, не навівши при цьому належного мотивування свого рішення.

Обґрунтування апеляційного суду звелось лише такого «колегія суддів вважає, що оскільки покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а тому при призначенні йому покарання не враховує обтяжуючу його покарання обставину, що злочин ним скоєно у стані алкогольного спяніння», що є явно недостатнім для прийняття такого рішеня.

Погоджується колегія суддів й з доводами касаційної скарги про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо законності й мотивованості прийнятого рішення й при зміні вироку суду в частині призначеного покарання.

Суд першої інстанції із врахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив покарання за санкцією частини 1 статті 296 КК України (що передбачає альтернативні покарання у виді штрафу, арешту, обмеження волі) покарання у виді арешту.

Втім, суд апеляційної інстанції, змінивши вирок суду в частині призначеного покарання шляхом пом`якшення, що визначив у виді штрафу, не навів обгрунтування свого рішення, лише послався на наявність обставин, які пом`якшують покарання, що вже були враховані судом першої інстанції повною мірою ОСОБА_5 визнав вину, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки тощо.

З огляду на викладене, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в апеляційному суді за результатами проведення якого слід постановити законне судове рішення, мотивоване належним чином.
Керуючись статтями 376, 433, 434, 436 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-996км16 Категорія: ч. 1 ст. 296 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1