Єдиний унікальний номер 725/1429/16-к
Номер провадження 1-кп/725/65/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000328 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Остриця, Герцаївського району, Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого, перебуваючого у цивільному шлюбі та маючого на утриманні малолітню дитину, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, у період умовно-дострокового звільнення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинене повторно, за наступних обставин.
Так, 3 березня 2016 року, у період часу з 14 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. , ОСОБА_4 перебуваючи на горищі будинку АДРЕСА_3 , до якого він мав вільний доступ, переслідуючи мету особистого збагачення, умисно, повторно, протиправно та з корисливих мотивів, таємно викрав майно мешканця вказаного будинку ОСОБА_5 , яке зберігалося на вказаному горищі, а саме: болгарку марки «Makita 9079 S», вартістю 2000 грн., валізу червоного кольору марки «UP», в якій знаходилося 7 пар чоловічих та жіночих штанів, 3 сорочки, 5 футболок, 10 жіночих суконь, 8 пар шортів, 1 куртка джинсова та дитячий одяг (шорти, 2 футболки, 1 комбінезон), загальною вартістю 10 000 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 12 000 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні таємного викрадення майна потерплого, за кваліфікуючого ознакою вчинене повторно визнав в повному обсязі, підтвердивши викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення та вартість викраденого майна. Щиро розкаявся у вчиненому, вказав що завдану шкоду відшкодував в повному обсязі та просив суворо не карати.
При цьому суду показав, що дійсно на початку березня 2016 року, у період часу з 14 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. , він на горищі будинку АДРЕСА_3 , до якого він мав вільний доступ, оскільки проживав в даному будинку, викрав майно мешканця вказаного будинку ОСОБА_5 , яке зберігалося на вказаному горищі, а саме: болгарку марки «Makita 9079 S», та валізу червоного кольору марки «UP», в якій знаходилося чоловічі, жіночі та дитячі речі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. При цьому, вказав, що завдану потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання, в якому вказав, що завдана обвинуваченим матеріальна шкода була відшкодована в повному обсязі та він до нього будь-яких претензій матеріального і морального характеру не має та цивільний позов заявляти не буде.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному об`ємі та органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії підсудного за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, також враховують й фактичні обставини та характер вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, завдану потерпілому шкоду відшкодував в повному обсязі.
Разом з тим, обвинувачений є особою, що неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів та даний злочин вчинив у період умовно-дострокового звільнення, що негативно характеризує обвинуваченого та свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінально-карних діянь.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Тому, ураховуючи данні про особу обвинуваченого, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також повне відшкодування завданої шкоди та відсутність у потерпілого претензій як матеріального, так і морального характеру, а також ураховуючи думку потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому суд враховує й те, що дане покарання має бути призначено за сукупністю злочинів із застосуванням норм ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 2 років позбавлення волі.
При цьому, підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.
Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65- 67 КК України, ст.ст. 366-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених ОСОБА_4 покарань до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 2 років позбавлення волі та остаточно призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 травня 2016 року до моменту постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 24 травня 2016року.

Речові докази:

-болгарку марки «Макіта», яка передана на зберігання до камери зберігання Чернівецького ВП повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-валізу червоного кольору з написом «UP», в якій знаходились особисті речі з одягу, повернута на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за останнім.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1