Справа № 183/1300/16
№ 1-кп/183/445/16
В И Р О К
іменем України
06 червня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
02 грудня 2015 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_4 знаходився поблизу території селянського фермерського господарства «Обрій», яке розташоване по вул.Красній, 21 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 грудня 2015 року приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан зазначеного вище СФГ «Обрій», що розташоване за адресою: вул.Красна, 21 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Перебуваючи на території СФГ «Обрій» ОСОБА_4 проник всередину ангару, звідки таємно викрав каністру пластикову об`ємом 25 літрів вартістю 96 грн., в якій було 3 літри дизельного палива вартістю 50,97 грн., каністру пластикову об`ємом 20 літрів вартістю 80 грн., в якій було 3 літри дизельного палива вартістю 50,97 грн., що належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майновий збиток на загальну суму 277, 94 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, як і не оспорювалися розміри спричинених збитків, обвинувачений відмовився від дачі показань в суді.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду справи у відсутність потерпілого.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені наступні докази:

-протокол огляду місця події території СФГ «Обрій», розташованої в м.Перещепине Новомосковського району, по вул..Красній, 21, звідки було викрадене майно, що належить ОСОБА_5 ,

-протокол огляду предметів двох пластикових каністр та пластикової пляшки з дизельним паливом, добровільно виданих ОСОБА_4 , визнаних речовим доказом, переданих на зберігання потерпілому ОСОБА_5 ;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 749-16 від 12.02.2016 року, у відповідності до якого вартість 1 літра дизельного пального станом на 01.12.2015 року становить 16,99 грн., вартість каністри пластикової об`ємом 25 літрів 96 грн., каністри пластикової об`ємом 20 літрів 80 грн.;

-протоколи пред`явлення речей для впізнання від 18.02.2016 року, в ході яких потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому речей опізнав каністри об`ємом 20 та 25 літрів, які були вилучені у ОСОБА_4 та визнані речовими доказами;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 в ході якого останній показав, як він проник на територію СФГ «Обрій», проник до ангару, звідки викрав каністри з дизельним паливом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого також кваліфіковано за ознакою повторності, однак ОСОБА_4 , у відповідності до п.1 ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості, а тому повторність, у відповідності до ч.4 ст. 32 КК України, в даному випадку, відсутня.

При визначенні виду та міри покарання, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості, має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнається щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на певний термін буде достатнім для його виправлення.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину, з урахуванням особи винного, який реально усвідомлює наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді позбавленні волі, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1