Справа № 307/2164/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області на вирок Тячівського районного суду від 18.01.2016 року за матеріалами кримінального провадження № 11-кп/777/211/16, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красногорка, Уінського району, Пермської області Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий вироком Тячівського районного суду від 17.12.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Речовий доказ направлено для перевірки за відповідною колекцією та постановки на облік до ДНДЕКЦ МВС.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення трасо логічної та технічної експертизи документа в розмірі 538,46 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 27.12.2014 року близько опівночі, керуючи автомобілем марки Ауді А6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , їдучи по вул. Вайди в с .Терново, Тячівського району, був зупинений працівниками ВДАІ з обслуговування Тячівського району та завідомо знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль є підробленим, пред`явив вказаний бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Ауді А6, 1998 року випуску, типу легковий седан В , зеленого кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 об`ємом двигуна 2496 куб. см, виданий на прізвище власника ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_2 , серії НОМЕР_4 , який згідно висновку експерта №15/307 від 27.05.2015 року не відповідає встановленому взірцю документів, які вдаються власникам транспортних засобів органами ВРЕВ ДАІ МВС України та виготовлений струменеві-крапельним способом за допомогою копіювально-множинної техніки.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Закарпатської області просить вирок Тячівського районного суду від 18.01.2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Порушує питання про ухвалення нового вироку, яким вважає з необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 680 гривень та на підставі ст. 71 КК України, шляхом приєднання не відбутої частини покарання за вироком Тячівського районного суду від 17.12.2104 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та штрафу у розмірі 680 гривень. Вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст. 71 КПК України при постановленні вироку. Крім того звертає увагу суду на п.25 постанови пленуму Верховного суду України №7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року відповідно до якої за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбуття основного або додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. Прокурор не погоджується з висновком суду про те, що вчинений ОСОБА_6 новий злочин є продовжуваним так як з об`єктивної сторони використання завідомо підробленого документа полягає у наданні підробленого документу підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності або пред`явленні такого та вважається закінченим з моменту пред`явлення підробленого документу незалежно від того, чи вдалося винному досягти поставленої мети.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора , який змінив та доповнив апеляційні вимоги та вказав, що обвинувальний акт у матеріалах кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому просив апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувавши вирок та призначивши новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання , перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З обвинувального акту вбачається, що він складений з порушенням вимог, передбачених ч.2 ст. 291 КПК України оскільки не містить формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення . При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи не істотним залежно від обставин кримінального провадження.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий вважає встановленими не тотожні поняттю формулювання обвинувачення.
Так, ст. 91 КПК України передбачено обставини , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Ця норма відповідає на питання - встановлення яких фактів і обставин є метою доказування. Обставини, викладені у ст. 91 КПК, мають узагальнюючий, орієнтуючий характер для всіх видів кримінального провадження . Водночас, індивідуалізація предмета доказування по конкретному провадженню здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті Кримінального кодексу, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню. Аналіз змісту вказаної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.
Відповідно ж до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння , передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Це твердження має містити характеристику (опис) кримінального правопорушення, його юридичну кваліфікацію . Тобто, формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах , які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце , спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти , які впливають на ступінь його тяжкості , тощо.
Таким чином, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність , які становили предмет та межі доказування не тотожні поняттю - формулювання обвинувачення.

З цих підстав, колегія суддів приходить до переконання , що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний захист особи, і , як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.

У рішенні від 09.10.2008 року , прийнятому Європейським судом з прав людини Абрамян проти Росії , вказано: Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення . У цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.а п.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальному провадженні надання повної , детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч.1 ст. 337 КПК України відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Отже розгляд провадження без формування обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним.

Колегія суддів вважає , що встановлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення процесуального закону є істотними , оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого , які перешкодили суду повно і всебічно розглянути провадження і вплинуло на постановления законного й обґрунтованого вироку, а тому вирок підлягає до скасування.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи , ретельно перевірити доводи апелянта , дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407,409, 412 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду від 18.01.2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: