Справа № 4-20/11
П О С Т А Н О В А

03 жовтня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Бобкова Н. В. ,

при секретарі Єрмійчук А. В.,

за участю прокурора - Нечепоренка Р.Л.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білої Церкви подання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 81 кв.3,-

В С Т А Н О В И В:

01.09.2011 р. близько 09 год. 20 хв. невстановлена слідством особа під час проведення оперативної закупки біля буд. №81 по вулиці П.Запорожця в м. Біла Церква, незаконно збула-продала за 150 грн. ОСОБА_4 одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл, заповнений наркотичною рідиною коричневого кольору обємом 3 мл, що є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим.

Вказаний одноразовий медичний шприц з наркотичною рідиною ОСОБА_4 добровільно видав працівникам міліції в присутності понятих.

07.09.2011 р. по даному факту СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській обл. порушена кримінальна справа №02-7675 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

26.09.2011 р. було встановлено, що даний злочин вчинив ОСОБА_3 і щодо останнього порушена кримінальна справа №02-7675 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

26.09.2011 р. о 23 год. ОСОБА_3 був затриманий згідно ст.115 КПК України.

26.09.2011 р. ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення по ч.2 ст.307 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, схильний до вчинення нових злочинів, ніде не працює і перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти нові злочини, ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини по справі, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

29.09.2011 р. Білоцерківським міськрайонним судом було продовжено затримання ОСОБА_3 до 03.10. 2011 р. 12 год. для додаткового вивчення даних про особу затриманого.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подання, ОСОБА_3 визнав факт вчинення інкримінованого слідством злочину, захисник проти задоволення подання заперечує, вважаючи його необґрунтованим і безпідставним.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали кримінальної справи, суд вважає необхідним в задоволенні подання відмовити, з слідуючих підстав.

Відповідно до с. 29 Конституції України та ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Одним із принципів міжнародного права є принцип звільнення обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину з-під варти на час розслідування та розгляду його судом.

Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями явки в суд.

Згідно ст.ст. 148-150 КПК України при обранні запобіжного заходу, в тому числі і взяття під варту, необхідно враховувати наявність підстав, що обвинувачений буде ухилятися від слідства та суду, буде продовжувати злочинну діяльність, а також необхідно враховувати дані про особу, що обвинувачується, її вік, стан здоров'я, сімейний стан, вид діяльності, місце проживання, тяжкість вчиненого злочину та інші обставини.

Суд вважає, що обов'язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту лежить на слідчому та прокуророві і не може бути лише формальним посиланням на це, без надання суду достатніх доказів по справі.

Як вказує Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні по справі "Смирнова проти Росії" якщо держава не наведе "відповідних і достатніх" підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку розгляду її справи по суті".

Сама лише тяжкість вчиненого злочину не може бути беззаперечною підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу лише у вигляді взяття під варту.

Доводи слідчого про те, що ОСОБА_3 може ухилятися від слідства та суду та буде перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати злочинну діяльність, нічим не обґрунтовані і базуються виключно на підставі особистої думки та припущеннях слідчого та прокурора.

В матеріалах справі наявні дані про те, що ОСОБА_3 є не судимим, має постійне місце проживання, сім'ю, малолітню дитину, батьків-пенсіонерів, сам страждає на ряд захворювань - хронічний вірусний гепатит «С», хронічний холіцестіт, хронічний г/дуоденіт, має залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді фіброзу, щільних вогнищ і кальцинатів у коренях легень. ОСОБА_3 є ветераном війни - учасником бойових дій в Афганістані.

За таких обставин суд рахує, що в поданні слідчому необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.148-150, 155, 165-1-165-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_3 - відмовити.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти з залу суду.

Постанова може бути оскаржена протягом трьох діб з дня її винесення в апеляційний

суд Київської області.

Суддя ОСОБА_5