Справа № 556/1396/16-к
Провадження № 1-кп/565/51/16
У Х В А Л А
14 вересня 2016 року м.Вараш
Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді ОСОБА_2 ,
- судді ОСОБА_3 ,
- секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 ,
В С Т А Н О В И Л А:
01 вересня 2016 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло письмове клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області (далі по тексту прокурора) ОСОБА_19 від 29 серпня 2016 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 . Згідно з доводами, викладеними в зазначеному клопотанні, для запобігання ризикам подальшого переховування ОСОБА_13 від суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, необхідно продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів до 22 години 30 хвилин 17 листопада 2016 року. Вказане клопотання прокурора обґрунтовується тим, що на теперішній час вищевказані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися і можуть бути реалізовані ОСОБА_13 у разі перебування його на волі, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою та свідчить про неможливість і недостатність застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів. У клопотанні прокурора також зазначається, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_13 матиме можливість погрозами та насильством впливати на потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , згідно з показаннями яких нападники (обвинувачені) погрожували їм фізичною розправою в разі звернення до правоохоронних органів. Окрім цього, прокурор стверджує про реальність вказаних ризиків з огляду на те, що ОСОБА_13 проживає на території іншої області, не має у власності житла, постійних занять, постійного джерела доходів і соціальних звязків. За таких обставин, згідно з доводами прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_13 не зможе запобігти вказаним ризикам.
Ухвалою суду від 21 липня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_13 продовжено до 22 години 30 хвилин 19 вересня 2016 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 повністю підтримав зазначене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів з мотивів наведених у клопотанні, зазначивши про наявність в даному випадку ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_13 може здійснити дії, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі з врахуванням агресивної поведінки останнього у судовому засіданні 13 вересня 2016 року.
Потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважають клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 обґрунтованим. При цьому потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтвердили наведені у клопотанні прокурора обставини про погрози з боку нападників (обвинувачених) фізичною розправою, в тому числі щодо їх малолітнього сина, в разі звернення до правоохоронних органів, які на думку потерпілих є реальними. Представник потерпілого ОСОБА_7 також просив суд врахувати наявність на теперішній час погроз щодо фізичної розправи із потерпілими з боку присутньої в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області у судовому засіданні 13 вересня 2016 року ОСОБА_20 , яка при цьому, на його думку, діяла від імені обвинувачених, з приводу чого подано заяву про вчинення злочину.
Ухвалами колегії суддів від 13 вересня 2016 року, занесеними до журналу судового засідання, обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 тимчасово видалені із залу судового засідання до наступного судового засідання на підставі ч.1 ст.330 КПК України у зв`язку з повторним порушенням ними порядку у залі судового засідання 13 вересня 2016 року. При цьому розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 здійснено судом за участю захисників усіх обвинувачених, в тому числі захисника обвинуваченого ОСОБА_13 , а також представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , не вбачаючи для цього підстав, та зазначив про відсутність згоди з обвинуваченим щодо способу його захисту. Окрім цього, на думку захисника обвинуваченого ОСОБА_13 , вирішення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без присутності обвинуваченого є неможливим.

Захисники обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 і ОСОБА_17 адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 і ОСОБА_18 заперечили проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , не вбачаючи для цього підстав. Адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 вважають, що вирішення вказаного клопотання прокурора є можливим у присутності обвинувачених.

У відповідності до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Заслухавши думки учасників процесу, за наявними доказами, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 та наявність підстав для його задоволення.

Колегія суддів вважає, що надані суду матеріали та висновок органу досудового розслідування свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_13 проживає на території іншої області, віддаленій від місця знаходження Кузнецовського міського суду Рівненської області, на розгляд якого надійшло дане кримінальне провадження, не працює, має незняту і непогашену судимість та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України.

На наявність ризику переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вказує поведінка обвинуваченого ОСОБА_13 , у тому числі і у судовому засіданні 13 вересня 2016 року (систематичне порушення порядку у залі судового засідання, пошкодження загородження, яке відокремлює обвинувачених від складу суду і присутніх громадян).

Існування ризику здійснення незаконного впливу на потерпілих, які на даній стадії іще не надавали суду показань щодо обставин події та суті обвинувачення, підтверджується наданими у судовому засіданні поясненнями потерпілих щодо погроз фізичної розправи.

Відсутність у обвинуваченого легальних заробітків, доходів для забезпечення у достатньому обсязі потреб для його існування та наявність непогашеної попередньої судимості вказує на існування високого ступеню ризику продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно з п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії»).

Продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 в даному випадку виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, який, є першим завданням кримінального провадження згідно з ст.2 КПК України та, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Виходячи із вищезазначених обставин, доведених у ході розгляду клопотання прокурора ОСОБА_19 , і зазначених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинуваченого ОСОБА_13 в даному випадку є тримання під вартою, строк якого необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і буде недостатнім для запобігання його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому колегією суддів також враховано тяжкість злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 , зокрема те, що це особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

При прийнятті даного судового рішення колегія суддів також прийняла до уваги, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження по суті до закінчення дії ухвали суду від 21 липня 2016 року, тобто до 22 години 30 хвилин 19 вересня 2016 року, є об`єктивно неможливим у зв`язку із значним обсягом доказів, які підлягають дослідженню, віддаленістю місця судового розгляду від місця проживання потерпілих, свідків і місцязнаходження захисників обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , а також зумовлено неявками у судові засідання учасників кримінального провадження та поведінкою обвинувачених у судових засіданнях.

Враховуючи наведені обставини, в даному випадку колегія суддів визнала клопотання прокурора ОСОБА_19 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 на 60 (шістдесят) днів обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 330, 331, 392, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Рівненської області ОСОБА_19 від 29 серпня 2016 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, на 60 (шістдесят) днів.

Дана ухвала суду про продовження строку тримання під вартою закінчує свою дію о 11 годині 00 хвилин 13 листопада 2016 року.

Виконання ухвали суду покласти на Кузнецовський відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області та Рівненський слідчий ізолятор.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3