АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/485/16 Справа № 175/1386/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

07 квітня 2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся старший слідчий Дніпропетровського ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Камаз» 55 111, державний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, жовтого кольору, який належить ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року зазначене клопотання було задоволено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на автомобіль необхідно з метою доведення вчинення кримінального правопорушення та встановлення обставин, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставину кримінальному провадженні для швидкого повного та неупередженого проведення досудового розслідування, забезпечуючи виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини, вчиненні кримінального правопорушення, з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення можливого цивільного позову, а також передбачити заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання; може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження, та може перешкодити; кримінальному провадженню, оскільки автомобіль «Камаз» 55111, державний знак НОМЕР_1 виявлений уході огляду місця скоєння злочину, за допомогою даного автомобілю здійснювалося незаконне заволодіння ґрунтовим покривом; (поверхневим шаром) земель.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на належне йому майно, а саме автомобіль «Камаз».

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилається на те, що слідчим суддею порушені вимоги кримінального процесуального закону, його не було повідомлено про розгляд клопотання щодо накладення арешту на його майно, у зв`язку з чим його позбавлено права на захист його інтересів, позбавлено можливості безпосередньо передбачених ч. 4 ст. 172 КПК України, щодо надання пояснень, залучення свідків чи надання суду матеріалів, що мають значення для вирішення питання про арешт майна. На думку апелянта, в результаті грубих процесуальних порушень, судом було винесено ухвалу про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 , на підставі лише пояснень громадянина ОСОБА_7 , який не має жодного відношення до належного йому, ОСОБА_6 , автомобіля.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі- Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами п.1) ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.239-1 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань06 квітня 2016 року, з присвоєнням кримінальному провадженню № 0000891.
Відповідно до витягу з зазначеного ЄРДР, 06 квітня 2016 року, в ході проведення заходів на території Підгородненської міської ради, м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, було виявлено факт незаконного заволодіння невідомими особами ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, який знаходиться на відстані 400-500 метрів від автодороги Новомосковськ Спаське. (ЖЄО № 3553 від 06.04.2016 року) 06 квітня 2016 року СВ Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості про вказаний злочин до ЄРДР за № 0000891 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 239-1 КК України.
07 квітня 2016 року, з дотриманням вимог ст.171 КПК України, старший слідчий Дніпропетровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про арешт зазначеного автомобіля /а.с.п.1-2/, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, продовження незаконної діяльності, збереження слідів кримінального правопорушення. Так на території розміром приблизно 110 м.: 75 м. встановлена відсутність 1 метру поверхневого шару чорнозему, при цьому на вказаному місці перебувала техніка, за допомогою якої відбувалось незаконне заволодіння ґрунтовим покривом серед якої знаходився Автомобіль «Камаз» 5511, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 1989 р.в., жовтого кольору, який належить ОСОБА_6 , адреса; АДРЕСА_1 і яку в подальшому було вилучено
Так, частиною 1ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначеного вище клопотання від 07 квітня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна/а.с.п.1-2/, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про арешт автомобіля «Камаз» 5511, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 1989 р.в., жовтого кольору, який належить ОСОБА_6 , котрий органом досудового розслідування визнано речовим доказом, обґрунтувавши свою ухвалу тим, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на необхідність арешту автомобіля, як речового доказу, з метою забезпечення кримінального провадження, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з чим частково погоджується і судова колегія.
При цьому слід відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.214 КПК України, ст.223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру, згідно з п.3) ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тому з огляду на зазначене, відсутність у ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні на підставі вищевикладених положень чинного КПК України.

Разом з тим, мотивуючи свою ухвалу слідчий суддя безпідставно послався на вимоги ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо окремих питань накладення арешту на майно з метою усунення корупційних ризиків при його застосуванні» № 769-VIII від 10 листопада 2015 року, який набрав чинності 11 грудня 2015 року, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.5 КПК України процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення, в той час, коли на день постановлення ухвали діяла нова редакція ст.170 КПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року. Також слідчий суддя в резолютивній частині ухвали зазначив майно (квартира) яке не належить до переліку у клопотанні майна на яке слід накласти арешт.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що хоча слідчим суддею і обґрунтовано визначені завдання, мета та підстави застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, за виключенням тих ризиків які не знайшли підтвердження, однак саме рішення слідчого судді постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою, згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, для скасування ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Дніпропетровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про арешт майна ОСОБА_6 та постановленні колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області нової ухвали, з задоволенням зазначеного клопотання та частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги той факт, що стосовно зазначеного вище автомобіля, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію, належить ОСОБА_6 , існує сукупність підстав, розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, так як автомобіль «Камаз» 55111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, відповідно до постанови слідчого поліції від 07 квітня 2016р, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження останнього та запобігання таким ризикам, як його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, знищення слідів кримінального правопорушення, відчуження, необхідно задовольнити клопотання старшого слідчого Дніпропетровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 07 квітня 2016 року, накласти арешт на зазначений автомобіль «Камаз» 55111, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1989 року випуску, який належить ОСОБА_6 .

Що стосується доводів апелянта в частині порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч.2 ст.172 КПК України, то колегія суддів вважає, що оскільки слідчий із погодженим клопотанням про арешт тимчасово вилученого 06 квітня 2016 року майна звернувся до суду 07 квітня2016 року, його розгляд відбувся у передбачений діючою на той момент редакцією ч.6 ст.173 КПК України, а саме 07 квітня 2016 року, зазначене не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді від 07квітня 2016 року, оскільки не ставить під сумнів висновки, в тому числі колегії суддів, про необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт зазначеного автомобіля.

Крім того, в порушення вимог ст. 374 КПК України мотивувальна частина не відповідає резолютивній частині, так як в мотивувальній частині слідчий суддя обґрунтовував необхідність накладення арешту на транспортний засіб, а резолютивній крім цього наклав арешт і на квартиру.

Відповідно до клопотання органу досудового розслідування та ухвали колегії суддів метою арешту автомобіля є саме забезпечення збереження речових доказів, тобто підстави, передбаченої п.1) ч.2 ст.170 КПК України,

На підставі наведеного вище, керуючись ст.170 КПК України, ст.173 КПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року), ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Дніпропетровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000891та накладено арештна автомобіль «Камаз» 55111, державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, з забороною розпоряджатися або користуватися майном- скасувати.

Постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою накласти арешт на автомобіль «Камаз» 55111, державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000891, з забороною розпоряджатися або користуватися даним автомобілем, який знаходиться на зберіганні в Дніпропетровському відділенні поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, задовольнивши у повному обсязі клопотання слідчого СВ Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000891 про арешт зазначеного майна.
Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_10 - задовольнити частково

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2