Справа №592/1238/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/359/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення засудженого, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, засудженого вироком Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2008 року (зміненого ухвалою Верховного Суду України від 30.10.2008 р.) за п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст.263, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю

з участю прокурора ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся захисник ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 20.03.2005 року, відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2016 року йому було зараховано в призначене покарання строк попереднього ув`язнення з 20.03.2005 року по 30.10.2008 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_10 відбув більше ніж 3/4 строку покарання.

В установі працевлаштований до бригади №41 (різноробочим, за власною заявою від 15.07.2010 р.). До своїх обов`язків ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, приймає активну учать в соціальному житті відділення, постійно залучається до робіт з благоустрою установи, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, має сім заохочень від начальника установи. ОСОБА_6 починаючи з 2014 року приймає активну участь в програмі диференційованого виховного виливу «Духовне відродження» та приймає активну участь в програмі диференційного виховного впливу «Підготовка до звільнення».Всі заплановані заходи відвідує регулярно. Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. вину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Таким чином, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року вказане клопотання було задоволено.

При винесенні ухвали судом було враховано, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2016 року засудженому ОСОБА_6 було зараховано в призначене вироком Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2008 року, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 30.10.2008 р. за п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст.263, ст. 70 КК України покарання у виді 15 років позбавлення волі строк попереднього ув`язнення 20.03.2005 року по 30.10.2008 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Своє рішення суд мотивував тим, що на момент розгляду справи ОСОБА_6 відбув більше ? призначеного строку покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 просить ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми скасувати, постановити нову, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- під час розгляду зазначеної заяви захисника засудженого суд не прийняв до уваги вимоги ст. 81 КК України, ч. 7 ст. 154 КВК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»;

- у ході судового розгляду клопотання було з`ясовано, що засуджений ОСОБА_6 за час відбуття покарання протягом 2008-2011 років 12 разів був підданий заходам дисциплінарного впливу за порушення Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання, у тому числі 3 рази поміщувався до дисциплінарного ізолятору, крім того, згідно вироку суду ОСОБА_6 має позов на суму 116645 грн. 89 коп., з яких жодної гривні останнім до цього часу не сплачено, а тому, суд прийшов до помилкового висновку про можливість застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого;

- вказує, що питання щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 82 КК України вже розглядалось Ковпаківським районним судом м. Суми і ОСОБА_6 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке як такому, що не довів, що став на шлях виправлення, а ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Сумської області від 09.06.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, при цьому у вказаних рішеннях неодноразово зазначалось, що поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбуття покарання є нестабільною та його участь в роботах носить ситуативний характер з метою отримання певних пільг, передбачених законодавством, що не свідчить про те, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

На апеляційну скаргу прокурора, захисником ОСОБА_7 внесені заперечення, в яких захисник вказує на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без зміни. Також просить врахувати, що відповідно до характеристик, наданих відповідальними особами, ОСОБА_6 давно став на шлях виправлення, а доводи прокурора суперечать матеріалам кримінального провадження. Крім того зазначає, що питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не має до клопотання про умовно-дострокове звільнення ніякого відношення.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що Ковпаківським районним судом м. Суми 05.05.2015 року розглядалося клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке і прийнято рішення про відмову його задоволенні, яке ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області від 09.06.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а тому, судом при розгляді клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 порушено вимоги ч. 7 ст. 154 КВК України, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки розгляд клопотання 05.05.2015 проводився не з цього самого питання, яке вирішується у даному судовому, тому апеляційна скарга з цих підстав не підлягає задоволенню.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції при винесенні судового рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не прийняв до уваги вимоги ст. 81 КК України, є обґрунтованими.

Розглядаючи клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 та ухвалюючи рішення про його задоволення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що останній став на шлях виправлення, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване таке звільнення, проте, взагалі не вмотивував таке своє рішення.

З такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може і вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та матеріалам особової справи засудженого, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали.

Так, єдиною і достатньою підставою застосування умовно - дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення через сумлінну поведінку і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2008 року, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 30.10.2008 р. за п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст.263, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання 20.03.2005 року, кінець строку відбування покарання 20.03.2020 року.

Засуджений ОСОБА_6 до Сумської виправної колонії №116 прибув 13.12.2008 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.01.2016 року, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді 15 років позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 20.03.2005 року по 30.10.2008 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_10 відбув більше ніж 3/4 строку покарання.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 (а.п.65), останній з 2008 року по 2011 рік мав 12 стягнень, які хоча і погашені в установленому законом порядку, однак, свідчать про нестабільну сумлінну поведінку засудженого. Крім того, ОСОБА_6 має вісім заохочень від начальника установи з 2012 року по 2016 рік.

Відповідно до річної характеристики від 12 лютого 2016 року засуджений характеризується з позитивного боку, в установі працевлаштований до бригади №41 (за власною заявою від 15.07.2010 року), до своїх обов`язків ставиться добре проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, приймає активну участь в суспільному житті відділення, починаючи з 2014 року за заявою приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Всі заплановані заходи відвідує регулярно. Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передач. Вину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, на запит Апеляційного суду Сумської області про надання інформації відносно ОСОБА_6 , за період з 15.07.2010 року по час розгляду кримінального провадження, про кількість відпрацьованих засудженим днів/годин, про суму нарахованої заробітної плати та суму, яка направлена на погашення 116645 грн. 89 коп. на виконання вироку, начальником та головним бухгалтером Сумської виправної колонії №116 надано інформацію, з якої вбачається, що ОСОБА_6 був працевлаштований в установі з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року. Останньому була нарахована заробітна плата в сумі 1965 грн. 88 коп. В бухгалтерії установи на виконанні не має постанов для виконання із доходу засудженого ОСОБА_6 . Згідно закону «Про виконавчу службу» без розпорядження Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області бухгалтерія установи не може здійснювати жодних утримань.

Під сумлінним ставлення до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи та ін.

Про те, як зазначено вище, у період з 15.07.2010 року (як зазначено у характеристиці про працевлаштування) по час надання інформації (18.05.2016 року), засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований в установі лише з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року, а отримані ним подяки за період з 2012 року по 2016 рік (а.п. 65) свідчать лише про певну періодичність його участі у суспільно-корисній праці у період який передує розгляду даного подання, і не є безперечним доказом сумлінного ставлення до праці, тому колегія суддів не вбачає підстав для висновку про те, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, при винесенні даної ухвали колегією суддів також приймаються до уваги дані, які характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

За вироком суду, за яким засуджено ОСОБА_6 , за цивільним позовом, з останнього підлягає до стягнення шкода у розмірі 116645 грн. 89 коп., яку засуджений, маючи можливість працювати, за відсутності виконавчого листа про стягнення зазначеної суми, не був позбавлений можливості відшкодовувати у добровільному поряду.

Доводи засудженого щодо його стану здоров`я відповідно до положень ст. 81 КК України не можуть бути предметом дослідження при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, на думку колегії суддів, є такими що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

А тому, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 411, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 на невідбутий строк 05 місяців 12 днів - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: ОСОБА_2