Справа № 442/5841/16-к
Провадження № 1-кп/442/333/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001998 від 20.08.2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 ., раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 19 на 20 серпня 2016 року ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, знаходячись по вул. Залужанській, 6, м. Дрогобичі Львівської області, шляхом вільного доступу, з діючої повітряної лінії зв`язку ПАТ « Укртелеком», намагався таємно викрасти телефонний кабель ТППепЗ 50*2*0,4 довжиною 80 метрів, телефонний кабель ТППепЗ 10*2*0,4 довжиною 240 метрів, що між опорами №724-725, які належать ПАТ «Укртелеком», на загальну суму 3869,06 грн., однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки, обрізавши частину телефонних кабелів, не зміг їх забрати з місця вчинення злочину, так як в цей час зі сторони вул..22 Січня в м.Дрогобичі йшли невідомі люди.

Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пославшись на обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, обіцяє в майбутньому більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо не карати. Разом з тим, цивільний позов заперечив.

Представник потерпілого ОСОБА_6 щодо обрання обвинуваченому міри покарання поклалася на думку суду, просила позовну заяву задовольнити.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на загальну суму 3869,06 грн.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин за збігом тяжких обставин.

Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, що позитивно характеризує його особу, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов ПАТ « Укртелеком» про стягнення з обвинуваченого 10086 грн. матеріальної шкоди.
У позовній заяві вказано, що після викрадення кабелю ПАТ « Укртелеком» придбало матеріальні цінності та проведено будівельно-монтажні роботи по відновленню зв`язку на суму 10086 грн., згідно Локального кошторису №2-1-1. Таким чином, вказаним злочином ПАТ «Укртелефком» заподіяно матеріальної шкоди на суму 10086 грн.
Згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження розмір спричиненої майнової шкоди протиправними діями обвинуваченого становить 3869,06 грн. 00 коп.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»(з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір .

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Укртелеком» покликається на Локальний кошторис №2-1-1 від 20.08.2016року на суму 10086грн., однак жодних належних та допустимих доказів , що підтверджують розмір заподіяної шкоди в такій сумі та виконання відновлювальних робіт на зазначену суму, суду не надано. А тому суд вважає, що цивільний позов не підлягає до задоволення за недоведеністю вимог.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В позові Публічного акціонерного товариства « Укртелеком» в особі Львівської філії до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди- відмовити.

Речові докази - телефонний кабель ТППепЗ 50*2*0,4 довжиною 26,8 метрів, телефонний кабель ТППепЗ 10*2*0,4 довжиною 82,5 метрів - повернути власнику ПАТ «Укртелеком» ;

-плоскогубці з пластмасовими ручками синього кольору знищити;

- мобільний телефон марки «Sumsung E1200» ІМЕІ НОМЕР_1 , із встановленою сім-картою «Lifecell» № НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1