АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_5
та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000129 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красноїльськ, Сторожинецького району, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді сім років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено у виді тримання під вартою, строк відбування покарання йому вирішено обчислювати з 17 березня 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5785 грн. 32 коп. процесуальних витрат.
Вирішено долю речових доказів.
На цей вирок адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд.
При цьому адвокат посилався на те, що органи досудового слідства та суд не розкрили мотив виниклого конфлікту і причину скоєння обвинуваченим ОСОБА_8 вбивства потерпілого. Вказував, що обвинувачений працював
провадження №11кп/794/47/16 р. головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
на фермерському господарстві і виконував обов`язки з охорони майна та худоби і, причиною виниклого конфлікту з потерпілим стала протиправна поведінка останнього, оскільки той вимагав дати йому бринзи, яка є власністю хазяїна ферми. Намір обвинуваченого ОСОБА_8 був направлений на припинення буйних і неправомірних дій потерпілого, який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спровокував конфліктну ситуацію, першим вдарив обвинуваченого в обличчя та мав намір без дозволу добратися до комори, де була бринза. Також вказував, що у ОСОБА_8 не було умислу на заподіяння смерті потерпілому, він лише захищався від нападу ОСОБА_10 та захищав охоронюване ним майно.
До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 змінив апеляційні вимоги та просив скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України. При цьому додатково вказував, що першим насильство до його підзахисного застосував ОСОБА_10 , а той лише у відповідь застосував насильство до останнього з метою припинення хуліганської поведінки ОСОБА_10 .. ОСОБА_8 , на його думку, лише оборонявся і не перевищив межі необхідної оборони.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, які викладені в змінах до апеляційної скарги, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги захисника безпідставні і в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2015 р. приблизно о 19 год., ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні будинку вівчаря, розташованому на території фермерського господарства ПП ОСОБА_11 по вулиці Дружби в смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених нанесенням йому удару кулаком в лобну ділянку голови потерпілим ОСОБА_10 , з метою помсти останньому, схопив рукою потерпілого за життєво важливий орган шию та, застосовуючи фізичну силу, звалив останнього на спину, притиснувши до ліжка та наносив йому удари по різних частинах тіла. Знаходячись зверху над потерпілим, ОСОБА_8 з достатньою силою здавлював обома руками шию потерпілого протягом кількох хвилин до тих пір, поки останній не припинив чинити опір та подавати ознаки життя.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому багаточисельні тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден, внутрішніх крововиливів, закритих переломів ребер, які відносяться до легких та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, зламу великого ріжка під`язикової кістки, зламів верхніх та нижніх ріжків щитоподібного хряща, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
Смерть ОСОБА_10 настала на місці події від механічної асфіксії внаслідок стискання органів шиї руками.
Оскільки апелянтом не оспорюється факт заподіяння смерті ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_8 , колегія суддів, керуючись вимогами ст.404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих фактичних обставин, які ніким не оспорено.
Винність ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 при обставинах, що наведені у вироку суду, підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними в апеляційній інстанції доказами.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №22-Е з тих підстав, що ОСОБА_8 не було своєчасно ознайомлено з постановою слідчого про призначення експертизи, є необґрунтоване і задоволенню не підлягає. Будь-яких даних про те, що цей доказ було здобуто в незаконний спосіб, немає.
Так, в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину в умисному вбивстві не визнав та пояснив, що 14 березня 2015 р. приблизно о 17 год. до нього на територію ферми прийшов ОСОБА_10 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Вони разом повечеряли та дивились телевізор. Тоді ж ОСОБА_10 захотів бринзи і сказав йому зайти до комори та взяти звідти бринзу. Коли він відмовив ОСОБА_10 , останній вдарив його кулаком в чоло. Налякавшись, що ОСОБА_10 може щось вкрасти з майна хазяїна,він схопив останнього руками за шию і тримав поки той не впав на ліжко, а він впав на нього і опинився біля стіни, після чого заснув. Прокинувшись близько 04 год., він помітив, що ОСОБА_10 не подає ознак життя. Він не мав наміру вбивати ОСОБА_10 .. Якби ОСОБА_10 не завдав йому удару по голові, він його також би не чіпав, а за шию схопив через те, що боявся, щоб останній нічого не вкрав та з метою заспокоїти його.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 14.03.2015 р. він прийшов до потерпілого ОСОБА_10 допомогти рубати дрова, і між ними була бесіда про те, що у ОСОБА_8 можна купити бринзи, але не відомо, чи вона є. А вже 15.03.2015 р. близько 01 год. йому зателефонував ОСОБА_8 і сказав, що ОСОБА_10 помирає у нього на вівчарні і він не знає, що з ним роботи. Коли він прийшов туди, то побачив мертвого ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 15.03.2015 р. приблизно о 05 год. йому зателефонував старший брат його батька ОСОБА_14 і повідомив, що його батько помер, про що йому стало відомо від ОСОБА_8 . Візуально будь-яких ушкоджень у батька він не бачив. Його батько зловживав спиртними напоями, раніше був судимий за крадіжки, був різким і в нетверезому стані міг спровокувати бійку. Вважає, що батько міг кричати і вдарити ОСОБА_8 і, можливо, він спровокував бійку.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що в ніч з суботи на неділю 15.03.2015 р. до нього прийшов ОСОБА_8 і повідомив, що на території ферми, де він працює, помер його брат ОСОБА_10 . Також ОСОБА_8 сказав йому, що його брат приходив за бринзою, але комора була закрита, тому у них виникла сварка. Ще сказав, що вони лягли разом спати, а коли він прокинувся, то побачив, що його брат мертвий.
З протоколу огляду місця події від 15.03.2015 р. та додаткового протоколу огляду місця події від 16.03.2015 р. з фотознімками до нього вбачається, що об`єктом огляду є житлове приміщення та територія фермерського господарства, розташованого по АДРЕСА_1 . В житловому приміщенні на ліжку виявлено труп ОСОБА_10 , на обличчі та тілі якого наявні тілесні ушкодження у вигляді саден (т.1 а.с. 26-30, 33-45).
З протоколу огляду трупа від 16.03.2015 р. та фотознімків до нього вбачається, що під час огляду трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден та синців по передній боковій поверхні шиї ліворуч та праворуч, в проекції кута нижньої щелепи зліва, правої підщелепової ділянки, правої підвушної ділянки, інших ушкоджень не виявлено (т.1 а.с.74-81).
З висновку судово-медичної експертизи №22-Е від 29 квітня 2015 року вбачається, що на трупі ОСОБА_10 виявлені багаточисельні тілесні ушкодження у вигляді: синців, внутрішкірних крововиливів, саден, які виникли при житті одне за одним незадовго до моменту настання смерті не менш як від семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень;
-закриті переломи IV, V, VI, ребер ліворуч та VI ребра праворуч по білягрудинній лінії, які виникли при житті незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих предметів і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;
-чисельні крововиливи в м`язах та слизової оболонки гортані, повні поперечні злами великого ріжка під`язикової кістки, повні злами в ділянках з`єднання обох нижніх ріжків щитоподібного хряща, повздовжній злам в ділянці анатомічного з`єднання правої та лівої пластинок щитоподібного хряща, які виникли при житті за короткий проміжок часу незадовго до моменту настанні смерті не менш як двократної травмуючої дії тупих твердих предметів, які являються характерними для здавлення органів шиї руками, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті, яка настала на місці події від механічної асфіксії внаслідок стискання органів шиї руками. Всі перелічені тілесні ушкодження виникли в строк 14 березня 2015 р., нанесені тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею. (т.1 а.с. 98-103).
З додаткового висновку судово-медичного експерта № 71-Е-дод від 23 червня 2015 р., вбачається, що з врахуванням характерологічних властивостей та локалізації виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень і показів ОСОБА_8 , слід вважати цілком ймовірним утворення ушкоджень в ділянці шиї потерпілого ОСОБА_10 при обставинах, на які вказав підозрюваний під час проведення слідчого експерименту від 17 березня 2015 р. (т.1 а.с. 105).
З висновку судово-медичної експертизи №45 від 20 квітня 2015 року вбачається, що в піднігтьовому вмісті з правої та лівої рук ОСОБА_8 виявлено білок людини і знайдено невелику кількість клітин травматичного походження. Статева належність клітин не встановлена через недостатню кількість клітин. Ядра яких придатні для статево-специфічної диференціації. Виявлено антиген А та В в піднігтьовому вмісті правої руки та антиген В в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_8 . Антиген В є властивим для ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , а тому, враховуючи наявність клітин, що носять травматичний характер, його походження не виключено від кожного з них. (т.1 а.с. 149-152).
З висновку судово-біологічної експертизи (молекулярно-генетичні дослідження) №332 від 23 травня 2015 р. вбачається, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин, генетичні ознаки клітин, виявлених у витяжках з піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_8 , є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові трупа ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (т.1 а.с. 158-163).
З протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 17 березня 2015 року та стенограми до нього вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 з участю захисника та понятих на місці події показав та розказав про обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_10 смерті (т.1 а.с. 231-247).
З висновку судово-медичної експертизи № 17-Е від 16.03.2015 р., проведеній у відношенні ОСОБА_15 вбачається, що у нього виявлені тілесні ушкодження: садна та синець чола по центру, які виникли в результаті не менш як одноразової дії твердих тупих предметів чи від удару об такі, не виключається можливість виникнення їх від удару кулаком в ділянку чола, відносяться до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с. 176).
Твердження адвоката про те, що ОСОБА_8 , захищаючись від нападу потерпілого ОСОБА_10 , вимушений був поставити йому руки в ділянці шиї і таким чином зупинити неправомірні дії потерпілого, який, наносячи йому удари, мав намір без дозволу добратись до комори за бринзою, спростовуються переліченими вище доказами та є безпідставними.
Навпаки, з показів свідків вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 мав намір купити бринзу у ОСОБА_8 .
В матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_8 , від протиправних дій потерпілого ОСОБА_10 , або про посягання потерпілим на майно фермерського господарства. Також ці дані суду не надав і захисник.
Спричинення ж потерпілим ОСОБА_10 ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень у виді синця під час конфлікту не свідчить про реальність будь-якої загрози життю або здоров`ю його.
Крім того, наявність на тілі ОСОБА_10 , окрім тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання його смерті, також багаточисельних синців, саден, внутрішкірних крововиливів та переломів ребер, свідчить про те, що всі заподіяні йому тілесні ушкодження були спричинені умисно, цілеспрямовано, не одномоментно та без будь-якої загрози на той час життю і здоров`ю обвинуваченого.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_8 перебував в стані необхідної оборони. В справі також відсутні дані про те, що ОСОБА_8 здійснював заходи по затриманню злочинця.
В даному випадку ОСОБА_8 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених неправомірною поведінкою ОСОБА_10 , яка полягала в тому, що останній наніс йому удар кулаком в чоло, з помсти, умисно заподіяв йому багато чисельні тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а також здавлював йому руками шию до тих пір, поки останній не помер.
Дії ОСОБА_8 були умисні і цілеспрямовані, він розумів значення своїх дій та усвідомлював тяжкість наслідків, які настануть, і бажав їх настання.
А тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство.
Безпідставним є також твердження захисника про те, що досудовим слідством і судом не встановлено мотив скоєного злочину. А твердження захисника про вчинення ОСОБА_8 злочину з іншого мотиву, ніж той, який встановлено судом, є його позицією на обґрунтування викладених в апеляційній скарзі вимог.
Підстав для зміни кваліфікації дій обвинуваченого, або скасування вироку і задоволення апеляційних вимог захисника, немає.
Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України.
А тому колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим.
У зв`язку з внесеними змінами до ст.72 КК України, колегія суддів вважає необхідним з власної ініціативи прийняти рішення про зарахування ОСОБА_8 в строк відбуття покарання перебування його під вартою в період з 17 березня 2015 року до 15 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст.72 КК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.12.2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання перебування його під ватрою з 17 березня 2015 року по 15 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалу може бути оскаржено в порядку касаційного провадження до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_16
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2

Копія вірна: суддя