Справа № 372/259/16-к
№1кп-36/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0001531 від 19.12.2015 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Вільшанка Обухівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: 30.06.2011 року Обухівським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України, до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 07.11.2012 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці, звільнився з місць позбавлення волі 06.01.2015 року по відбуттю строку покарання; 12.01.2016 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст..70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах, а саме на наприкінці листопада 2015 року в нічний час доби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та бажаючи того, потрапив на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом відчинення вікна будинку розташованого на території вказаного домоволодіння, незаконно, проник до приміщення зазначеного будинку, звідки здійснив крадіжку телевізора марки «Витязь» вартістю 570 грн., що належить ОСОБА_5 . Після чого, переніс його до власного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Наступного дня, в денний час доби ОСОБА_4 незаконно перевіз викрадений телевізор до м. Обухів, де здав його до приміщення крамниці з бувшими у використанні речами, що за адресою м. Обухів, вул. Каштанова, територія «Ранкового ринку», та отримав за нього грошові кошти в сумі 250 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 570 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що даний злочин був вчинений ним в зв`язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю роботи. Обвинувачений суду показав, що в кінці листопада 2015 року пішов до будинку потерпілої. Впевнившись що в будинку світло не горіло, він відкрив вікно та заліз до будинку, з якого викрав телевізор, який приніс до свого будинку, а потім відвіз до Обухова, де здав його до ломбарду за 250 грн.. Цивільний позов визнав частково, а саме в частині спричинення ним матеріальної шкоди на суму 570 грн., 5090 грн. за придбання ліків, моральну шкоду та витрати за юридичні послуги не визнав. Шкоду потерпілій він не відшкодував, так як у нього відсутні грошові кошти, бо він ніде не працює. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, обіцяє стати на шлях виправлення.
Потерпіла в судовому засіданні цивільний позов підтримала та просила його задовольнити, показавши, що в кінці листопада 2015 року в неї з будинку викрали телевізор, в зв`язку з чим вона потрапила до лікарні оскільки в неї стався сердечний напад. Згодом її син побачив в ломбарді. викрадений телевізор, який їй повернули. Щодо міри покарання, то потерпіла просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та письмові докази надані потерпілою на підтвердження цивільного позову прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Судом не встановлено обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України, оскільки рецидив злочинів про який зазначає в обвинувальному акті орган досудового розслідування в даному випадку відсутній так як має місце повторність злочинів, яка враховується судом як кваліфікуюча ознака.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , пом`якшуючі обставини покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та те що ОСОБА_4 , раніше був неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності, думку потерпілої, яка при визначенні покарання наполягає на позбавленні волі, та те що обвинувачений не відшкодував шкоду потерпілій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання в межах передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив даний злочин до постановлення вироку Обухівським районним судом Київської області від 12.01.2016 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, а тому з врахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" відповідно до якого, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно, а тому з врахуванням вищенаведеного вирок Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2016 року, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого 11060 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, моральної шкоди, та витрат за юридичні послуги підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір завданої потерпілому моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілої у зв`язку з вчиненим ОСОБА_4 злочину, оскільки в її житті відбулися вимушені зміни та порушився звичайний ритм життя, а тому суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 1500 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23,1167,1168 ЦК України, що стосується відшкодування матеріальної шкоди в сумі 570 грн. 00 коп., то в цій частині необхідно відмовити оскільки потерпілій повернуто викрадений телевізор, задоволенню підлягає матеріальна шкода в частині понесених потерпілою витрат на лікування на суму 5090 грн. 00 коп., в задоволенні вимог щодо стягнення 400 грн. за надані потерпілій юридичні послуги необхідно відмовити, оскільки нею не надано належних доказів для стягнення цих витрат.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після звернення вироку до виконання.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 12.01.2016 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.

Речові докази по справі диск CD-R «HP», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при справі, телевізор марки «Витязь», що знаходиться на зберіганні у потерпілої залишити потерпілій.

Витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 245 грн. 52 коп., стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , у відшкодування матеріальної шкоди 5090 грн. 00 коп. та 1500 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 6590 грн. 00 коп.. В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :