№125/211/15-к
У Х В А Л А

26.05.2016 Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області подання начальника Барського РС КВІ УДПтС України про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду в порядку ст. 78 ч. 2 КК України стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, засудженого 10.03.2015 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та певними обов`язками,-
ВСТАНОВИВ:
Ініціатор подання вказав, що за досить нетривалий час перебування на обліку кримінально-виконавчої інспекції Барського району (менше шести місяців з часу надходження вироку на виконання до інспекції) засуджений ОСОБА_4 , незважаючи на відсутність за місцем проживання скарг на поведінку засудженого, зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки протягом встановленого судом іспитового строку не лише порушує громадський порядок, а й не виконує покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являється для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у призначений строк без поважних причин.
Після надходження копії вироку щодо засудженого на виконання до кримінально-виконавчої інспекції Барського району ОСОБА_4 роз`яснено покладені на нього вироком суду обов`язки, зокрема періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, засудженого ознайомлено з наслідками їх невиконання та наслідками систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, а також ознайомлено з необхідністю документального підтвердження поважних причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції у призначений строк у разі наявності таких обставин, про що 24.04.2015 року в останнього відібрано письмову підписку. Крім того, ОСОБА_4 письмово ознайомлено з днями, встановленими йому кримінально-виконавчою інспекцією для реєстрації (перший, другий та третій вівторок кожного місяця), про що інспекцією цього ж дня, 24.04.2015 року, винесено відповідну постанову про встановлення днів явки засудженого на реєстрацію.
Незважаючи на викладене, вже 12.05.2015 року ОСОБА_4 не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Барського району, пояснивши 19.05.2015 року своє неприбуття до інспекції для реєстрації тим, що в період з 11.05.2015 року до 17.05.2015 року перебував у м. Вінниці, де доглядав свою хвору бабу, ОСОБА_5 . Зі слів засудженого, останню було прооперовано 10.05.2015 року у Вінницькій обласній лікарні ім. М. І. Пирогова, причому оперативне втручання лікарів було пов`язане з органом зору. Разом із тим, засуджений прямо вказав, що доглядом ОСОБА_5 могла зайнятися і його мати, однак вона була заклопотана власними справами. Крім того, незважаючи на поінформованість із необхідністю документального підтвердження поважних причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції у призначений строк у разі наявності таких обставин, ОСОБА_4 жодних підтверджуючих документів стосовно згаданого питання до інспекції не надав через відсутність у нього таких. Наведені вище обставини викладено у поясненні, наданому засудженим до кримінально-виконавчої інспекції Барського району 19.05.2015 року.
З огляду на викладене, оцінюючи у сукупності пояснення засудженого з приводу причин неприбуття до КВІ для реєстрації та відсутність документів, які б вказували на наявність поважних причин неявки останнього до інспекції у зазначений вище день, 19.05.2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Барського району ОСОБА_4 винесене застереження у виді письмового попередження про можливість направлення до суду матеріалів про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України у разі подальшого невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. Слід зауважити, що ОСОБА_4 й до цього часу не спромігся надати до інспекції документів, які б підтверджували наявність поважних причин своєї неявки до КВІ 12.05.2015 року.
Незважаючи на проведену із засудженим з боку кримінально-виконавчої інспекції індивідуально-профілактичну та роз`яснювальну роботу, вже 16.06.2015 року, тобто менш ніж через місяць з моменту винесення письмового попередження, засуджений вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 ч. 2 КУпАП, за що цього ж дня, 16.06.2015 року, притягнений Барським РВ УМВС України у Вінницькій області до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 грн. Крім того, 07.07.2015 року ОСОБА_4 повторно не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Барського району, мотивуючи 14.07.2015 року своє неприбуття до інспекції для реєстрації хворобою. Однак і цього разу документів, які б підтверджували наявність поважних причин неприбуття до інспекції для реєстрації, ОСОБА_4 надати не спромігся. Наведені вище обставини відображено у поясненні, наданому засудженим до кримінально-виконавчої інспекції Барського району 14.07.2015 року.
У зв`язку із викладеним, а саме вчиненням адміністративного правопорушення та неявкою 07.07.2015 року до КВІ для реєстрації, 14.07.2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Барського району ОСОБА_4 знову винесене застереження у виді письмового попередження про можливість направлення до суду матеріалів про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України.
Слід зауважити, що з метою виключення можливості прийняття у подальшому кримінально-виконавчою інспекцією Барського району необ`єктивного рішення стосовно ОСОБА_4 інспекцією направлено відповідні запити до медичних закладів Барського району, куди засуджений міг би (гіпотетично) звертатися за медичною допомогою в період травня-липня місяців 2015 року.
Як свідчить відповідь від 14.07.2015 року, надана фельдшерсько-акушерським пунктом с. Митки Барського району Вінницької області на запит кримінально-виконавчої інспекції, у завідувача ФАПу с. Митки 06.05.2015 року був виклик на дім до ОСОБА_4 , 1992 року народження, у зв`язку із болем в животі. Завідувач встановила діагноз «апендицит?» і направила останнього на консультацію до хірурга. Більше, згідно цієї ж відповіді на запит, за медичною допомогою до завідувача ФАПу ОСОБА_4 не звертався.
При цьому згідно відповіді за №01-1-15/598 від 14.07.2015 року, наданої КУ «Барський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» на запит кримінально-виконавчої інспекції, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , протягом травня-липня 2015 року за медичною допомогою в КУ «Барський районний медичний центр ПМСД» не звертався.
Відповідь подібного змісту отримано і з КУ «Барська центральна районна лікарня»: згідно відповіді за №479 від 17.07.2015 року, наданої на запит інспекції, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , за травень-липень місяць 2015 року за меддопомогою також не звертався.
Таким чином, з медичних закладів Барського району не отримано жодних відомостей стосовно можливого перебування ОСОБА_4 на лікуванні 12.05.2015 року та 07.07.2015 року, тобто безпосередньо у дні, встановлені засудженому для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.
04.08.2015 року засудженим надано до кримінально-виконавчої інспекції Барського району довіку від 10.07.2015 року, видану ОСОБА_4 , 1993 року народження, в тому, що він знаходився на амбулаторному обстеженні у хірурга з 05.07.2015 року до 10.07.2015 року з приводу гострого апендициту? При цьому встановлено діагноз «кишкова колька», а також надано рекомендації: дієта, режим. Зі слів ОСОБА_4 , обстеження він проходив у Вінницькому військовому шпиталі, де й отримав вказану довідку, що й зазначено у поясненні засудженого, наданому до інспекції 04.08.2015 року.
Водночас, надана ОСОБА_4 до кримінально-виконавчої інспекції Барського району довідка внаслідок неналежного оформлення (відсутність кутового штампу або ж печатки медичного закладу, який її видав, вихідного номеру довідки), а також занадто лаконічного змісту (у тексті довідки теж не зазначено назву медичного закладу, у якому працює хірург) не дає змоги достовірно ідентифікувати медичну установу, яка її видала. Крім того, згадана довідка свідчить про перебування на амбулаторному обстеженні гр. ОСОБА_4 (ім`я та по батькові особи повністю не зазначено), причому 1993 року народження (засуджений ОСОБА_4 народився у 1992 році). Адресу місця проживання згаданої особи також не вказано.
З метою з`ясування достовірності наявних відомостей стосовно можливого звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою в період липня місяця 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією Барського району, за відсутності адреси й конкретної назви лікувального закладу, направлено відповідні запити й до медичних закладів м. Вінниці, куди міг би (знову ж таки, гіпотетично) звертатися засуджений. Однак, підтвердити факт перебування ОСОБА_4 на амбулаторному обстеженні у згаданий вище період липня місця 2015 року не вдалося. Так, згідно відповіді за №3531 від 18.08.2015 року, наданої Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону на запит кримінально-виконавчої інспекції, гр. ОСОБА_4 , 1992 року народження, на лікування у Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону не прибував.
Відповідь подібного змісту отримано і з Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни: згідно відповіді за №481 від 03.09.2015 року, наданої теж на запит інспекції, в період липня місяця 2015 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , за медичною допомогою також не звертався, на лікуванні не перебував.
Конверт із запитом стосовно ймовірного лікування ОСОБА_4 , адресованим адміністрації Вінницького військового госпіталю (точна назва закладу невідома), повернутий у подальшому поштовим відділенням до кримінально-виконавчої інспекції Барського району разом із довідкою ф. 20 та відповідним написом «Вибув», свідчить про те, що такий медичний заклад в АДРЕСА_2 , відсутній.
Слід зауважити, що відповідно до пояснення ОСОБА_4 , наданого 21.07.2015 року до кримінально-виконавчої інспекції Барського району, останній повідомляє про те, що зобов`язувався надати до інспекції відповідні документи стосовно наявності поважних причин неприбуття як 12.05.2015 року, так і 07.07.2015 року для реєстрації до КВІ Барського району, однак і досі таких документів не має.
Пояснення ж засудженого, надане до інспекції 15.09.2015 року, вказує на усвідомлення ОСОБА_4 необхідності надання до кримінально-виконавчої інспекції відповідним чином оформлених документів, які б свідчили про перебування останнього на амбулаторному обстеженні в період липня місяця 2015 року, а також на те, що засудженому достеменно не відомі ні назва медичного закладу, де, зі слів ОСОБА_4 , він перебував на обстеженні, ні точна адреса розташування такого.
За наведених обставин наявність поважних причин неприбуття засудженого для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції не підтверджена документально ні у першому випадку, а саме 12.05.2015 року, ні у другому, тобто 07.07.2015 року.
Крім того, критично оцінюючи пояснення ОСОБА_4 стосовно причин неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, надані засудженим до КВІ, розцінюю посилання останнього на наявність поважних причин неявок до інспекції як спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності за невиконання покладених судом обов`язків, оскільки:
- хоча ОСОБА_4 у випадку неприбуття до КВІ для реєстрації 12.05.2015 року посилається на здійснення догляду за хворою бабою, ОСОБА_5 (пояснення від 19.05.2015 року), у власноруч заповненій засудженим анкеті (відомості стосовно близьких родичів) від 24.04.2015 року про таку особу навіть не згадується, хоча при цьому зазначено інших діда та бабу ОСОБА_4 . У разі ж існування такої особи виникають сумніви стосовно ступеня спорідненості останньої із засудженим;
- у своєму поясненні від 19.05.2015 року стосовно цього ж таки факту ОСОБА_4 прямо вказує, що доглядом баби могла зайнятися і його мати, однак вона була заклопотана власними справами;
- наразі невідомо, у чому саме виражався такий догляд (з огляду на те, що, зі слів засудженого, оперативне втручання було пов`язане лише з органом зору (тобто одним), а не, наприклад, з опорно-руховим апаратом тощо), що, у свою чергу, викликає сумніви щодо наявності у даній ситуації нагальної необхідності в ОСОБА_4 залишитися у м. Вінниці разом із бабою для її догляду;
- пояснення засудженого стосовно неприбуття до КВІ для реєстрації 07.07.2015 року, а також надана ОСОБА_4 до інспекції довідка невідомого походження стосовно особи з подібним прізвищем та ініціалами, вказують лише на проходження обстеження в амбулаторних умовах у зв`язку із підозрою на захворювання;
- незважаючи на наявність більш ніж достатньої кількості часу для надання відповідних підтверджуючих документів до кримінально-виконавчої інспекції (неприбуття для реєстрації 12.05.2015 року та 07.07.2015 року), засуджений не спромігся надати такі в інспекцію до цього часу.
Не зайве зауважити й наступне: норми кримінально-виконавчого законодавства України, а також положення спільного наказу ДДПВП України та МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» №270/1560 від 19.12.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за №16/8615, передбачають, що поважною причиною неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції визнається, серед іншого, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом, причому за обов`язкової умови документального підтвердження таких. Слід припустити, що дане положення поширюється й на випадки неприбуття засудженого до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Водночас, за відсутності конкретики наразі не зрозуміло, чи слід розцінювати як поважну причину неприбуття до КВІ для реєстрації наявність у засудженого будь-якої хвороби. Так, для прикладу, згідно п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України поважними причинами неприбуття особи на виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду є саме тяжка хвороба або ж перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю, причому за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад. Виходячи з положень саме цієї норми права, наявність поважних причин видаватиметься сумнівною навіть у випадку надання засудженим ОСОБА_4 документального підтвердження своїх показів стосовно причин неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції Барського району для реєстрації 12.05.2015 року та 07.07.2015 року.
Слід зауважити, що відповідно до пп. 5.3 розділу IV спільного наказу ДДПВП України та МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» №270/1560 від 19.12.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за №16/8615, «... коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами),.. то інспекція вносить до суду подання... про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання».
Таким чином, зважаючи на викладене вище, вважаю, що ОСОБА_4 не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, оскільки протягом іспитового строку, призначеного вироком Барського районного суду Вінницької області від 10.03.2015 року, достовірно знаючи про таку необхідність, неодноразово, а саме двічі, не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції Барського району для реєстрації у призначений строк, причому, з огляду на відсутність відповідних підтверджуючих документів, без поважних причин, що, в свою чергу, є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду в порядку ст. 78 ч. 2 КК України.
Крім того, вважає, необхідно згадати й ту обставину, що раніше ОСОБА_4 , незважаючи на досить молодий вік, вже двічі притягувався до кримінальної відповідальності, причому в одному із випадків саме за вчинення злочину (кримінального правопорушення), що посягає на право власності, а саме:
- 31.03.2010 року засуджений Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 296 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 06.11.2012 року засуджений Феодосійським міським судом АР Крим за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців (ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 10.07.2014 року звільнений від призначеного покарання на підставі ст. 78 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку).
При цьому слід зауважити, що нове кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, вчинене ОСОБА_4 фактично через два з половиною місяці після ухвалення судом рішення про звільнення засудженого від покарання на підставі ст. 78 ч. 1 КК України (дата винесення судом ухвали про звільнення 10.07.2014 року, дата вчинення нового кримінального правопорушення ніч з 26.09.2014 року на 27.09.2014 року).
Наведені вище обставини додатково свідчать про обізнаність засудженого з інститутом звільнення від відбування покарання з випробуванням, правовими наслідками та відповідальністю, передбаченими як за ухилення від виконання покладених судом обов`язків, так і за їх невиконання (наразі можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду в порядку ст. 78 ч. 2 КК України). Наявні ж в особовій справі ОСОБА_4 матеріали (відповідна підписка, постанова про встановлення днів явки на реєстрацію до КВІ, а також пояснення засудженого) крім цього переконливо вказують і на обізнаність засудженого з порядком та особливостями виконання, зокрема, обов`язку, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції).
Більше того, вважає, що поведінка ОСОБА_4 як у минулому (вже втретє притягнутий до кримінальної відповідальності), так і на даний час (факт невиконання покладених вироком суду обов`язків неприбуття засудженого у призначений строк, а саме 12.05.2015 року та 07.07.2015 року, для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Барського району без поважних причин), досить переконливо свідчить про необхідність ізоляції ОСОБА_4 від суспільства, а також вказують на неможливість перевиховання та виправлення засудженого без відбування призначеного вироком суду покарання.
Також додатково начальник Барського РС КВІ УДПтС України ОСОБА_6 повідомляє , що 21.09.2015 року ОСОБА_4 притягнуто Барським районним судом Вінницької області до адміністративної відповідальності у виді арешту строком 7 діб за вчинення 18.08.2015 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Оскільки вказаний проступок не посягає на громадський порядок або громадську безпеку, застереження у виді письмового попередження засудженому з боку кримінально-виконавчої інспекції у даному випадку не виносилося, проте 01.12.2015 року з ОСОБА_4 додатково проведено індивідуально-профілактичну бесіду з метою попередження вчинення останнім нових злочинів та правопорушень у майбутньому.
При цьому слід зауважити, що факт вчинення ОСОБА_4 згаданого вище адміністративного правопорушення (наразі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) та, відповідно, притягнення засудженого до адміністративної відповідальності за вказаний проступок аж ніяк не можуть свідчити про обрання ОСОБА_4 шляху виправлення.
Крім того, незважаючи на вжиті кримінально-виконавчою інспекцією заходи та проведену виховну роботу із засудженим, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, оскільки 25.04.2016 року знову вчинив адміністративне правопорушення, цього разу передбачене ст. 178 ч. 2 КУпАП, за що 25.04.2016 року притягнутий Барським ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 грн. У зв`язку із викладеним 10.05.2016 року Барським районним сектором КВІ засудженому вкотре винесене застереження у виді письмового попередження.
Таким чином, протягом дворічного іспитового строку, призначеного ОСОБА_4 вироком Барського районного суду Вінницької області від 10.03.2015 року, засуджений тричі вчинив адміністративні правопорушення (причому два з них передбачені главою 14 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку»), що потягли за собою адміністративні стягнення і, очевидно, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення:
- 16.06.2015 року ст. 178 ч. 2 КУпАП (16.06.2015 року накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.);
- 18.08.2015 року ст. 130 ч. 1 КУпАП (21.09.2015 року накладене адміністративне стягнення у виді арешту строком 7 діб);
- 25.04.2016 року ст. 178 ч. 2 КУпАП (25.04.2016 року накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.).
За наведених обставин начальник Барського РС КВІ УДПтС України вважає, що поведінка ОСОБА_4 переконливо свідчить про необхідність ізоляції засудженого від суспільства, а також вказує на неможливість перевиховання та виправлення ОСОБА_4 без реального відбування призначеного вироком суду покарання.
В судовому засіданні прокурор та начальник КВІ підтримали заявлене подання.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 надав клапотання, в якому зазначив, що вироком Барського районного суду від 10 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним за ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до нього застосовано ст. 75, 76 КК України та звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком з зобов`язанням повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтись в названі органи для реєстрації.
Відбуваючи міру покарання ОСОБА_4 виконував покладені на нього судом обов`язки. Однак начальником Барського РС КВІ направлено в суд подання про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання за
Вироком суду в порядку ст78 ч.2 КК України. Адвокат ОСОБА_7 вважає, що подання про скасування звільнення ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Відповідно до п. 5.3 розділу спільного наказу ДДПВП України та МВС України « Про затвердження інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненням контролю щодо осіб , засуджених до таких покарань» №270/1560 від 19.12.2003 року подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування покарання направляється коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин. В наданих матеріалах до подання відсутні докази систематичного порушення ОСОБА_4 умов відбування покарання, два і більше разів.

Так притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не є порушеням громадського порядку, тому не може бути враховано як порушення громадського порядку, а відповідно і враховуватись при вирішенні питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні подання щодо ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання.

Дослідивши подання та додані документи, суд вважає необхідним відмовити в його задоволенні. Так відповідно до вимог п.5.4 спільного наказу ДДПВП України та МВС України « Про затвердження інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненням контролю щодо осіб , засуджених до таких покарань» №270/1560 від 19.12.2003 року невиконання обов,язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов,язків, які було покладено на нього судом (наприклад не з,являться до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 був приятгутий до адміністративної відповідальності 16 червня 2015 року, а наступний раз 25 квітня 2016 року, тобто між порушеннями минув значний час і адміністративні правопорушення були вчиненні не підряд. Суд не приймає до уваги порушення в галузі дорожнього руху, оскільки воно не є порушення в сфері громадського правопорядку.

Тому суд, керуючись ст. 537 КПК,
УХВАЛИВ:

У поданні начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про вирішення питання скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду в порядку ст. 78 ч. 2 КК України стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб.

Суддя: