В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження №0001334,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 червня 2015 рокувідносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Холодне Близнюківського району Харківської області, громадянки України, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:
09 червня 2015 року близько 19 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в с. Новоукраїнка на огороді, який належить потерпілому ОСОБА_6 , на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин нанесла потерплому удар правою рукою в обличчя, спричинивши йому, згідно висновку судово медичної експертизи №174-ЛЗ/15 від 13 липня 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку і синця в області проекції правої надбрівної дуги, які виникли від дії тупого предмета, не відобразивши в пошкодженнях своїх індивідуальних особливостей, і могли бути спричинені в строк та при обставинах, на які вказує потерпілий. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п. 2.3.3 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала частково. Пояснила, що 09 червня 2015 року після 18:00 годин в с. Новоукраїнка, її чоловік ОСОБА_9 їхав на мотоциклі біля огороду сусіда ОСОБА_6 , який в цей час був на огороді разом з ОСОБА_10 , збирали сіно. ОСОБА_6 з вилами підбіг до ОСОБА_9 та виражався в його бік нецензурною лайкою, нібито він їздить по його огороді. Вона зі своїм сином ОСОБА_11 це помітили та побігли до них. ЇЇ чоловік зупинився, схопився за вила, щоб ОСОБА_6 його не проколов. Коли вони з сином підбігли, то почали забирати вила. В цей час ОСОБА_6 розвернувся до них та сказав, що всіх заколе вилами. Потім він вдарив її кулаком в область підборіддя і у відповідь вона вдарила його правою рукою з розмаху в праве око. Після цього син вирвав вила та вона їх забрала у двір. Потім ОСОБА_6 повернувся до себе, взяв інші вила та продовжив збирати сіно.
Винність обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 09 червня 2015 року близько 17:00 годин в с. Новоукраїнка він на його присадибній ділянці разом з ОСОБА_10 збирали сіно. ОСОБА_9 на своєму мотоциклі заїхав у свій двір по скошеному сіну. Він крикнув ОСОБА_9 «куди ти їдеш?» і через 5-10 хвилин ОСОБА_9 виїхав з причепом. Тоді він знову сказав ОСОБА_9 щоб той не їздив по огороді. ОСОБА_9 зупинився та заглушив мотоцикл. Він підійшов до ОСОБА_9 , вила встромив в землю. Він стояв біля коляски мотоциклу, запитував у ОСОБА_9 скільки він буде їздити по його присадибній ділянці, а той розповідав, що ця ділянка не належить нікому. ОСОБА_4 була від них на відстані близько 50 метрів. Потім він почув як кричить ОСОБА_4 і коли обернувся, то вона його вдарила один раз рукою в обличчя під праве око. Після цього ОСОБА_4 та її син ОСОБА_11 схопилися за вила та вихватили їх у нього. ОСОБА_9 з мотоциклу не вставав. ОСОБА_4 забрала вила до себе у двір. Потім він пішов до себе додому.
-Показами свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року близько 18:00 годин в с. Новоукраїнка, він їхав на своєму мотоциклі з боковим причепом до свого пасинка ОСОБА_11 . Проїжджаючи біля огороду ОСОБА_6 , останній швидким кроком з вилами підійшов до нього, перегородивши дорогу, направив вила та ображав нецензурною лайкою. Він встиг зупинити мотоцикл та схопитися за вила доки ОСОБА_6 не вколов його. В цей час підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , які також схопили вила. Тоді він відпустив вила, ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_11 та ОСОБА_4 та вдарив останню рукою в область щоки. Після чого ОСОБА_4 вдарила його у відповідь рукою в обличчя. Тоді ОСОБА_6 відпустив вила та пішов до себе додому, а ОСОБА_4 забрала вила та пішла у двір;
-Показами свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року в с. Новоукраїнка, вони з ОСОБА_9 зібралися їхати працювати до нього додому. ОСОБА_9 на мотоциклі поїхав повз огород ОСОБА_6 , який в цей час був на своїй ділянці разом із ОСОБА_10 , збирали сіно. Коли ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_9 їде, то побіг йому на зустріч, тримаючи вила перед собою. Наблизившись, хотів вколоти ОСОБА_9 , але він встиг схопитися за вила та втримати їх. Тоді вони з ОСОБА_12 підбігли та схопилися за вила, хотіли забрати їх у ОСОБА_6 .. В цей час останній вдарив ОСОБА_12 рукою в область обличчя, вона вдарила його у відповідь рукою в праве око. Тоді ОСОБА_6 відпустив вила та пішов до себе додому, а ОСОБА_4 забрала вила та пішла у двір;
-Показами свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що в червні 2015 року в с. Новоукраїнка, він разом з ОСОБА_6 збирали сіно на присадибній ділянці останнього. В цей час ОСОБА_9 проїжджав на мотоциклі через огород ОСОБА_6 тоді ОСОБА_6 пішов до нього поговорити, вила поставив біля себе, увіткнувши у землю. Про що вони розмовляли не чув, продовжував працювати. Згодом він почув шум і побачив як ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_6 рукою в область голови, а її син ОСОБА_11 забирав вила у ОСОБА_6 . Останній ОСОБА_4 не бив. Після чого ОСОБА_4 забрала вила та пішла до свого двору, а ОСОБА_6 пішов до себе додому, взяв другі вила та продовжив збирати сіно;
-Показами свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що в червні 2015 року в с. Новоукраїнка близько 18:00 годин, вона працювала у себе на огороді, а ОСОБА_6 також знаходився на своєму огороді разом з ОСОБА_10 , збирали сіно. В цей час вона помітила ОСОБА_9 , який їхав на своєму мотоциклі з причепом по скошеному сіну ОСОБА_6 .. Останній помітивши це, пішов йому на зустріч. ОСОБА_9 зупинився і вони з ОСОБА_6 говорили, про що саме не чула, в руці ОСОБА_6 тримав вила, гострими кінцями до землі. Потім до них підійшли ОСОБА_4 та її син ОСОБА_11 .. ОСОБА_11 почав штовхати ОСОБА_6 та забирати вила, а ОСОБА_4 вдарила ОСОБА_6 правою рукою в обличчя. Після чого ОСОБА_4 взяла вила у ОСОБА_11 та пішла до себе у двір, а ОСОБА_6 пішов до себе додому;
Крім показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 вина обвинуваченої ОСОБА_4 також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2015, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 пояснює про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;
-висновком експерта № 174-ЛЗ/15 від 13.07.2015, відповідно до якого ОСОБА_4 завдала ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми у вигляді струсу головного мозку і синця в області проекції правої надбрівної дуги, які виникли від дії тупого предмета, не відобразивши в пошкодженнях своїх індивідуальних особливостей, і могли бути спричинені в строк й при обставинах на які вказує потерпілий. За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п. 2.3.3 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року;
-висновком експерта № 319-ЛЗ/15 від 23.09.2015, відповідно до якого покази, дані потерпілим під час проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення в останнього тілесних ушкоджень.
Оцінюючи у сукупності докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що її протиправні дії за ч.2 ст. 125 КК України кваліфіковані правильно, так як обвинувачена своїми умисними діями спричинила умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_6 ..

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та судимості не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, заміжня, має на утриманні малолітню доньку, не працює, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, з огляду на те, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню доньку, щиро розкаялася у скоєному.

Тобто, на думку суду ці обставини дійсно можуть бути підставою для такого покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої, що також підтверджується її поведінкою після вчинення злочину, її критичним ставленням до скоєного, усвідомлення провини і засудження своєї протиправної поведінки.

Підстав для застосування ст.69 КК України до підсудної ОСОБА_4 суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді ШТРАФУ в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1