Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/163/16-к
Провадження №: 1-кп/332/55/16
Вирок
Іменем України
19 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0002893, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучі офіційно працевлаштованим на посаді регулювальника швидкості руху вагонів 2 розряду відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція пасажирських перевезень» станції Запоріжжя Ліве ДП «Придніпровська залізниця», вирішив вчинити крадіжку феросплавів за місцем роботи.

19.11.2015 р. близько 23.30 год. ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, у неробочий час, шляхом вільного доступу проник на територію вказаного вище підприємства за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 230а, де з залізничного вагону № 53251252 вантажного поїзду, що слідував від станції Запоріжжя-Ліве до станції Кривий Ріг-Головний ДП «Придніпровська залізниця» та перебував під охороною ПП «ЯВІР-2000», переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав феросплави, вагою 48,86 кг. та загальною вартістю 857,35 грн., що є власністю ПАТ «Запорізький завод феросплавів», які склав у три полімерні мішки.

Але свій злочинний намір ОСОБА_5 не довів до кінця, а саме не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками ПП «ЯВІР-2000», які супроводжували вказаний вантаж та здійснювали його охорону.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у висунутому прокурором обвинуваченні визнав повністю, пояснивши, що 19.11.2015 р. близько 23.30 год. у неробочий час він проник на територію відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція пасажирських перевезень» станції Запоріжжя Ліве ДП «Придніпровська залізниця» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 230а, де з залізничного вагону вантажного поїзду намагався викрасти феросплави, вагою 48 кг., склавши їх у полімерні мішки, але був затриманий працівниками охорони на місці вчинення правопорушення.

Представник потерпілого у судовому засіданні пояснив, що дійсно 19.11.2015 р. на території відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція пасажирських перевезень» станції Запоріжжя Ліве ДП «Придніпровська залізниця» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 230а мале місце кримінальне правопорушення, а саме замах на вчинення крадіжки з вагону вантажного поїзду феросплавної продукції, що належить ПАТ «Запорізький завод феросплавів». Службою охорони був затриманий ОСОБА_5 . Феросплавна продукція, яку обвинувачений намагався викрасти повернута підприємству. Вимог про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_5 не заявлялось, підприємство не наполягає на його суворому покаранні.

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що він усвідомлює незаконність і небезпечність своїх дій, повністю визнає наведені в обвинувальному акті прокурора обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим не оспорюються викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище; враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальній справі.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, повністю доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд відповідно до положень ст.ст. 65, 68 КК України приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесення його законодавством до категорії тяжкого злочину; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких крадіжку не було доведено до кінця; дані, які характеризують особу обвинуваченого: не працює, має постійне місце реєстрації та проживання у місті Запоріжжі, за останнім місцем роботи характеризувався посередньо, на обліку у наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, має на утриманні неповнолітнього племінника.

За сукупністю обставин скоєного кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставини, яка пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів призначення покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги встановлені судом конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, його молодий вік, повне визнання своєї вини, відсутність негативних наслідків для потерпілого та непред`явлення останнім вимог про відшкодування шкоди суд, надавши всебічну оцінку викладеним обставинам, приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням згідно з положеннями ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що відповідно до положень частини 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, суд вважає за необхідне залишити обраний слідчим суддею запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання без змін до закінчення строку дії зазначеної ухвали.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до закінчення строку дії ухвали про застосування цього запобіжного заходу.

Речовий доказ по справі феросплави марки ФМн-78РБ у кількості 48,86 кг., передані ПАТ «Запорізький завод феросплавів» залишити останньому як законному володільцю вказаного майна.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1