Справа № 577/2772/16-к
Провадження № 1-кп/577/220/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6

в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 1 червня 2016 року в м.Конотоп, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Крім повного визнання своєї вини самим обвинувачений ОСОБА_6 його винність підтверджується і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Із висновку судово-медичної експертизи №264 від 23 червня 2016 року слідує, що у ОСОБА_5 на час госпіталізації у відділення мали місце синець тім`яній ділянки голови, набряк м`яких тканин лівого колінного суглобу. На стаціонарному лікуванні знаходилась в травматологічному відділенні з 1 червня 2016 року по 23 червня 2016 року з діагнозом: закритий внутрисуглобний перелом проксимального епіметафіза в/гомілкової кістки зі зміщенням. Згідно заключення рентгенолога: внутрисуглобовий великоскалковий перелом проксимального епіметафіза великогомілкової кістки, вколочений поперечний перелом шийки малогомілкової кістки зі зміщенням. По ступеню важкості синець та набряк м`яких тканин згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних пошкоджень затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України відносяться до легких тілесних ушкоджень. Переломи малої та великогомілкової кісток не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. (т.1 а.с.40-42).
Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується: протоколом огляду місця події (т.1 а.с.8-13); протоколами проведення слідчих експериментів (т.1 а.с.32-35, 63-66), .
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доказана і його дії суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п.18.1, 18.4, 12.9.б Правил дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 уклав з потерпілою ОСОБА_5 угоду про примирення такого змісту: обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України при обставинах згідно обвинувального акту; між сторонами узгоджена міра покарання ОСОБА_6 за ст.286 ч.1 КК України в виді обмеження волі строком 2 (два) роки, а згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки; обвинувачений та представник потерпілого добровільно обумовили відшкодування шкоди; обумовлені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Аналізуючи: фактичні обставини та характер скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України; те, що від його дій не настало тяжких наслідків; особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, те що він щиро розкаявся у вчиненому злочині, зобов`язується у термін до 22 січня 2017 року виплатити потерпілій ОСОБА_5 5 000 грн. моральної шкоди, по одній тисячі гривень щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року по 22 січня 2017 року, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий; характер угоди; можливість виконання цієї угоди суд прийшов до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та вимогам КК України, а тому підстав для відмови в її затвердженні немає і дана угода підлягає затвердженню.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми злочинними діями заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 і остання знаходилася на стаціонарному лікуванні по вилікуванню цих тілесних ушкоджень суд вважає, що ОСОБА_6 повинен відшкодувати лікувальному закладу витрати на лікування ОСОБА_5 , а тому позов прокурора доведено і він підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.369-371, 373 376, 475 КПК України,
Ухвалив:
Затвердити угоду про примирення такого змісту:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання в виді обмеження волі строком 2 (два) роки, а згідно ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На ОСОБА_6 в період іспитового строку в відповідності з ст.76 КК України покласти виконання таких обов`язків: 1). Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2). Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 3). Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Зобов`язати ОСОБА_6 у термін до 22 січня 2017 року виплатити потерпілій ОСОБА_5 5 000 грн. моральної шкоди, по одній тисячі гривень щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року до 22 січня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь: держави - 1500 грн. витрат на проведення судово-автотехнічної експертизи; Конотопського міського фінансового управління в Сумській області 5294,08 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Конотопський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст.394 КПК України, та з інших мотивів на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1