Справа № 598/799/16-к
провадження № 1-в/598/317/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Збаразької ВК-63 ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі клопотання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, до засудження проживала АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, до засудження непрацюючої, раніше судимої,

1) 25.01.2005 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ч.4 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міського суду від 14.02.2003 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

2) 26.12.2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.01.2005 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2007 року невідбуту частину покарання у виді 1 року 6 місяців 23 днів позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20% заробітку, звільнена 11.11.2009 року по відбуттю покарання;

3) 26.01.2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 383 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з обов`язками передбаченими п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України,

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі

встановив :

До провадження Збаразького районного суду поступило клопотання засудженої ОСОБА_5 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даною справою ОСОБА_5 засуджена 06.03.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 04.11.2014р.

Кінець строку відбування покарання - 04.01.2017р.
2/3 частини покарання засуджена ОСОБА_5 відбула 14.04.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, пославшись при цьому на те, що вона на даний час своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Представник Збаразької ВК-63 ОСОБА_4 в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки засуджена не довела своє виправлення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Заслухавши засуджену, її захисника, який підтримав дане клопотання, представника Збаразької ВК-63 та думку прокурора які просили відмовити в задоволенні даного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 за час відбування покарання в Збаразькій ВК-63 характеризується не задовільно, заохочень немає. При цьому допустила порушення режиму відбування покарання, за що 09.06.2016р. притягувалася до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. На даний час стягнення не знято і не погашено у встановленому законом порядку. Після прибуття в колонію була залучена до праці швачкою в швейному цеху, норми виробітку виконує не регулярно. Вину у скоєнні злочину визнає, однак належних висновків не робить та не готова до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

При цьому, суд не приймає до уваги тверджень засудженої ОСОБА_5 про те, що стягнення на неї накладалось за незначне порушення, оскільки стягнення було накладено за допущення засудженою порушень режиму відбування покарання на законних підставах.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення її від відбування покарання у виді позбавлення волі, яке вона відбуває відповідно до вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2013 року.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з моменту її оголошення а засудженою ОСОБА_5 з часу отримання копії ухвали.

СУДДЯ: ОСОБА_1