Провадження № 11-сс/782/249/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23. 11. 2016 р. м. Сєвєродонецьк
Апеляційний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу директора ТОВ «Айболіт-Схід» в особі директора ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 07.11.2016 р., якою частково задоволено клопотання слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 07.11.2016 р. частково задоволено клопотання слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про арешт майна. Накладено арешт на майно, а саме горілчані вироби загальною кількістю 2 116 пляшок, ємкістю від 0,1 до 1 літра та розрахункові накладні № 31580661 та № 31580660 від 03.11.2016 р. В частині накладення арешту на автомобіль «Renault» н/з НОМЕР_1 та автомобіль «ГАЗ 2217» н/з НОМЕР_2 відмовлено.

На зазначену ухвалу суду директором ТОВ «Айболіт-Схід» в особі директора ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 07.11.2016 року, про арешт майна скасувати, прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі. Зазначає, що суд не врахував вимоги ст. 132 ч. 3 КПК України, не навів доводів в обґрунтованості вилучення горілчаних виробів, не звернув увагу на ту обставину, що горілчані вироби не є речовими доказами, мотивів відхилення доводів про те, що горілчані вироби не є речовими доказами - суд не навів. Також просить звернути увагу, що суд не дав оцінки тому факту, що майно було вилучено безпідставно, та не враховано, що горілчані вироби є предметом правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Айболіт-Схід» і арешт цих виробів суттєво перешкоджає законній діяльності ТОВ «Айболіт-Схід». Та взагалі, арештовані горілчані вироби не мають ніякого відношення до кримінального правопорушення по ст. 358 ч. 1 КК України, так як дана справа стосується підроблення документів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Айболіт-Схід» ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_6 який наполягав на задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши думку слідчого ОСОБА_9 , який підтримав позицію прокурора, перевіривши матеріали про накладення арешту на майно, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В ухвалі слідчий суддя посилається на витяг кримінального провадження № 0000963 по факту перевезення горілчаних виробів з документами, які мають недостовірну інформацію, і це було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального провадження, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України. Під час проведення огляду місця події від 03 листопада 2016 року було вилучено автомобіль «Renault» н/з НОМЕР_1 та автомобіль «ГАЗ 2217» НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_7 , який є директором ТОВ «Айболіт-Схід», що спеціалізується на реалізації горілчаних виробів. Крім того, разом з вказаними автомобілями були вилучені горілчані вироби загальною кількістю 2 116 пляшок, ємкістю від 0,1 до 1 літра. Враховуюче викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку та відмовив в частині накладення арешту на автомобілі «Renault» н/з НОМЕР_1 та «ГАЗ 2217» НОМЕР_2 , оскільки, відповідно до Правил дорожнього руху України, підстави для утримання автомобілів відсутні, так як автомобілі не визнано речовими доказами та вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Доводи скаржника про те, що суд не врахував вимоги ст. 132 ч. 3 КПК України, не навів доводів в обґрунтованості вилучення горілчаних виробів, не звернув увагу на ту обставину, що горілчані вироби не є речовими доказами, та мотивів відхилення цих доводів, суд не дав оцінки тому факту, що майно було вилучено безпідставно, та не враховано, що горілчані вироби є предметом правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Айболіт-Схід» і арешт цих виробів суттєво перешкоджає законній діяльності ТОВ «Айболіт-Схід», арештовані горілчані вироби не мають ніякого відношення до кримінального правопорушення по ст. 358 ч. 1 КК України, так як дана справа стосується підроблення документів - є не обгрунтованими.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, в тому числі перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуку майно, порушень вимог КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Айболіт-Схід» в особі директора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 07.11.2016 р., якою частково задоволено клопотання слідчого Сватівського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_9 про арешт майна. Накладено арешт на майно, а саме горілчані вироби загальною кількістю 2 116 пляшок, ємкістю від 0,1 до 1 літра та розрахункові накладні № 31580661 та № 31580660 від 03.11.2016 р. В частині накладення арешту на автомобіль «Renault» н/з НОМЕР_1 та автомобіль «ГАЗ 2217» н/з НОМЕР_2 відмовлено залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: