Провадження № 1-кс/520/1637/15
УХВАЛА
11.09.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 , адвоката власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 17.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190 ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.09.2015 року до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого про арешт майна.

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 17.04.2014 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як встановлено, у період часу з вересня 2013 року по березень 2015, ОСОБА_7 із корисливих мотивів за попередньою змовою з невстановленими особами, підготувавши відповідні документи, необхідні для подальшого заволодіння правом власності на ряд об`єктів нерухомості у м. Одесі, шляхом укладання фіктивних правочинів з використанням підроблених документів заволодів правом розпорядження на квартири за наступними адресами: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 .
Так, у грудні 2013 року у ОСОБА_7 , із корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом правом власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайства, ОСОБА_7 , вступивши в злочинну змову з невстановленими особами, підготувавши відповідні документи, необхідні для подальшого заволодіння правом власності на квартиру АДРЕСА_3 , шляхом укладання в подальшому фіктивного договору купівлі - продажу на вказану квартиру, використовуючи підроблені документи, а саме: договір купівлі продажу №99/0183 від 21.12.1999, виданий ОУБ «GIP» укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зареєстрований в КП Одеське міське БТІ та РОН 12.04.2000 за №274, лист КП «БТІ» ОМР №5324-10/493-У та технічний паспорт №274-кн. 283пр-73 на ім`я ОСОБА_9 від 11.11.2009(згідно листа КП «БТІ» ОМР №2472-04/215 від 07.05.2014 станом на 31.12.2012 в КП «БТІ» ОМР право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_8 , договір купівлі-продажу нерухомого майна, ОУБ «GIP» не зареєстровано, а згідно до запису в реєстраційній книзі №283пр.-73стр.-346р зареєстровано свідоцтво про право власності за ОСОБА_8 ), довідку (виписку із домової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 1847 від 16.12.2013( згідно до показів начальника дільниці №1 ЖКС «Черьомушки» така довідка не видавалася, а підписи та відтиск у ній є підробленими), висновок про визначення ринкової вартості квартири АДРЕСА_3 ПП «Експертна оцінка майна» від 30.10.2013 (згідно листа ПП «Експертна оцінка», роботи з оцінки зазначеного майна не проводилися), паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 25.07.2012, фотокартка власника якого була заздалегідь змінена на фотокартку іншої невстановленої особи (згідно форми 1 наданої Березівським районним відділом ГУДМС України в Одеській області на фотокартці зображена інша особа)та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_9 , ввівши при цьому в оману ОСОБА_10 , та переконавши останнього у законності правочину, 16.12.2013, знаходячись спільно з ОСОБА_10 в офісі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованому за адресою: АДРЕСА_8 , надав останній вказані документи та схилив ОСОБА_10 до укладання фіктивного договору купівлі продажу (зареєстрованого у реєстрі за №701) з особою, яка видавала себе за ОСОБА_9 щодо отримання права власності на квартиру АДРЕСА_3 , тим самим ОСОБА_7 спільно з невстановленими особами придбав право на розпорядження вказаним об`єктом нерухомості.

Отримавши право на розпорядження на кв. АДРЕСА_3 , 20.02.2014, ОСОБА_7 , знаходячись спільно з ОСОБА_10 в офісі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_9 схилив ОСОБА_10 до укладання з ОСОБА_4 договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 (зареєстрованого в реєстрі за № 407), відповідно до якого ОСОБА_4 отримала право власності вказаний об`єкт нерухомості.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, здобуте шахрайським шляхом, а саме: квартиру АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав викладених у ньому та просив слідчого суддю його задовольнити.
Адвокат власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засідання заперечувала проти клопотання та просила слідчого суддю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_4 придбала дану квартиру через ріелтерську компанія задовго до порушення кримінального провадження та є добросовісним набувачем, також вона купувала квартиру не у особи, відносно якої відкрито кримінальне провадження, а тому накладення арешту є порушенням її конституційних прав.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора та адвоката, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст.170 ч.2 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та, (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що майнові права на АДРЕСА_3 здобуті шахрайським шляхом, а квартира є предметом злочину, згідно встановленим обставинам є «відумерлою спадщиною», а її правонаступником є територіальна громада м. Одеси у особі Одеської міської ради, з метою забезпечення її схоронності та виключення можливості її перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на неї до законного правонаступника, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 167, 170, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, здобуте шахрайським шляхом, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 38,1 кв.м., в тому числі житловою площею 19,1 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.
Виконання ухвали покласти на прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_3 та слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1