Номер провадження: 11-кп/785/360/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засудженої ОСОБА_10 ,

захисника-адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_10 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_10 про застосування щодо неї амністії відмовлено, -

встановив:
Згідно ухвали суду першої інстанції, вироком Любашівського районного суду м. Одеси від 31.01.2013 ОСОБА_10 була засуджена за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

13.01.2014 року вироком Любашівського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 була засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

07.03.2014 року вироком Любашівського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 була засуджена за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджена ОСОБА_10 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування амністії відносно неї.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси у задоволені клопотання відмовлено, рішення мотивоване тим, що згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, засуджена ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до неї Закону України «Про амністію у 2014 році», зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як при її постановленні суд не врахував стан її здоров`я, наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність у неї матері інваліда, а також те, що на момент ухвалення вироку вона була неповнолітньою.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ засудженої ОСОБА_10 та її захисника-адвоката ОСОБА_11 , які підтримали доводи апеляційної скарги повністю, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, застосувати до ОСОБА_10 Закону України «Про амністію у 2014 році»; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_10 задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги. Частина 2 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Перевіряючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 були допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Під час апеляційного провадження встановлено, що технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції від 22.12.2015 року не прослуховується, в зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку про його відсутність.

Відповідно вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий судовий розгляд в суді першої інстанції, коли встановлені порушення, передбаченні пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції.

Крім цього, згідно статті 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Така особа викликається в судове засідання і може давати пояснення. Неявка цієї особи не зупиняє розгляду справи. У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання. Судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.

Однак, судом першої інстанції під час розгляду клопотання засудженої ОСОБА_10 про застосування щодо неї амністії, матеріали особової справи останньої розглянуті поверхнево.

Так, в особовій справі засудженої ОСОБА_10 міститься ухвала апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014, якою вирок Любашівського районного суду Одеської області від 07.03.2014 відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Із матеріалів справи вбачається, що ці процесуальні документи не були предметом дослідження суду першої інстанції, а з журналу судового засідання вбачається, що суд досліджував матеріали особової справи, які містять понад 250 аркушів, на протязі однієї хвилини (а.с. 20). Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити всі матеріали особової справи і прийняти рішення по суті клопотання.

Крім цього, згідно матеріалів особової справи, ОСОБА_10 також була засуджена вироком Любашівського районного суду Одеської області від 25.05.2011 за ч. 3 ст. 185 КК України, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України. При цьому, судом першої інстанції взагалі не досліджувався зазначений вирок та не встановлено набрав він законної сили чи ні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були порушені вимоги ст. 412 КПК України, в тому числі п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, що є підставою для скасування ухвали з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 539, 424, 532 КПК України , апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05 січня 2016 року відносно ОСОБА_10 скасувати, призначити новий розгляд в тому ж суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4