Провадження № 11-кп/792/275/16
Справа № 671/54/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000570 від 11 листопада 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Волочиського районного суду від 01 лютого 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 06 липня 2015 року Волочиським районним судом за ст.185 ч.3, КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 міс., згідно ст. 75 КК України,-
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 8 міс. позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком остаточно ОСОБА_7 призначено 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 02 квітня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, згідно ст. 75 КК України,-
- 19 травня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, згідно ст. 75 КК України,-
- 06 липня 2015 року Волочиським районним судом за ст.ст. 185 ч.3, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, згідно ст. 75 КК України,-
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років 1 міс. позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком остаточно ОСОБА_8 призначено 5 років 6 міс. позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою і взято їх обох під варту з зали суду.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 01 лютого 2016 року.

Постановлено стягнути із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Держави по 306,90 грн. судових витрат.

Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком місцевого суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними в тому, що вони, близько 01 год. 08 листопада 2015 року, з ініціативи ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, повторно, розбивши скло у вікні житлового будинку по АДРЕСА_3 проникли всередину і таємно викрали бензокосу Експерт, електричну праску «Tefal Prima plus» моделі 1484, дитячий металевий конструктор розумкомплектований виробництва СРСР, дитячу гру Лото, металеві ножичі, чайну ложку з нержавіючої сталі, підсвічник з полімерного матеріалу, штопор для відкорковування вина, консервний ніж, три фарфорові чашки, 16 пакетиків чаю Грінфілд, 10 м телефонного кабелю, всього викравши майна потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 2152,89 грн.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить вирок суду щодо нього змінити і пом`якшити покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому просить врахувати його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, те, що він раніше не судимий і позитивно характеризується за місцем проживання.

Стосовно ОСОБА_8 вирок не оскаржувався, а тому щодо нього апеляційним судом вирок суду першої інстанції не переглядається.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому злочині за викладених у вироку обставинах ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених і не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється апелянтом і правильність кваліфікації його дій.

Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Всім наведеним у вироку доказам суд дав належну оцінку і дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його.

При цьому суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, зокрема те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся і повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину.

Окрім того, відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами від 12.06.2009 року, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, то у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше судимий за аналогічний злочин і новий злочин вчинив в період іспитового строку, підстав для зміни вироку і пом`якшення йому покарання, в тому числі і з застосуванням ст.69 КК України, про що порушено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений до вступу вироку у законну силу з 1 лютого 2016 року перебував під вартою в умовах СІЗО, йому слід перерахувати цей строк у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Календарний строк з 1 лютого по 13 квітня 2016 року складає 73 дні.

В пропорції 1:2 це 146 днів, тобто 4 міс.26 днів, які слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Волочиського районного суду від 01 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день за 2 дні утримання під вартою за період з 1 лютого 2016 року по 13 квітня 2016 року включно. (146 днів, тобто 4 міс. 26 днів.)

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .