Дата документу Справа № 330/1615/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1615/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1593/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.191,
ч.4 ст.190, ч.2 ст.189 КК України
УХВАЛА
21 листопада 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000400 щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч.4 ст.190 КК України; ОСОБА_7 за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.2 ст.189 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілого ОСОБА_11 .

За матеріалами провадження, 28 вересня 2016 року до апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження з апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_9 , прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 7 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.4 ст.190 КК України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.2 ст.189 КК України, повернуто прокурору, для усунення виявлених судом недоліків.

Суд, приймаючи щодо повернення обвинувального акту прокурору в ухвалі зазначив, що обвинувальний акт на теперішній час не відповідає вимогам КПК України. невідповідність обвинувального акту виражається у тому, що представник потерпілого, зазначений в обвинувальному акті, не має повноважень представляти інтереси потерпілого, а про іншого представника потерпілого (або його правонаступника) сторона обвинувачення суд не повідомила. Фактично відомості про потерпілого в обвинувальному акті відсутні.
Суд, відповідно до діючого кримінально-процесуального законодавства, позбавлений можливості встановлювати особу потерпілого та визнавати будь - яку особу потерпілим.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 , зазначає що вказане кримінальне провадження незважаючи на заявлені стороною захисту клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, призначалося до розгляду попередніми судами. Направлений до суду обвинувальний акт у первинному виді відповідав вимогам КПК України, містив усі необхідні відомості передбачені ст.291 КПК України. Просить ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області скасувати.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , вказує що суд першої інстанції приймаючи рішення, не звернув уваги на усі доводи зазначені в клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору. На його думку обвинувальний акт не відповідав вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а саме обвинувачення висунуте його підзахисному є некоректним, не містить відомостей щодо об`єкту, суб`єкту, об`єктивної і суб`єктивної сторони, злочинів передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.4 ст.190 КК України. Просить ухвалу місцевого суду змінити і вважати, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.5 ст.191, ч.4 ст.190 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.2 ст.189 КК України повернуто прокурору Запорізької області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 наводить аналогічні доводи, тим які зазначені в апеляційній скарзі його захисника. До того ж звертає увагу, що цивільний позов доданий до обвинувального акту не відповідає вимогам ЦПК України. Окрім цього посилається на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування і вважає що реєстр складено з порушенням ст.109 КПК України. Просить ухвалу місцевого суду змінити.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 скасувати, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування своїх вимог вказує на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що суд повернув обвинувальний акт безпідставно. Вимоги до обвинувального акту зазначені у ст.291 КПК України дотримані. Відомості про потерпілих були зазначені в обвинувальному акті, відтак висновки суду про відсутність таких відомостей є хибними. Звертає увагу суду на те, що суд, приймаючи рішення, не вжив належних заходів до виклику в підготовче судове засідання осіб зазначених в обвинувальному акті. Вважає необґрунтованим посилання суду на факти встановлені підчас розгляду кримінального провадження Василівським районним судом Запорізької області, оскільки вирок вказаного суду було скасовано і призначено новий судовий розгляд. Вважає, що суд необґрунтовано не вирішив питання щодо запобіжного заходу стосовно обвинувачених.

За ухвалою суду, у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України. зазначив у клопотанні, що в обвинувальному акті представником потерпілого ВАТ «Мелітопольпродмаш» вказана ОСОБА_13 , повноваження якої на теперішній час відповідно до ухвали господарського суду припинені, вона не може представляти вказану юридичну особу потерпілого. У подальшому представник ВАТ «Мелітопольпродмаш» відмовився від позову в зв`язку з тим, що будівля дитячого садку була продана з аукціону, гроші надійшли на рахунки ВАТ «Мелітопольпродмаш», вказана відмова від позову судом була прийнята.
Реєстр доданих до обвинувального акту матеріалів не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з відсутністю в реєстрі переліку процесуальні дії та прийнятих процесуальних рішень. Підозра обвинуваченому ОСОБА_6 (який був адвокатом на момент оголошення підозри) була вручена з порушенням вимог КПК України (не прокурором області, а слідчим), а тому, на думкою обвинуваченого, він взагалі не набув статусу підозрюваного.
В обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, правова кваліфікація не узгоджена з викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, і тому пред`явлене обвинувачення не є конкретним, допущена плутанина у визначені назви та номера об`єкту і його вартості, оскільки, сума заподіяної шкоди не узгоджена в різних частинах обвинувального акту; фактичні обставини кримінальних правопорушень, які сторона обвинувачення, вважає були скоєні ним, не узгоджені з правовою кваліфікацією цих діянь, не вказані мотив і мета вчиненого ним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також не розкрита форма вини та його суб`єктивне відношення до правопорушення.
Вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України та повинен бути направлений разом з обвинувальним актом для усунення недоліків.
Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити.
Прокурор та потерпілий проти задоволення вказаного клопотання заперечували та зазначили, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, справу необхідно призначити до розгляду, щодо викладених в обвинувальному акті фактичних обставин справи та їх кваліфікації - вказані питання суд може вирішувати тільки після проведення судового розгляду в повному обсязі та прийняття рішення по справі.
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 ,. підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, просили його задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачених і їх захисників, які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора і представника потерпілого підтримували апеляційні скарги сторони захисту; потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу свого представника і прокурора, і заперечував проти доводів апеляційних скарги сторони захисту; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора і наполягала на скасуванні ухвали суду першої інстанції як незаконної; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і представника потерпілого підлягають задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_9 без задоволення, з огляду на наступне.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК визначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту вищевказаним вимогам КПК України, не ґрунтуються на вимогах закону. Підставами необхідності повернення обвинувального акту прокурору, на переконання суду було те, що в обвинувальному акті представником потерпілого ВАТ «Мелітопольпродмаш» вказана ОСОБА_13 , що була ліквідатором ВАТ «Мелітопольпродмаш» (а.п.21 том 10). У подальшому представник ВАТ «Мелітопольпродмаш» відмовилась від позову у кримінальному провадженні (а.п.151 том 13) та відмова була прийнята судом (а.с.143 том 14).
Відповідно до ухвали господарського суду Запорізької області від 07.05.2014 у справі 5/6/271 ВАТ «Мелітопольпродмаш» ліквідовано та ліквідатору було необхідно передати до архіву фінансово-господарські документи банкрута, вимоги не задоволені за недостатністю майна - вважати погашеними (а.п.144-147 том 27). Діяльність, у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ «Мелітопольпродмаш» припинено 19.05.2014.
Суд першої інстанції дійшов висновку що, на момент проведення підготовчого судового засідання, представник потерпілого, зазначений в обвинувальному акті, не може представляти інтереси потерпілого, а про іншого представника потерпілого (або його правонаступника) сторона обвинувачення суд не повідомила. Фактично відомості про потерпілого в обвинувальному акті були відсутні. Суд позбавлений можливості встановлювати особу потерпілого та визнавати будь - яку особу потерпілим.
Колегія суддів з висновками суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК з тих мотивів, які зазначені в ухвалі, не погоджується.

Як встановлено за матеріалами кримінального провадження, відомості про потерпілих були зазначені в обвинувальному акті, який направлявся в суд ще у 2013 році. Кримінальне провадження неодноразово було предметом розгляду судом першої та апеляційної інстанції. За цей час відбулися певні зміни, тому числі й щодо потерпілого та його представника у цьому кримінальному провадженні. Висновки суду про відсутність відомостей про потерпілого та його представника є передчасними. Суд, не досліджуючи докази у справі, прийшов до передчасного висновку щодо відсутності у представника потерпілого ВАТ «Мелітопольпродмаш» ОСОБА_14 повноважень на підтримання цивільного позову.

У обвинувальному акті зазначено, окрім іншого, що потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_11 та ВАТ «Мелітопольпродмаш».

Перелік вимог передбачений ст.291 КПК України за відсутності яких обвинувальний акт може бути повернуто прокурору є вичерпним.

Суд при постановленні ухвали послався на обставини, встановлені вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.11.2014 року, який законної сили не набрав і був скасований судом апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинувачених та потерпілого, місце їх проживання, зазначені відомості щодо другого потерпілого юридичної особи, її місце реєстрації, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_9 , які просили змінити підстави повернення обвинувального акту прокурору шляхом зміни ухвали суду не ґрунтуються на вимогах закону.

Фактично у клопотаннях та апеляційних скаргах зазначеними особами ставиться питання про оцінку тих обставин (склад кримінального правопорушення, сума шкоди, процесуальні порушення підчас проведення досудового розслідування, тощо), які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті й не можуть досліджуватись на стадії підготовчого судового засідання.

З огляду на зазначене апеляційні скарги ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Доводи щодо порушення вимог ст.109 КПК України при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу, але не дають підстав для прийняття рішення про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України з урахуванням того, що, як зазначено вище, кримінальне провадження вже було предметом розгляду судом першої інстанції, на ці обставини учасники кримінального провадження увагу не звертали, вважали, що ці обставини не перешкоджають розгляду справи по суті і не порушують права обвинувачених.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо порушення норм КПК при пред`явленні йому обвинувачення є передчасними и можуть бути враховані при вирішенні питання судом щодо достатності, необхідності та належності доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції без передбачених законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала суду, відповідно до положень ст.ст.409, 412 КПК України, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в ході якого необхідно врахувати вимоги глави 27 цього Кодексу і прийняти законне та обґрунтоване рішення, у тому числі й обранні, зміни запобіжного заходу обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 та прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 7 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.4 ст.190 КК України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст.190, ч.2 ст.189 КК України, повернуто прокурору, для усунення виявлених судом недоліків, скасувати.

Постановити ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4