Справа № 163/2237/16-к
Провадження № 1-кп/163/102/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу
16 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в місті Любомль підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 12.07.2016, яке надійшло з прокуратури Волинської області, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.07.2016 року за №0000118, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, надійшов до Любомльського районного суду 05.09.2016 року та цього ж дня ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 16.09.2016 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду, на який викликати потерпілу, обвинуваченого та його захисника, а щодо виклику свідків, то такої необхідності на даній стадії не вбачав.

Потерпіла, обвинувачений та його захисник вважали за можливе призначення справи до судового розгляду, який просили проводити у відкритому судовому засіданні, а з приводу виклику в судове засіданні свідків, погодились з думкою прокурора.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підсудне Любомльському районному суду Волинської області.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. 3 ст.314 КПК України, а саме: затвердження або відмови в затвердженні угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акту, немає.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.07.2016 року у даному кримінальному провадженні застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: про тимчасове обмеження обвинуваченого у користуванні спеціальним правом терміном на два місяці та про застосування останньому запобіжного заходу на цей же строк.
Зокрема, судом встановлено, що вказаними ухвалами слідчого судді відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом правом керувати транспортними засобами та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Строк зазначених заходів забезпечення кримінального провадження закінчився 13.09.2016 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З огляду на те, що термін дії ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.07.2016 року закінчився, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 аналогічних заходів забезпечення кримінального провадження, що й на стадії досудового розслідування, а саме: запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом керувати транспортними засобами строком на два місяці.

Внесене до суду клопотання в частині обрання запобіжного заходу прокурор обґрунтував тим, що ризики, визначені у ст.177 КПК України, не зменшились. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, своїми діями становить підвищену суспільну небезпечність, не працює та не має постійного джерела доходів, може впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам.

Щодо тимчасового обмеження обвинуваченого у користуванні спеціальним правом правом керувати транспортними засобами, то застосування даного заходу прокурор вважає необхідним з метою запобігання вчиненню обвинуваченим іншого кримінального правопорушення у сфері порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.
Потерпіла, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, не заперечили проти задоволення заявлених прокурором клопотань. Разом з тим, захисник ОСОБА_5 вказав, що його підзахисний належно виконував свої процесуальні обов`язки, будь-яких порушень не допускав, однак з огляду на період осінньо-польових робіт та технічні складнощі в носінні електронних засобів контролю, просив обов`язки в частині заборони залишати житло, відвідувати розважальні заклади та носити електронний засіб контролю покласти з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку, а не з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., як було визначено раніше.
Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно обвинувального акта, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_5 , інший її учасник помер від отриманих травм на місці пригоди, а сам обвинувачений покинув місце події.

Як обтяжуючу обставину, стороною обвинувачення ОСОБА_5 інкриміновано вчинення вказаного злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вищенаведене обґрунтовано доводить наявність наведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та необхідність їх запобігання, а саме, спробам обвинуваченого переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, на переконання суду, застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, визначеного ст.181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, є найбільш доцільною та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та рішень.

Разом з цим, прокурором не доведено у належний спосіб наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне та достатнє встановити обвинуваченому заборону залишати житло у певний період доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
При цьому, доводи захисника обвинуваченого щодо періоду, на який останньому слід встановити заборону залишати житло, а саме, з 22 год. до 06 год., на думку суду, є слушними з огляду на те, що ОСОБА_5 у належний спосіб виконував, покладені на нього, процесуальні обов`язки та будь-яких порушень не допускав.
Щодо інших тверджень захисника обвинуваченого, зокрема, з приводу періоду носіння обвинуваченим електронних засобів контролю та відвідування розважальних закладів, то такі не знаходять свого належного обґрунтування, не узгоджуються з положеннями ст.195 КПК України, суперечать самій сутності мети застосування електронних засобів контролю, а також ставлять під ризик поведінку самого обвинуваченого.
У відповідності до ст.148 КПК України та з врахуванням вищенаведеного, суд також дійшов висновку й про необхідність застосування до обвинуваченого тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом керувати транспортними засобами, оскільки даний захід є необхідним для запобігання вчиненню останнім інших правопорушень, зокрема, у сфері експлуатації транспорту, відповідно, настання негативних наслідків, як для самого обвинуваченого, так і для інших осіб. При вирішенні даного питання суд також зважує й на те, що наявність в обвинуваченого такого права не є виключним джерелом його доходу, оскільки протилежного стороною захисту не наведено.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вищенаведені заходи забезпечення кримінального провадження строком на два місяці.
Керуючись ст.ст.177, 148, 181, 314, 315, 316 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000118 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на 14 годину 00 хвилин 21 вересня 2016 року у відкритому судовому засіданні, яке проводити в приміщенні Любомльського районного суду (вул.Ярослава Мудрого, 3, м. Любомль, Волинська область) з участю прокурора.

Викликати в судове засідання: потерпілу, обвинуваченого та його захисника.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці по 16 листопада 2016 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , без дозволу суду залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
-не відвідувати розважальні заклади та заклади громадського харчування, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Ухвалу в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Тимчасово обмежити обвинуваченого ОСОБА_5 , у користуванні спеціальним правом - правом керувати транспортними засобами строком на 2 (два) місяці по 16 листопада 2016 року включно.
Документ, що посвідчує користування спеціальним правом, - посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 03.12.2002 року, вилучити на час тимчасового обмеження та передати на зберігання Любомльському ВП ГУНП у Волинській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча:суддя ОСОБА_1