Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженихОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 29 березня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,

такого, що не має судимості,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 307 КК України (в ред. закону від 05.04.2001 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 2 ст. 311 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченню по епізодах від 05 серпня та 16 грудня 2008 року виправдано через недоведеність його участі у вчиненні злочинів.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 судові витрати.

Цим же вироком засуджено: ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України (в ред. закону від 15.04.2008 р.), ч. 2 ст. 307 КК України (в ред. закону від 05.04.2001 р.), ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України (в ред. закону від 05.04.2001 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України (в ред. закону від 05.04.2001 р.), ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, 05 вересня 2008 року біля тролейбусної зупинки «Завод Темп» на пр. Миру в м. Хмельницькому, незаконно придбавши у невстановленої особи в невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, вагою 0,019 г, незаконно збув його ОСОБА_9 за 500 грн.

13 січня 2009 року на автошляху перед в`їздом у м. Камянець-Подільський Хмельницької області під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено прекурсор ангідрид оцтової кислоти, вагою 2,1 г, який останній незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою виготовлення наркотичних засобів з метою подальшого збуту.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, порушує питання про скасування судових рішень та закриття кримінальної справи щодо нього у зв`язку з відсутністю складу злочину в його діях. Зазначає, що вирок суду ґрунтується на недопустимих доказах, безпідставно взято до уваги показання закупівельника ОСОБА_9 , який не був допитаний в суді, не перевірено його алібі, а апеляційний суд своєї ухвали не мотивував.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурор, який приймав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, просить залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.
Судові рішення щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в касаційній інстанції не оскаржуються.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Відповідно до вимог ст.ст. 362 і 365 КПК України 1960 року суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи апеляції, у тому числі при необхідності і шляхом проведення судового слідства. Згідно зі ст. 377 КПК України 1960 року в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляція залишається без задоволення, зазначити підстави, через які вона визнана необґрунтованою.

В ухвалі апеляційного суду повинні бути проаналізовані і співставлені з наявними у справі і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляції і на кожний з доводів дана вичерпна відповідь. Ухвала, що не містить висновків із питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію злочину, про міру покарання, не відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не дотримався цих вимог закону.

Так, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційних скарг прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_5 , усупереч вимогам ст. 377 КПК України 1960 року належним чином не мотивував своєї ухвали, не навів ґрунтовного аналізу доводів поданих апеляцій, не співставив наявні у справі докази, не надав відповіді на посилання засудженого ОСОБА_5 щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, однобічності та неповноти судового розгляду, зокрема, про недопустимість таких доказів як аудіо та відеозаписи оперативних закупівель, відсутність добровільної згоди закупівельника на проведення оперативної закупки, наявності суперечностей в поясненнях наданих закупівельником на досудовому слідстві, що поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є зацікавленими особами, не перевірено алібі ОСОБА_5 по епізоду від 05 вересня 2008 року і, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, не навів мотивів з яких ці та інші доводи апеляції засудженого визнані необґрунтованими, а щодо правильності висновків суду першої інстанції обмежився загальними фразами.
За таких обставин ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона ухвалена з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому відповідно до вимог ст. 370, п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час цього розгляду апеляційний суд має перевірити всі наведені в апеляційних скаргах доводи, врахувати доводи касаційної скарги і постановити законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та статтями 394 396 КПК України 1960 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальну справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3