Справа № 204/6093/16-к
Провадження № 1-кп/204/460/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002114, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, реєстрації не має, місця проживання не має, раніше судимого:

01.03.2016 року Межівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, реєстрації не має, місця проживання не має, раніше судимий:

04.12.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи раніше судимими, на шлях з виправлення не стали, відповідних висновків для себе не зробили, та маючи, кожен окремо, не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, у липні 2016 року, повторно стали на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_3 , вступивши в попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_4 на вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, 25.07.2016 року приблизно о 15.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, знаходячись біля території складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, перелізли через бетонний паркан, який огороджував територію складських приміщень та інших нерухомих об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , від сторонніх осіб, тим самим незаконно проникли у сховище, де побачили металевий лист розмірами 40x150 см товщиною 10 мм, металеву конструкцію прямокутної форми розмірами 600x300 мм, шість стійок від паркану довжиною по 4 метра кожна, які визначили об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, ОСОБА_3 спільно з співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, погоджено, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, у цей же день, в період часу з 15.00 години до 18.30 години, таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: металевий лист розмірами 40x150 см товщиною 10 мм, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності; металеву конструкцію прямокутної форми розмірами 600x300 мм, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності; стійку від паркану довжиною 4 метра у кількості 6 штук, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1888 від 13.08.2016 року, становить 200,65 гривень, а всього на загальну суму 1203,30 гривень, однак з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме не встигли розпорядитися двома стійками від паркану, оскільки були помічені на місці ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як не змогли отримати викрадене майно в фактичне користування та можливість розпорядитися ним на власний розсуд, оскільки були помічені на місці скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що 25 числа, якого місяця не пам`ятає, він разом з ОСОБА_3 пішли заробляти гроші. Проходячи по вул. Ударників у м. Дніпро, помітили метал квадратний сплав і труби. Так як метал знаходився за парканом та виглядав, як нічийний, вони вирішили його собі взяти. Взявши метал вони разом з ОСОБА_3 пішли до пункту прийому металолому та здали знайдений метал.

Гроші, які отримали від продажу металу, витратили на продукти та алкоголь.

Він ( ОСОБА_4 ) на паркан не залізав, на паркан залізав ОСОБА_3 , просто там сидів.

Коли вони з ОСОБА_3 були на березі р. Дніпро, їх затримали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що він повністю підтверджує покази ОСОБА_4 , так як вони повністю відповідають дійсності.

Дійсно він ( ОСОБА_3 ) просто заліз на паркан та сидів там. На територію за парканом він не спускався.

Не дивлячись на невизнання свої вини обвинуваченими їх вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, у тому числі:
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 25 липня 2016 року, йому подзвонив ОСОБА_9 і сказав, що у них на базі сталася крадіжка. ОСОБА_9 сказав, що чув шум на складі, бачив хлопця у сірій кофті. Ці хлопці рухались по вул. Павлова у м. Дніпро. Коли вони підійшли до хлопців, вони одразу сказали, що так більше не будуть, сказали, куди вони поділи викрадене, розказали, як вчиняли крадіжку. Потім ОСОБА_6 викликав поліцію. Співробітники поліції приїхали, приблизно через 5 хвилин.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як осіб, які вчинили крадіжку його майна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що точну дату він не пам`ятає, приблизно півтора місяці назад, близько 18.00 години, він зайшов у гості до потерпілого ОСОБА_6 на базу, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Червонозаводська. Виходячи, побачив, як обвинувачені перекидали труби через паркан, труби сірі, приблизно по 4 метри довжиною. ОСОБА_4 стояв за огорожею, ОСОБА_3 подавав. Побачивши це, він набрав ОСОБА_10 , сказав що у нього крадуть труби. Потім він з охоронцем пішли шукати хлопців, бачили, як вони йшли з пункту прийому металу.

Територія бази, з якої було вчинено крадіжку огороджена парканом, охороняється цілодобово.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він був на території об`єкта, який належить ОСОБА_6 .

На території об`єкта знаходяться труби, транспорт. Об`єкт огороджений парканом, зверху сітка.

У той день підійшов товариш та сказав, що крадуть труби. Коли вони прибігли на місце, там уже нікого не було. Не вистачало 6 труб.

Крім того вина обвинувачених підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, у тому числі:
- протоколом огляду місця події від 25.07.2016 року, відповідно до якого оглянута місцевість за адресою: АДРЕСА_1 , яка огороджена парканом, де за сторожевим приміщенням виявлено та вилучено дві металеві опори (а.п.7);

- протоколом огляду місця події від 25.07.2016 року, відповідно до якого оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходиться гаражне приміщення, де ОСОБА_12 видав співробітникам поліції чотири металеві опори довжиною по 4 метри, кожна (а.п.9);

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 27.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 вказав на фото № 1 з зображенням ОСОБА_3 та пояснив, що 25.07.2016 року в період часу з 15.30 години до 17.00 години даний хлопець приніс та здав в пункт прийому металолому: металевий лист, металеву раму, 4 металеві стійки (а.п.31-35);

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 27.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 вказав на фото № 2 з зображенням ОСОБА_4 , та пояснив, що 25.07.2016 року в період часу з 15.30 години до 17.00 години приніс та здав в пункт прийому металолому: металевий лист, металеву раму, 4 металеві стійки (а.п.37-41);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1888 від13.08.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденої стійки від паркану довжиною 4 м з врахуванням зносу станом на 25.07.2016 року складає 200,55 гривень.

Ринкова вартість викрадених 6 стійок від паркану довжиною 4 метри з врахуванням зносу станом на 25.07.2016 року складає 1203, 30 гривень (а.с.94-98).

-речовими доказами: металевий лист розмірами 40x150 см товщиною 10 мм, металева конструкція прямокутної форми розмірами 600x300 мм, стійки від паркану довжиною 4 метра у кількості 6 штук, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с.19).

Аналізуючи покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які вину у вчиненні викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 не визнали, суд відноситься критично, і приймає дану позицію обвинувачених, як своєрідний спосіб захисту у несприятливій судово-слідчій ситуації, з метою спроби уникнути кримінальної відповідальності та покарання за скоєне, при цьому, суд виходить з наступного.
Так, заперечення обвинуваченими вчинення кримінального правопорушення, а саме викрадення майна металевих виробів, які належать потерпілому, повністю спростовано в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_9 , який однозначно та ствердно вказав на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як на осіб, які викрали майно потерпілого. При цьому свідок детально описав, де в момент викрадення металу знаходились обвинувачені, що підтверджено в судовому засіданні самими обвинуваченими, які пояснили суду, що ОСОБА_4 стояв за парканом, а ОСОБА_3 знаходився на паркані.

Покази свідка ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколами пред`явлення для впізнання, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 у встановленому законом порядку, впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як осіб, які принесли та здали в пункт прийому металолому: металевий лист, металеву раму, 4 металеві стійки, які належать потерпілому ОСОБА_6 , який в судовому засіданні ствердно вказав на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як на осіб, які викрали його майно.

У своїй сукупності всі докази досліджені судом, узгоджені між собою, а під час судового розгляду не встановлено обставин, за яких би потерпілий та свідки мали підстави обмовляти обвинувачених.
Суд приходить до висновку про те, що умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_13 , що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, який раніше судимий, з 2011 року знаходився на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання летючих розчинників, синдром залежності», знятий з обліку, у зв`язку з виїздом з міста; з 2002 року перебував на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: «органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії», знятий з обліку в зв`язку з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, за місцем навчання характеризувався негативно.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 195 від 16.09.2016 року, ОСОБА_4 хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності або іншими захворюваннями не страждає. Раніше виявляв і виявляє на даний час емоційно нестійкий розлад особистості.

Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, може нести кримінальну відповідальність.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, ролі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, тобто до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2014 року, а саме невідбуту частину покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу винуватого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2009 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю зі шкідливими наслідками», знятий з обліку у 2014 році, з 2011 року перебував на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість», у 2015 році знятий з обліку по виїзду з міста, за місцем навчання характеризувався негативно.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 196 від 16.09.2016 року, ОСОБА_3 хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності або іншими захворюваннями не страждає. Раніше виявляв і виявляє на даний час легку розумову відсталість.

Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, може нести кримінальну відповідальність.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, ролі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, тобто до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати частину покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, а саме невідбуту частину покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що в ході розгляду кримінального провадження не встановлено обставин для призначення покарання обвинуваченим з застосуванням ст.69 КК України, також суд не вважає за можливе звільнити обвинувачених від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання частину невідбутого покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2014 року, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити незмінним, - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 31 липня 2016року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження з 31 липня 2016року по 02 листопада 2016 року включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання частину невідбутого покарання призначеного вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити незмінним, - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 31 липня 2016року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження з 31 липня 2016року по 02 листопада 2016 року включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:
-металевий лист розмірами 40x150 см товщиною 10 мм, металева конструкція прямокутної форми розмірами 600x300 мм, стійки від паркану довжиною 4 метра у кількості 6 штук, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику ОСОБА_6 (а.с.19).

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1888 від 13.08.2016 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1