Справа №490/506/16-к 01.07.2016

У Х В А Л А
1 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2016 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимоги апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням передбачених КПК обов`язків та застосуванням електронного засобу контролю.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
До підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 серпня 2016 року.
Визначено заставу у розмірі 500 000 грн, за умови внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.
Визначено, що у разі внесення застави на ОСОБА_6 будуть покладені такі обов`язки :
- прибувати до службового кабінету слідчого кожного понеділка та п`ятницю з 16 до 18 години;
- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду у залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання або роботи;
- носити електронний засіб контролю;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій;
- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що ухвала є необґрунтованою. На думку апелянта, прокурором не доведено наявність зазначених у клопотанні ризиків, а слідчий суддя не вказав підстав для відмови у застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Посилається на те, що у матеріалах провадження наявні докази постійного місця проживання ОСОБА_6 . Крім того, вона характеризується позитивно, має дохід у вигляді тимчасових заробітків, має хронічне захворювання та потребує лікування, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
24.06.2016 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що вона разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи у складі організованої групи, під виглядом надання оплатних послуг з оренди житла та працевлаштування в м. Миколаєві незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
В клопотанні слідчого ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність, що пов`язана з заволодінням чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, наявні ризики, передбачені п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. В зв`язку із чим є достатні підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що підозра є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, а саме: заявами та показаннями потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; даними протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 , згідно яким вона впізнана як особа, яка безпосередньо заволоділа належними потерпілим грошовими коштами шахрайським шляхом; даними протоколу проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого вилучені прибуткові касові ордери і квитанції підприємств, реквізити яких використано при вчиненні злочинів ТОВ «Інтекскомпані», сім-картки операторів мобільного зв`язку у кількості 110 шт., які використовувалися ОСОБА_6 під час вчинення злочинів, а також заяву на переказ грошових коштів, здобутих злочинним шляхом до Російської Федерації у сумі 200 доларів США на ім`я ОСОБА_8 організатора злочинної групи; даними протоколів проведення негласних слідчих дій (розшукових ) дій із зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , якими зафіксовані їх телефонні розмови між собою і потерпілими, що, як слідує з подання слідчого, підтверджує умисел цих осіб у змові з ОСОБА_8 на заволодіння шляхом обману коштами потерпілих.
При розгляді клопотання, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 тривалий час переховувалася від органів досудового розслідування, змінила місце проживання, номер мобільного зв`язку, не має офіційного місця роботи, на момент затримання не мала постійного місця мешкання. У той час, їй було відомо про викриття протиправної діяльності, так як вона допитувалася у цьому кримінальному провадженні в якості свідка.
Слідчий суддя врахував, що за поясненнями ОСОБА_6 , які вона надала у судовому засіданні, вона не пам`ятає адреси свого останнього місця проживання, оскільки постійно змінювала житло, яке наймала на нетривалий час, займалася тимчасовими заробітками.
Також встановлено, що підозрювана немає власного житла, тісних соціальних зв`язків, є розлученою, а її повнолітня дитина проживає з батьками, з якими вона не спілкується через складні відносини.
З огляду на наведені дані стосовно особи підозрюваної ОСОБА_6 , з урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому вона підозрюється слідчий суддя дійшов вірного висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто наявні підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність.
З огляду на наявність вищевказаних ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам.
Тому є безпідставними доводи апелянта про недоведеність ризиків та необґрунтованість ухвали слідчого судді.
Хоча підозрювана раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, про що зазначає апелянт, однак ця обставина не є достатньою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину та існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи апелянта про наявність у підозрюваної хвороб, які перешкоджають її утриманню під вартою, не є слушними, оскільки такі відомості в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання стосовно підозрюваної іншого запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3