справа № 732/1280/16-к провадження № 1-кп/732/85/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, працює різноробочим в СТОВ „Колос, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

08 серпня 2016 року близько 12-30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні зерносховища СТОВ „Колос в с.Деревини Городнянського району Чернігівської області, по вул. Дружби, 10, де він працював на роботах з очистки зерна, маючи намір викрасти два мішка зерна пшениці, наповнив один мішок зерном пшениці фуражної 5 класу, виніс його з приміщення та заховав. Повернувшись до зерносховища, він наповнив другий мішок зерном пшениці 5 класу і виніс його з приміщення, однак не зміг вчинити усіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця, так як був у цей момент затриманий завідуючим складом ОСОБА_6 . Всього ОСОБА_5 намагався викрасти 92 кг пшениці. Вартість 92 кг зерна пшениці, яке намагався викрасти ОСОБА_5 за даними висновку товарознавчої експертизи №1089 від 12.09.2016 року становить 209,76 грн.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України.

13 жовтня 2016 року між представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0000311 СТОВ „Колос ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України в м. Городня Чернігівської області укладено угоду про примирення.

Зі змісту угоди від 13.10.2016 року вбачається, що у потерпілого претензії матеріального характеру до ОСОБА_5 відсутні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 угода про примирення від 13.10.2016 року відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та є всі підстави для її затвердження судом.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого, прокурора або судді ).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, сторони кримінального провадження добровільно уклали угоду про примирення, а зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, тобто що він має право на справедливий судовий розгляд в присутності захисника, під час якого прокурором має бути доведено обвинувачення.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та щодо відмови від здійснення прав на відкритий судовий розгляд справи по суті та доведення прокурором обвинувачення, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Разом з тим, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що визнання вини ним є добровільним.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між представником потерпілого СТОВ „Колос ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Речові докази у справі: два мішка пшениці фуражної 5 класу загальною вагою 92 кг., які передані на зберігання представнику потерпілого СТОВ „Колос ОСОБА_7 , відповідно до ст.100 КПК України необхідно повернути потерпілому.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи №1089 від 12.09.2016 року в сумі 351,84 грн. відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались та підстав для їх застосування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370-371, 373-374, 376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 13 жовтня 2016 року про примирення, укладену між представником потерпілого СТОВ „Колос ОСОБА_7 та обвинуваченим за ч.3 ст. 15 і ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 351,84 грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази у справі: два мішки пшениці фуражної 5 класу загальною вагою 92 кг., які передані на зберігання представнику потерпілого СТОВ „Колос ОСОБА_7 , - повернути потерпілому

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1