137/1917/16-к

У Х В А Л А
27.10.2016р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
в присутності сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , представника ВК-123 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Літинського районного суду Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 в якому останній клопоче про своє умовно-дострокове звільнення. З огляду на те, що він відбув необхідну частину строку покарання, став на шлях виправлення. Крім того, засуджений зазначає, що у нього троє неповнолітніх дітей.
Засуджений, ОСОБА_4 в режимі відео-конференції клопотання підтримав та просив задовільнити.
Прокурор, ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання. Через те, що не доведено факт виправлення засудженого.
Представник ВК 123 ОСОБА_5 суду пояснив, що засуджений ОСОБА_4 з липня місяця 2016 року відмовився працювати з власних переконань, має одне стягнення, за користування мобільним телефоном. Тобто він порушує правила відбування покарання, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.
З`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Частина 2 ст.81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналіз даної норми свідчить, що для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідне виконання двох умов, а саме відбуття певної частини покарання та те, що засуджений сумлінно поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_4 відбув необхідних 2/3 строку покарання, що стосується того, що він довів своє виправлення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 встановлено, що він, починаючи з 26.04.2016 року підпадає під дію ст. 81 КК України, однак відповідно до витягу із протоколу № 10 від 27.04.2016 р., комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила у застосуванні ст.81 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів своє виправлення.
Із довідки по особовій справі про заохочення та стягнення встановлено, що ОСОБА_4 дійсно має одне заохочення, яке було застосовано ще 15.01.2015 р., тобто з дати цього заохочення минуло більше року. Заслуговує на увагу той факт, що ОСОБА_4 має стягнення, яке було застосоване до нього у 2016 році, це свідчить про те, що останній не робить спроб виправитися.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_4 , яка міститься в матеріалах особової справи, встановлено, що він характеризується посередньо, після прибуття в установу був працевлаштований, на даний час, з липня місяця 2016 року, не працює з власних переконань, що не є сумлінним ставленням до праці. Крім того, засуджений ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до суїциду, що також не свідчить на користь виправлення засудженого.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не довів того, що став на шлях виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, 537 -539 КПК України -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 7 діб .
Суддя:ОСОБА_1