Справа №467/1978/15-к 22.04.2016
Провадження № 11-сс/784/151/16 Головуючий суду 1-ї інстанції
Категорія: продовження строку суддя: ОСОБА_1
тримання під вартою Доповідач апеляційної інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
розглянувши за матеріалами кримінального провадження № 0000577 апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 квітня 2016 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Криве Озеро, Миколаївської області, не одруженому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ; судимість погашена;
- підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.146, ч.4 ст.296, ч.2 ст.353 КК України;
продовжено строк тримання під вартою до 13 травня 2016 року.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
підозрюваний: ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно ухвали суду, клопотання слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 задоволено, ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13.05.2016 року.
Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 , вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження. Вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували обгрунтованність підозри в інкримінованих йому правопорушеннях матеріали кримінального провадження в собі не містять. З приводу наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України підозрюваний зазначає про їх відсутність, а його бажання повернутись в зону АТО і захищати Батьківщину невірно розцінюється слідчими органами та судом, як бажання уникнути відповідальності.
Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що 14.12.2015 року близько 09:00 години ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного викрадення ОСОБА_11 на автомобілі «Mercedes-Benz Sprinter», білого кольору, державний номер якого не встановлено, прибули до адміністративної будівлі ДП ДГ «Агрономія», за адресою вул. Паркова 1, с. Агрономія, Арбузинського району, Миколаївської області, де на той час у своєму службовому кабінеті знаходився ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне викрадення ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та з іншими невстановленими особами зайшли до кабінету потерпілого, де застосували до нього фізичну силу, намагаючись силоміць вивести потерпілого з кабінету, чим заподіяли ОСОБА_11 фізичний біль.
Злочинний умисел ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та з іншими невстановленими особами не змогли довести до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх злочинні дії були припинені працівниками ДП ДГ «Агрономія».
Крім того, ОСОБА_6 за попередньої змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, перебуваючи в службовому кабінеті директора ДП ДГ «Агрономія» ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в припиненні діяльності підприємства та виконанні покладених обов`язків на посадових осіб, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності і добросовісності, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою залякування людей, почали здійснювати постріли з вогнепальної зброї, яку заздалегідь принесли із собою, внаслідок чого виникла загроза життю ОСОБА_11 та інших осіб, які перебували в приміщені підприємства.
Вчиняючи злочинні дії проти ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_6 та інші особи використовували при цьому формений одяг працівників МВС України.
14.12.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000577 за попередньою кваліфікацією кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.296 КК України; № 0000578 ч.2 ст.353 КК України; №0000579 ч.3 ст.15, ч.2 ст.146 КК України, які цього ж дня об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0000577.
14.12.2015 року о 10:00 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
15.12.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.146, ч.4 ст.296, ч.2 ст.353 КК України.
22.12.2015 року Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області розпочато кримінальне провадження №0000599 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України, яке було об`єднано в одне провадження № 0000577.
Крім того, 11.12.2015 року Центральним ВП ГУНП в Миколаївській області до ЄРДР за № 0006619 внесено відомості за ч.2 ст.189 КК України за фактом вимагання у потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 18 000 доларів США. Дане кримінальне провадження об`єднано в одне та присвоєно №№ 0000577.
07.04.2016 року постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_12 строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 14 травня 2016 року.
Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого, своє рішення мотивував тим, що підозра ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується сукупністю доказів, здобутих під час розслідування кримінального провадження. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 відмовився давати покази в якості підозрюваного у ході слідства, особи, які брали участь у вчиненні злочинів на даний час не відомі, за місцем постійного проживання приблизно 1-1,5 роки не проживає, не працює, має погашену судимість, не має постійного місця проживання, тому перебування ОСОБА_6 на волі надасть можливість уникнення відповідальності чи вчиняти інші протиправні дії з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також переховуватись від органів досудового розслідування.
Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді; пояснення підозрюваного ОСОБА_6 захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , належним чином та з достатньою повнотою досліджено обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.146, ч.4 ст.296, ч.2 ст.353 КК України, слідчим суддею правильно визнана обґрунтованою, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, здобутими під час розслідування кримінального провадження, які слідчим суддею з достатньою повнотою наведено в судовому рішенні.
У відповідності до вимог п.6 ч.2 ст. 193 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний дослідити речові докази, документи, показання осіб, які відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України доводять наявність обґрунтованої підозри.
Таких вимог закону слідчий суддя дотримався і в повному обсязі дослідив надані йому докази.
Доводи підозрюваного щодо відсутності доказів в обґрунтування підозри є безпідставними, тим більше, що ці доводи базуються на власній оцінці доказів і надання їм особистої правової оцінки, незважаючи на те, що дослідження, перевірка і оцінка доказів повинна бути предметом розгляду справи по суті і не може бути предметом розгляду по цьому кримінальному провадженню.
Також є достатньо обґрунтованими висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України і їх збереження на цей час, оскільки досудове розслідування по даному провадженню ще не закінчено, не встановлено всіх осіб, які за попередньою змовою разом з ОСОБА_6 вчинили протиправні дії відносно ОСОБА_11 , тому перебування на волі під домашнім арештом надасть підозрюваному можливість спілкуватись з іншими особами, які причетні до вчиненого злочину, або намагатись знищити чи спотворити докази, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, а можливо і продовжити свою злочинну діяльність.

Позитивні дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 і його позитивно-патріотичне минуле, ні в якій мірі не впливають на існування вищевказаних ризиків чи то зменшенню суспільно небезпечності самої особи і вчинених нею діянь.
Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням його під вартою, не є достатнім для запобігання вказаних ризиків, тому підстав для задоволення апеляційної скарги, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.177, 183, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 квітня 2016 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 13 травня 2016 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: