Дата документу 24.05.2016 Справа № 554/3637/16-к
Провадження № 1-кс/554/3893/2016
УХВАЛА
Іменем України
24 травня 2016 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

встановила:

10.05.2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 06.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000909, внесеного до ЄРДР 02.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, з якою скаржник не погодився та просив скасувати, мотивуючи тим, що, постанова винесена передчасно, є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим не досліджені всі обставини, викладені у заяві скаржника від 01.04.2015.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі, просив задовольнити.

Прокурор заперечував щодо скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження №0000909, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 06.11.2015 кримінальне провадження № 0000909, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2015 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, закрите.

З оскаржуваної постанови вбачається, що предметом дослідження у досудовому розслідуванні у зазначеному кримінальному провадженні є наявність бо відсутність складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, тоді як заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення містила відомості про вчинення інших злочинів, а саме вчинення злочинів, передбачених частиною третьою ст. 191 та частиною другою ст. 366 КК України, посадовими особами Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник», ПАТ «Веселка», а також вчинення злочинів, передбачених частиною другою ст. 27, частиною другою ст. 366 КК України, громадянином ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування обставини, які могли б свідчити про наявність або відсутність в діях зазначених осіб складу кримінальних правопорушень, зазначених у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2015, слідчим не досліджувались, відповідні слідчі дії з зазначеними особами не проводились.

Слідчим не перевірялися також обставини, про які заявник ОСОБА_3 повідомив у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2015, а саме обставин набуття права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а саме чи був ДКЖЕП «Будівельник» власником зазначеного будинку станом на момент укладення договору переведення боргу, чи мали службові особи ДКЖЕП «Будівельник» укладати договір про переведення боргу за виконаним договором купівлі продажу майна № 25-05/2007/3 з ВАТ «Веселка», чи укладався зазначений договір про переведення боргу, чи сплатило ВАТ «Веселка» на користь ДКЖЕП «Будівельник» грошові кошти у розмірі 160 000 грн..

Слідчим не досліджувалися обставини укладення договору про надання юридичних послуг від 04.05.2011 між ВАТ «Веселка» та громадянином ОСОБА_6 , за яким останній зобов`язався вжити заходів з впорядкування права власності ПАТ «Веселка» на житловий будинок АДРЕСА_1 з огляду на відомості заявника про укладення зазначеного договору з метою створення штучних підстав для визнання права власності на зазначений будинок та реєстрації права власності на нього за ПАТ «Веселка», не досліджувалися обставини укладення мирової угоди від 22.01.2014 між ВАТ «Веселка» та громадянином ОСОБА_6 у справі № 554/165/14, за якою громадянин ОСОБА_6 , який був відповідачем за позовом про виконання належним чином зобов`язання, передбаченого договором про надання юридичних послуг від 04.05.2011, та не міг бути відповідачем за позовом про визнання права власності на зазначений будинок, а предметом позову не було визнання права власності на зазначений будинок, визнав право власності ВАТ «Веселка» на зазначений будинок.

Окрім того, слідчим не встановлено, хто зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , під час досудового слідства не допитано ОСОБА_6 , який є юристом ПАТ КБ «ПриватБанк».

В оскаржуваній постанові не зазначено осіб, в діяннях яких, на думку слідчого, відсутній склад кримінального правопорушення, а також якого саме правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим під час досудового розслідування встановлено, що управлінням житлово комунального господарства виконкому Полтавської міської ради була розпочата процедура визнання зазначеного будинку безхазяйним, але під час досудового розслідування слідчим не встановлені обставини, внаслідок яких не була завершена процедура визнання будинку безхазяйним та прийняття його у комунальну власність, не встановлені винні особи та не надана правова кваліфікація їх діяння.

Слідчим не з`ясовано та не перевірено обставин правомірності здійснення державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок за ВАТ «Веселка» 10.02.2014.

Згідно із частиною першою ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Ч.1 ст. 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, слідчий не провів належної перевірки і прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження.

З огляду наведеного, постанова про закриття провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 06.11.2015 про закриття кримінального провадження № 0000909.

Матеріали кримінального провадження № 0000909 направити до Полтавської місцевої прокуратури для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1