Справа № 357/94/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/348/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 17.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 березня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю: прокурора: ОСОБА_6
представника БВК № 35: ОСОБА_7
засудженого (в режимі відеоконференцзв`язку): ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням та просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, мотивуючи тим, що до нього може бути застосовано положення ст. 81 КК України, оскільки він останнім часом не вчиняє порушень режиму утримання, працевлаштований, має одне заохочення та хворіє на СНІД і туберкульоз.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі зарекомендував себе посередньо, мав 1 стягнення, яке погашене та має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працевлаштований на дільницю по виготовленню мішків, до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення, оскільки заохочення носять епізодичний характер.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, оскільки він відбув необхідну частину строку покарання, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має заохочення за добре ставлення до праці і хорошу поведінку. Крім цього, він хворіє на тяжкі хвороби, такі як СНІД, туберкульоз легень, епілепсія, двохстороння пахова грижа.

Апелянт вважає, що своїм відношенням до відбування покарання він довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, представника БВК № 35, який вважає за доцільне задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки останній, відбуваючи покарання в БВК № 35 має заохочення та не має стягнень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Ч.2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Яготинського районного суду Київської області від 14.10.2014 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі (а.с. 5-6).

Згідно характеристики від 13.12.2015 року та довідки про стягнення і заохочення засуджений ОСОБА_8 міру покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 16.10.2014 року (кінець строку відбування покарання 14.02.2017 року). Утримуючись в Київському СІЗО до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 30.07.2015 року по 06.08.2015 рік утримувався в Райківській ВК № 73, де зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В Білоцерківській виправній колонії № 35 відбуває покарання з 24.12.2014 року, де зарекомендував себе посередньо, за допущення порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. В той же час норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи дотримується, за що був 1 раз заохочений. Рішенням адміністрації установи працевлаштований на дільницю по виготовленню причепів. Відношення до праці добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання вимог згідно чинного законодавства персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість (а.с. 3-4).

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_9 пояснив, що він звертався до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яке судом було задоволено та визначено кінець строку відбування ним покарання 14.01.2017 року.

Також, засуджений зазначив, що він хворіє на низку важких хвороб, таких як СНІД, туберкульоз легень, епілепсія, двохстороння пахова грижа, які потребують лікування, а в умовах ізоляції він не має можливості належним чином лікуватися, що він також просить врахувати при прийнятті рішення щодо його умовно-дострокового звільнення.

Представник БВК № 35 в судовому засідання пояснив, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання довів своє виправлення, має заохочення, дійсно хворіє на важкі хвороби та проходить лікування, а тому він вважає за доцільне задовольнити клопотання засудженого.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_8 відбув більше половини строку призначеного вироком покарання, працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно, порушень вимог режиму утримання не допускає, має заохочення, з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливого ставлення з персоналом, має низку тяжких хвороб, які потребують лікуванню, колегія суддів вважає, що засуджений довів своє виправлення і до нього можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Посилання суду першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення, оскільки його заохочення носять епізодичний характер не є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.
За таких обставин, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, апеляційним судом, яким слід задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 14.10.2014 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовлено скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_8 , засудженого вироком Яготинського районного суду Київської області від 14.10.2014 року про його умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вирокомЯготинського районного суду Київської області від 14.10.2014 року, умовно-достроково з Білоцерківської виправної колонії № 35 на невідбуту частину строку.
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4