АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1617/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

власник майна ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного бюро третього підрозділу (відділу) детективів Генерального підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_10 , погоджене із начальником четвертого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціальної антикорупційної прокуратори ОСОБА_11 та накладено арешт на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на правові спільної сумісної власності.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, передбачених ст.ст. 167,170 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Апеляційні вимоги мотивує тим, що в квартирі яка належить йому на праві приватної спільної сумісної власності він проживає разом з родиною, а тому наміру продажу чи відчуження майна в нього немає, що суперечить підставам визначеним ч. 4 ст. 170 КПК України, на яким ґрунтує своє рішення слідчий суддя. Апелянт також додає, що ні він ні його адвокат присутніми під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не були, про ухвалу ОСОБА_9 дізнався зі слів детектива НАБУ, а тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 19.02.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, захисник також присутнім під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не був, про ухвалу ОСОБА_9 дізнався зі слів детектива НАБУ, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Національним антикорупційним бюро україни здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000014 від 22.01.2016 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 нехтуючи вимогами законодавства, за попередньою змовою з суддею Жиданівського районного суду Львівської області, який в свою чергу відповідно до положень ч.2 Прамітки до ст. 368 КК України є службовою особою, що займає відповідне становище вчинив пособництво останньому в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

28.01.2016 р. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а наступного для останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, що внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_9 ,слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для його задоволення.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, накладення арешту на майно за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, з огляду і на те, що органами досудового розслідування зібрані вагомі докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за які може бути призначено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження і забезпечення можливої конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_9 .
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на тимчасово вилучене майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_9 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання детектива Національного бюро третього підрозділу (відділу) детективів Генерального підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_10 , погоджене із начальником четвертого відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціальної антикорупційної прокуратори ОСОБА_11 та накладено арешт на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на правові спільної сумісної власності - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

ОСОБА_5 ОСОБА_6