АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/447/16 Справа № 183/5756/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001324 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

Встановила:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку суду через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та ухвалення нового вироку, яким призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу. Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що суд першої інстанції за наявності достатніх підстав безпідставно не призначив йому покарання у виді штрафу. Посилається на те, що суд не врахувавши всіх обставин справи, даних про його особу та обставин, що пом`якшують покарання, призначив йому надмірно суворе покарання.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 31 липня 2015 року, приблизно о 15.49 год., знаходячись в приміщенні торгового залу супермаркету «Варус-27», який розташований за адресою: вул. Сучкова, 38 у м. Новомосковську Дніпропетровської області, намагався відкрито заволодіти банкою кави марки «Jacobs Monarch» об`ємом 190 гр., вартістю 140 грн. 11 коп., проте злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення прокурора ОСОБА_7 із запереченнями проти скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України грунтується на доказах, зібраних та оцінених з дотриманням вимог кримінального процесуального кодексу України, які в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про надмірно суворе покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, то, на думку колегії суддів, вони не заслуговують на увагу.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставини, як такі, що помякшують покарання, його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують обвинувачення, суд не встановив.

Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він повністю визнав свою вину, приніс свої вибачення потерпілому в судовому засіданні, у повному обсязі відшкодував завдану шкоду, а також про його особу, зокрема, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, мають місце, але при цьому вони були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що він працює, є необгрунтованим та суперечить матеріалам провадження, яке не містить офіційних відомостей про його працевлаштування, крім того, даний факт не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
З огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин. Так, вироком суду від 11 грудня 2013 року його було засуджено за ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, за яке він засуджений, вчинив під час іспитового строку, у зв`язку з тим суд правильно призначив обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому штрафу, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування вироку, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
Постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4