Справа № 592/9288/16-к
Провадження № 1-кс/592/3723/16

УХВАЛА

про відмову у арешті майна

12 жовтня 2016 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Сумського районного відділення поліції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000813 від 02.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та обґрунтовуючи внесене клопотання тим, що 02.10.2016 року місто Суми 07.10.2016 року до ЧЧ Сумського РВП ГУНП в Сумській обалсті надійшло повідомлення старшого інспектора СБ ТОВ «Інтер Агроплюс» ОСОБА_4 , про те що 02.10.2016 року невстановлена особа перебуваючи на полі поблизу с. Терешківка Сумського району таємно для оточуючих викрала візок для транспортування жатки «Bruns», належний ПрАТ «Райз-Максимко». Сума збитків встановлюється.
Відомості про скоєне кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2016 за №0000813 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.185 КК України.
В ході досудового розсліду ванн встановлено, що гр. ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 , проїжджаючи повз поле на території Терешківської сільської ради Сумського району, належне ПрАТ «Райз- Максимко», помітив візки для транспортування жатки «Bruns». Та у нього виник умисел на вчинення крадіжки вказаного візка. Реалізуючи злочинний намір він пізчепив вказаний візок ан свого автомобіля ВАЗ 2106 коричневого кольору, 1982 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та поїхав в напрямку с. Терешківка Сумського району, таким чином зник з місця вчинення кримінального правопорушення.
02.10.2016 року в ході огляду місця події, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, було вилучено візок «Bruns» для транспортування жатки, які є речовими доказами у провадженні, та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
03.10.2016 року до Ковпаківського районного суду м. Суми було подане клопотання про арешт вищевказаного майна, однак дане клопотання було повернуто прокурору для усунення усунення недоліків в строк 72 години з наступного дня після постановления ухвали.
03.10.2016 року автомобіль візок «Bruns» для транспортування жатки визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він є предметом вказаного кримінального правопорушення (викрали саме візок для транспортуваннян жатки з місця його розташування на полі). Оскільки візок «Bruns» для транспортування жатки є предметом вказаного кримінального правопорушення, то на ньому могли зберегтися сліди злочину.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, з`ясувавши думку слідчого, вважаю, що вказане клопотання слідчого, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, а саме слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, має бути залишене без задоволення в зв`язку з наступними обставинами.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, за змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З матеріалів справи встановлено, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому на теперішній час не повідомлена.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського районного відділення поліції Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1