УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №292/35/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №292/35/16-к за апеляційними скаргами прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 із змінами внесеними до неї заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року відносно
раніше судимого:
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить пом`якшити міру покарання шляхом заміни покарання обраного судом першої інстанції у виді позбавлення волі на обмеження волі. При цьому, посилається на те, що у нього з цивільною дружиною народилась дитина, він є єдиним утримувачем сім`ї.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі, яка була змінена заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду, просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити нове рішення, яким зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк призначеного ОСОБА_10 покарання термін попереднього ув`язнення з дня його затримання до набрання вироком чинності, в решті ж вирок суду залишити без змін.
Згідно вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року, обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання - 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червоноармійського районного суду від 16.02.2016 р. та з урахуванням ст.72 КК України остаточно визначено ОСОБА_10 покарання - 3 роки 10 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_10 у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислено з 31.03.2016 р.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 31.03.2016 р. до моменту постановления вироку, тобто до 06.06.2016 р., до строку відбування покарання, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 25 листопада 2015 року близько 22 години ОСОБА_10 перебував біля приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В цей день, час та місці у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у приміщення, що знаходиться за вище вказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, обвинувачений ОСОБА_11 , переконавшись, що його злочинні дії залишаються ніким не поміченими, пройшов до господарського приміщення, де з підвіконня взяв ключа, про місце знаходження якого йому було відомо заздалегідь та за допомогою вказаного ключа відчинив замкнені на замок вхідні двері і в такий спосіб незаконно проник в середину вказаного приміщення, де не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_11 таємно, повторно викрав майно, яке належало ОСОБА_12 саме: бензопилу марки «Goodluck2 моделі GL 450 CM, вартістю 1 149 грн., акумуляторну дриль марки «Einhell» моделі BAS 18-2/ІНА, вартістю 450 грн., електропилу, вартістю 2500 грн. і з викраденим залишив дане приміщення. Продовжуючи свою злочинну діяльність, в цей же день, без розриву в часі, в цьому ж місці, обвинувачений ОСОБА_11 , зняв металеву скобу на вхідних дверях іншого підсобного приміщення та в такий спосіб незаконно проник до вказаного приміщення, звідки повторно, таємно викрав кролицю породи «Серебриста-Полтавська», вагою 3 кг, вартістю 100 грн. за 1 кг, на суму 300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 4399 грн.
Після чого обвинувачений місце скоєння кримінального правопорушення залишив та викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.
18 лютого 2016 року близько 22 години, ОСОБА_10 , знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 .
В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з проникненням у приміщення, у цей день, час та місці та за вказаних обставин, ОСОБА_11 , переконавшись, що його злочинні дії залишаються ніким не поміченими, пройшов до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_13 , де зняв металеву защіпку на вхідних дверях та в такий спосіб незаконно проник до підсобного приміщення, звідки таємно, повторно викрав: три курки, вагою по 3 кг кожна, вартістю 80 грн. за 1 кг, на суму 720 грн., одного півня, вагою 4 кг, вартістю 80 грн. за 1 кг, на суму 320 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1040 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на вказану суму.
Після чого обвинувачений місце скоєння кримінального правопорушення залишив та з викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який просив апеляційні скарги задовольнити, доводи прокурора в підтримку апеляції прокурора та його заперечення проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 залишається без задоволення з таких підстав.
Сформульовані у вироку висновки про вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, і які учасниками процесу не оскаржуються.
Як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за ч.3 ст.185 КК України, визначаючи вид та розмір покарання дотримався вимог ст.65 КК України, врахував тяжкість правопорушення, яке є тяжким, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив новий умисний злочин (по епізоду від 18.02.2016 року) одразу ж після засудження за попередній, має посередні характеристики, ніде не працює.
Разом з цим, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд першої інстанції визнав його повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що обтяжують це покарання.
При цьому, будь-які докази, які б підтверджували перебування на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_10 малолітньої дитини, про що зазначається в апеляційній скарзі в матеріалах провадження відсутні.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, яке є мінімальним за розміром, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, та на переконання апеляційного суду є справедливим і відповідним меті покарання.
Вище наведені обставини в своїй сукупності виключають підстави для застосування положень ст.69, ст.75 КК України та пом`якшення обвинуваченому покарання.
Разом з цим, як слушно зазначає прокурор у змінах внесених до апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні, на підставі ч.5 ст.72 КК України, питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому строку його попереднього ув`язнення, помилково вказав у вироку, що попереднє ув`язнення зараховується по дату винесення вироку судом першої інстанції, тобто 06.06.2016 р.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_10 в цій частині підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 із змінами внесеними до неї заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року відносно ОСОБА_10 змінити.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 31.03.2016 року по 11.10.2016 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :