Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2093/16-к
Провадження № 1-кп/376/143/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" листопада 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000573 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого в приватних осіб по разових угодах, жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 18.09.2016 року до чергової частини Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . За даним фактом СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Згодом, ОСОБА_7 від обвинувачення ОСОБА_3 відмовився. ОСОБА_3 повинен був сплатити ОСОБА_7 грошові кошти, які останній витратив на лікування, однак, цього не зробив. З метою уникнення виплати грошових коштів потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_3 вирішив здійснити завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення тяжкого злочину ОСОБА_6 .
13.10.2016 року до чергової частини Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява від ОСОБА_3 про те, що 12.10.2016 року близько 22 год. на вулиці, поблизу місця проживання заявника ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Рогізна, Володарського району, Київської області, застосовуючи фізичну силу, яка виразилась у заламуванні рук, заволодів обручкою з металу жовтого кольору, яка належить ОСОБА_3 .
За даним фактом 13.10.2016 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час додаткового допиту як потерпілого ОСОБА_3 , встановлено, що останній надав завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи у вчинені тяжкого злочину, з корисливих мотивів.
13.10.2016 року ОСОБА_3 було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України. ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи дати завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення органу досудового розслідування з корисливих мотивів, надав органу досудового розслідування завідомо неправдиве повідомлення про вчинення тяжкого кримінального правопорушення ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Щиро кається, просить суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються згідно ст.349 КПК України.

Діяння обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, вчинене з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який характеризується за місцем проживання посередньо, що на його утриманні неповнолітня дитина, обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.383 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази повернути власнику.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.100,370,374 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 383 КК України на два роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000573: каблучку із жовтого металу, повернути ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1