Справа № 135/1010/15-к
Провадження № 1-кп/135/3/16
ВИРОК
іменем України

16.11.2016 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєверодонецьк Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з неповною середньою освітою, українця, громадянина України, раніше судимого: 27.11.2001 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст.15, ст.185 ч.3, ст..186 ч.2, ст.186 ч.3 КК України (2001 року), ст..44 КК України (1960 року) до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 20.12.2004 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.04.2006 року Перевальським районним судом Луганської області за ст.391, ст.71 КК України до 4-х років позбавлення волі; 15.05.2007 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст.391, ст.71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі; востаннє засуджений 31.10.2011 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який відбуває покарання у Ладижинській виправній колонії №39, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час відбування покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст.187 КК України на ОСОБА_4 протягом одного року накладались дисциплінарні стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, які ніким не оскаржені та не скасовані а саме:

-25.07.2014 року правами начальника установи Замкової ВК №58 ОСОБА_4 переведено до приміщення камерного типу строком на три місяці за порушення правил поведінки;

-05.02.2015 року правами начальника установи Ладижинської ВК №39 ОСОБА_4 переведено до приміщення камерного типу строком на один місяць за порушення розпорядку дня. Проте ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив.

12.03.2015 року близько 06 год. 10 хв., начальником відділення соціальної психологічної служби Ладижинської ВК №39, яка розташована у Вінницькій області м. Ладижин с. Губник вул. Гранітна №15, старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , разом із заступником начальника соціального відділу та психологічної роботи Ладижинської ВК №39 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 та молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК №39 прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_8 здійснювався обхід дільниці посиленого контролю з метою перевірки та дотримання засудженими встановлених норм порядку відбування покарань. Близько 06 год. 15 хв. було відчинено та перевірено камеру № 7 в якій утримується засуджений ОСОБА_4 котрий спав на своєму спальному місці. ОСОБА_6 , згідно наказу Міністерства юстиції України №1656/26433 від 30.12.2014 року розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, засудженому ОСОБА_4 поставлено законну вимогу - встати із спального місця, представитись, доповісти про кількість засуджених у камері, та здійснити вологе прибирання камери. Проте засуджений ОСОБА_4 відреагував негативно, висловлюючи своє невдоволення у відкритій зухвалій формі, категорично відмовився виконати законну вимогу представника виправної установи, хоча був зобов`язаний і міг це зробити, але умисно не виконав вищевказану вимогу, незважаючи на попередження, щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у вчиненні злочину не визнав. Показав, що все обвинувачення є надуманим. 12.03.2015 року працівниками адміністрації було поставлено незаконні вимоги, тому він не виконував їх. Вказав, що коли працівники адміністрації зайшли в камеру, десь о 6 год. 15 хв. він спав. Зазвичай він спить до 7 години ранку. В камері було прибрано. В камеру зайшли троє працівників адміністрації. Був працівник колонії «Мотрученко», також заходив « ОСОБА_9 », і оперативник, «Шевченко» - прапорщик стояв на коридорі, був також днювальний. Коли вони зайшли, він привстав і поздоровався, а вони сказали, щоб він прибирав, на що пояснив їм, що на даний час в камері чисто, а коли буде брудно, то поприбирає.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, його винуватість повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працює начальником вдділення соціальної психологічної служби Ладижинської ВК № 39. ОСОБА_4 відбував покарання в дільниці посиленого контролю. За час відбування покарання не працював, не проявляв ініціативи по працевлаштуванню, порушував розпорядок дня, правила поведінки та носіння одягу, зокрема в нього був відсутній нагрудний знак. На зауваження з приводу порушень постійно реагував незадовільно. Систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності як його правами так і начальника колонії. З іншими засудженими мав нормальні відносини, а до адміністрації установи ставився негативно. Одного разу, в 2015 році, проводили перевірку камери № 7 з молодшим інспектором та оперуповноваженим працівником колонії. ОСОБА_4 лежав на спальному місці. ОСОБА_4 неодноразово було зроблено вимогу піднятися, оскільки правилами внутрішнього розпорядку передбачено, що при вході в камеру, засуджений повинен встати та представитись. Однак ОСОБА_4 проігнорував зауваження, висловив невдоволення, сказав, що не хоче і не буде вставати. Десь через 2 хвилини встав і почав нецензурно виражатись. Йому було зроблено зауваження за відсутність нагрудного знака, дане зауваження ОСОБА_4 знову проігнорував і не виконав, хоча раніше неодноразово попереджався про необхідність носити нагрудний знак. Також було зроблено зауваження прибрати в камері, оскільки згідно графіка чергування була його черга, а в камері було не прибрано, однак засуджений відмовився. При цьому нецензурно висловлювався до всіх присутніх в камері працівників адміністрації установи. Свідок вказав, що обхід здійснюється кожен день, графіку обходу немає. Згідно розпорядку підйом засуджених з 6 години. На роботу зазвичай приходить о 8 годині, працює до 17 години. Інколи заступає на добове чергування. Практично весь час перебуває на відділенні. В той день обхід робили біля 7 години, точний час не пам`ятає. ОСОБА_4 в камері попереджували про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за злісне невиконання законних вимог працівників адміністрації. Жодних скарг на погане самопочуття від нього не надходило.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працює молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Ладижинської ВК № 39. Вказав, що заступає на добове чергування, на роботі з 7 години до 7 години наступного дня. Обхід засуджених проводять зранку зазвичай з 7 до 8 години, коли міняється зміна. Рівно о 6 годині може зайти черговий, а обхід не здійснюється, бо засуджені лише встають. В той день він заступив на зміну. Брав участь в обході в дільниці посиленого контролю. При обході відкриває камеру і стоїть на коридорі. В камеру заходять інші працівники. Того дня відкрив камеру і бачив, що ОСОБА_4 лежав на спальному місці під ковдрою, був роздягнений. Йому зробили вимогу піднятись, на яку той не відреагував. Зробили зауваження про те, що не виконує законні вимоги, порушує режим утримання.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він працював оперуповноваженим оперативного відділу Ладижинської ВК № 39. 12.03.2015 року був на службі, приїхав на роботу рано близько 6 години, як оперативний працівник може проходити в колонію безперешкодно в будь-який час. Здійсанював обхід на дільниці посиленого контролю разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Перевіряли чи виконують засуджені правила розпорядку. Працівники колонії заходили в камеру № 7, де відбував покарання ОСОБА_4 . Він спав на спальному місці. Зробили йому зауваження встати та представитись, однак засуджений не зробив цього і категорично відмовився. Через певний час знову поставили такі ж законні вимоги, попередили про кримінальну відповідальність, однак ОСОБА_4 знову відмовився.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він працює начальником оперативного відділу Ладижинської ВК № 39. Пам`ятає як одного дня його підлеглий ОСОБА_10 доповідав про те, що ОСОБА_4 вчинив злісну непокору щодо невиконання законних вимог начальника відділення. Порушення відбулось зранку, бо засуджений не виконав вимоги по підйому, який має відбуватись о 6 годині. Вказав, що працівники можуть заступати о 7 год. на добове чергування. В разі наявності наказу начальника установи, можуть заступати на чергування і раніше.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він працює в Ладижинській ВК № 39. 12.03.2015 року виконував обов`язки чергового помічника начальника, перебував на зміні. Брав участь в обході дільниці посиленого контролю. Під час обходу зайшли в камеру, де був ОСОБА_4 . Привітались, начальник відділення ставив ОСОБА_4 вимогу встати та представитись та здійснити вологе прибирання. ОСОБА_4 не відреагував, лежав на спальному місці, сказав, що не буде прибирати. Вийшли і через певний час знову зайшли повторно, знову поставили вимогу здійснити прибирання. Однак ОСОБА_4 відмовлявся виконувати ці вимоги. ОСОБА_6 роз`яснював, що за невиконання законних вимог настає кримінальна відповідальність. По самопочуттю ОСОБА_4 ніяких скарг не висловлював, відмовлявся пояснювати будь-що. Перевірка була після 6 години, засуджені повинні були вже встати, оскільки підйом в 6 годин. На роботі чергує щодобово. Може заходити на територію колонії цілодобово.
Згідно рапортів поданих 12.03.2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 начальнику Ладижинської ВК №39 ОСОБА_13 вбачається, що начальником відділення СПС ст..лейтенантом вн.служби ОСОБА_6 , разом із заступником начальника відділу із СВ та ПР капітаном вн.служби ОСОБА_7 , та молодшим інспектором ВНіБ прапорщиком ОСОБА_8 при здійсненні обходу дільниці о 06 год.10 хв., з метою перевірки та дотримання засудженими встановлених норм порядку відбування покарання, відкрито камеру №7 в якій утримувався засуджений ОСОБА_4 , який о 06 год.15 хв. спав на своєму спальному місці. В зв`язку з цим старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 в присутності працівників установи було поставлено вимогу встати із спального місця, представитись, доповісти про кількість засуджених в камері, про те що він черговий по камері та здійснив вологе прибирання камери, на що засуджений відреагував негативно, висловлював своє невдоволення у відкритій, зухвалій формі. Після цього засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ПВР УВП порядок утримання в дільниці посиленого контролю а також вимоги ст.391 КК України та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України і повторно поставлено законну вимогу. Але не зважаючи на проведені роз`яснювальні вимоги утримання в дільниці посиленого контролю та попередження про кримінальну відповідальність, засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі, зухвало в присутності представників адміністрації відмовився виконувати свій обов`язок, передбачений розділом ІІІ ПВР УВП. При повторному попереджені про кримінальну відповідальність за дії передбачені ст.391 КК України засуджений ОСОБА_4 відреагував також негативно, всі вимоги проігнорував та зауважив, що він все сказав і спілкуватися не бажає (а.с. 182-184).

Згідно акту від 12.03.2015 року, який склали: начальник відділення СПС ст. лейтенант вн. служби ОСОБА_6 , заступник начальника відділу із СВ та ПР капітан вн. служби ОСОБА_7 , оперуповноважений ОВ майор вн.служби ОСОБА_14 вбачається, що ними було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , який утримується в дільниці посиленого контролю надати письмові пояснення з приводу невиконання вимог представників адміністрації, а саме піднятися зі свого спального місця, представитися та інших законних вимог, передбачених правилами внутрішнього розпорядку. Проте засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився надавати письмові пояснення, але усно зазначив, що відмовляється виконувати всі перераховані вимоги, а також поводився при цьому нетактовно, грубо та висловлював своє невдоволення (а.с. 185).
З характеристики на засудженого ОСОБА_4 , виданої Ладижинською ВК № 39, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в Ладижинську ВК №39 прибув 07.12.2014 року із Замкової ВК №58 м. Ізяслав. За період перебування у виправній колонії №58 характеризувався негативно, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи, заходи заохочення не застосовувались. За час відбування покарання в Ладижинській ВК №39 характеризується негативно, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення СПС, заходи заохочення не застосовувались. На виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє необхідної уваги до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться негативно (а.с. 186).
З довідки по особовій справі на засудженого ОСОБА_4 , виданої ст.інспектором ГКВСР Ладижинської ВК №39 капітаном вн.служби ОСОБА_15 вбачається, що початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 -08.03.2011 року, кінець строку 08.03.2018 року. З 19.06.2012 року відбував покарання в Замковій ВК №58 Хмельницької області. З 07.12.2014 року відбуває покарання в Ладижинській ВК №39 Вінницької області.
З довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_4 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, виданої 12.03.2015 року начальником відділення соціально-психологічної служби Ладижинської виправної колонії вбачається що на ОСОБА_4 під час відбування покарання було накладено 46 дисциплінарних стягнень, в тому числі протягом року тричі накладались дисциплінарні стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, які ніким не оскаржені та не скасовані. Заохочення до засудженого ОСОБА_4 не застосовувались.
З пояснювальної записки засудженого ОСОБА_16 від 12.03.2015 року поданої начальнику Ладижинської ВК №39 вбачається, що він перебуваючи на своєму робочому місці в ДПК днювальним бачив, що представники адміністрації, приблизно в 06 год.15 хв., зайшли в камеру №7 де знаходився засуджений ОСОБА_4 , який на їх вимогу не встав зі спального місця і не представився. На зауваження відреагував відмовою і категорично відмовився виконувати законні вимоги начальника відділення.
Свідок ОСОБА_16 , який відбував покарання в Ладижинській ВК з обвинуваченим, помер, що визнано сторонами кримінального провадження.
З розпорядку дня засуджених, які утримуються в дільниці посиленого контролю Ладижинської ВК №39 вбачається, що розпорядком дня передбачені такі заходи: о 6год. 00 хв. підйом, з 06 год. 05 хв. по 06 год. 30 хв. фізична зарядка, ранковий туалет, заправка ліжок, прибирання камер, з 06 год. 30 хв. по 07 год.00 хв. сніданок, з 7 год до 7 год. 15 хв. підготовка камери до ранкової перевірки (а.с. 195).
З довідки виданої 12.03.2015 року начальником медичної частини Ладижинської виправної колонії №39 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 обстежений в медичній частині Ладижинської ВК №39 12.03.2015 року, вказаний діагноз, згідно з висновком - працездатний з працевлаштуванням (а.с. 196).
З копій постанов про переведення засудженого до приміщення камерного типу, одиночної камери колонії максимального рівня безпеки від 05.03.2014 року та від 25.07.2014 року, які досліджені судом також і при огляді матеріалів особової справи засудженого, вбачається, що засудженого ОСОБА_4 було переведено в приміщення камерного типу - одиночну камеру, строком по 3 місяці.
З копії рапорту поданого 28.01.2015 року начальнику Ладижинської ВК №39 ОСОБА_13 ст.інспектором ВНіБ ОСОБА_17 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 під час прийому дільниці ДВЗО ПКГ, при відкриті камери ДІЗО №3 спав на підлозі, на зроблене зауваження відреагував нетактовно та висловлював своє невдоволення режимом утримання.
З копії постанови винесеної начальником Ладижинської ВК №39 підполковником вн.служби ОСОБА_13 про переведення засудженого до ПКТ від 05.02.2015 року вбачається, що засуджений ОСОБА_4 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, яке виражається в тому, що 28.01.2015 року о 08 год. 10 хв., під час прийому дільниці ДІЗО, ПКТ при відкритті камери ДІЗО №3, було виявлено, що засуджений ОСОБА_4 спав на підлозі камери. На зроблене зауваження відреагував нетактовно, висловлював невдоволення. Своїми діями засуджений ОСОБА_4 свідомо та грубо порушив ч.2 р. ІІІ ПВР УВП та ст.107 КВК України. Керуючись ст.132 КВК України засудженого ОСОБА_4 було постановлено перевести в ПКТ строком на 1 місяць.
З копії наказу Міністерства Юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» ч.2 ст. розділу ІІІ «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» вбачається, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону і не суперечать один одному.
Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на те, що ОСОБА_4 25.03.2014 року притягувався до дисциплінарної відповідальності шляхом переведення до приміщення камерного типу на 3 місяці, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Так, досліджуючи докази по справі, перевіряючи матеріали особової справи засудженого, судом встановлено, що на аркуші 91 Тому 2 особової справи засудженого наявна постанова начальника Замкової ВК від 05.03.2014 року про переведення ОСОБА_4 в приміщення камерного типу.
Дана постанова ідентична тій копії, що надана стороною обвинувачення і знаходиться на а.с. 199, де при копіюванні не відзнято дату винесення постанови.
Доводи сторони захисту про суперечність в показаннях свідків, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 . Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили встановлені судом фактичні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Незначні розбіжності в їх показаннях не спростовують ці обставини та зумовлені значним перебігом часу від подій злочину і до їх допиту в суді.

Пояснення ОСОБА_4 про те, що він не повинен вставати і може спати до 7 години, що він неодноразово робив, суд сприймає критично та вважає такими, що не спростовують його винуватість у вчиненні злочину, а частково підтверджують.

Оскільки згідно дослідженого розпорядку дня засуджених (а.с. 195) видно, що підйом засуджених здійснюється о 6 годині.

Пояснення ОСОБА_4 про те, що в камері було чисто, і тому він не зобов`язаний був прибирати, суд вважає такими, що дані з метою уникнення відповідальності та покарання, за вчинений злочин. Оскільки згідно розпорядку дня засуджених видно, що прибирання камери має здійснюватись з 6 год. 05 хв. до 6 год. 30 хв. При цьому допитані свідки підтвердили, що в камері було не прибрано.

Щодо посилання сторони захисту на те, що постанова начальника Замкової ВК від 25.07.2014 року винесена неправомірно, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. При цьому суд враховує, що вказана постанова не скасована і взагалі не оскаржувалась обвинуваченим, про що він сам і зазначав. Крім того, прийнята вона не за інформацією рапорта, який як вказувала сторона захисту знаходився на аркуші 110 особової справи засудженого (Том 2), а рапорта працівника що знаходиться на аркуші 118 особової справи засудженого (Том 2).

На підставі викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд поза всяким сумнівом приходить до висновку, що ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, будучи підданим протягом року за порушення вимог режиму відбування покарання стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, а тому ці дії кваліфікує за ст. 391 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем відбування покарання характеризується негативно, неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням, зокрема протягом року тричі був підданий стягненню у виді поміщення до приміщення камерного типу.

Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, стороною обвинувачення не зазначено.

Суд розглядає справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 391 КК України у виді позбавлення волі, в розмірі, ближчому до мінімального, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком. Оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2011 року, невідбута частина покарання за яким на день винесення даного вироку становить 1 місяць 19 днів позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2016 року (а.с. 180) засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 08.03.2011 року по 11.05.2012 року зараховано в строк покарання, визначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, призначене за попереднім вироком, підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

З матеріалів справи та особової справи засудженого ОСОБА_4 видно, що він був етапований з Ладижинської ВК № 39, та прибув в слідчий ізолятор Вінницької установи виконання покарань 26.08.2015 року (а.с. 24). Відтак, оскільки ОСОБА_4 з 26.08.2015 року по 16.11.2016 року, будучи засудженим і відбуваючи покарання за попереднім вироком, перебував в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому засіданні по даному кримінальному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції чинній на час ухвалення вироку), вказаний строк має зараховуватись з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, суд враховує те, що строк з 26.08.2015 року по 16.11.2016 року (один рік два місяці двадцять один день позбавлення волі) вже враховано судом при визначенні невідбутої частини покарання за попереднім вироком. А відтак у строк відбування покарання ОСОБА_4 має зараховуватись строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015 року по 16.11.2016 року (один рік два місяці двадцять один день позбавлення волі).

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, достатність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , з огляду на його особу та репутацію (неодноразові судимості за вчинення умисних злочинів), опинившись на волі, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим вироку суду.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік чотири місяці.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2011 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком один рік п`ять місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 16.11.2016 року.

Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 26.08.2015 року по 16.11.2016 року зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 , зарахувавши в строк відбування покарання один рік два місяці двадцять один день позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою і утримувати його в межах даного кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: