№707/216/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження № 0000885 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Драбів, Драбівського району, Черкаської області, а жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого плавильником металу та сплавів в ПП «Авалон 2002», в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 13 липня 2015 року близько 19 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту в центрі с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто вчинив хуліганські дії.

Так, в указаний час та місце ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , схопивши її за одяг в районі горла, умисно, безпідставно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та виразилися в тому, що він кулаком правої руки наніс їй один удар в праву частину голови, від чого остання впала та вдарилась головою об землю. Потім ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще один удар кулаком правової руки в праву частину голови. У подальшому схопив її за волосся і витягнувши до дороги, тримаючи за волосся, здійснив близько трьох - чотирьох ударів головою об асфальт, та наніс ще декілька ударів в район грудної клітки та в живіт, після чого підвівшись наніс два - три удари правовою ногою по тулубу, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин голови, попереку, крововиливу обличчя, крововиливу та садна лівої верхньої кінцівки, крововиливу правої верхньої кінцівки, крововиливу грудної клітки по попередній поверхні справа, які згідно висновку експерта № 1893 від 01 жовтня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та відповідно до висновку експерта № 2362 від 22 грудня 2015 року могли виникнути при обставинах, на які ОСОБА_4 вказала в протоколі слідчого експерименту від 06 грудня 2015 року.

Обвинувачений у судовому засіданні винуватим себе визнав частково та пояснив, що їхав з роботи з підвищеним тиском у жаркому автобусі, у зв`язку з чим вийшов на зупинці біля церкви у с. Мошни, Черкаського району та області. Присівши на лавці схилив голову. На зупинці стояли дві жінки, одна з них запитала чи є тут автобус на с. Тубільці, на що він промовчав, оскільки в таку пору автобуси у тому напрямку не ходять. Потім у нього почав дзвонити телефон, на що одна з цих жінок, почала трясти його за руки та говорити, щоб він відповів на дзвінок, у зв`язку з чим він схопив її за руку, вище ліктя. Коли вона відкидала його руку, то зачепила його голову своєю рукою. Він вирішив «дати здачі» і підвівся й схопив її обома руками за одяг, на що вона почала вириватися і подряпала йому обличчя. У відповідь він кинув її на землю, схопив за волосся і протяг спочатку в одну сторону по землі, потім в іншу. Після цього двічі вдарив, але чим і по чому не пам`ятає. Потім почув крики людей, щоб він не чіпав жінку, на що він розвернувся до лежачої ОСОБА_4 спиною і стояв собі, допоки до нього не підбігли якийсь чоловік з дитиною, а потім ще один чоловік. З позовом потерпілої не погоджується, вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди не має, оскільки після подій, що трапилися вона поїхала на автомобілі, що приїхав за нею додому, а він на швидкій допомозі у лікарню. Він дзвонив ОСОБА_4 з пропозицією, щоб він забрав свою заяву з поліції, а вона свою, на що ОСОБА_4 не погодилася. Відшкодувати їй моральну чи матеріальну шкоду не пропонував.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість доведена повністю і підтверджується наступними доказами:

- даними показами потерпілої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні показала, що 13 липня 2015 року поверталася з Києва до с. Тубільці, Черкаського району та області, заїхала по дорозі у с. Мошни, Черкаського району та області до своєї подруги ОСОБА_8 , потім прийшла з нею та онуком ОСОБА_8 близько 17 год. на зупинку громадського транспорту, щоб їхати додому у с. Тубільці. На зупинці на лавці сидів чоловік, у якого тривалий час дзвонив телефон. Її подруга сказала йому про це, на що він зненацька наніс подрузі удар кулаком у ліву щоку, і та сіла на скамейку, на що вона запитала, що він коїть. Після цього він підійшов до неї та вдарив її кулаком вправу сторону і вона впала. Після цього він став над нею і почав наносити удари кулаками, тому вона не могла піднятися, ногами бив по тулубу, багато разів, почав тягнути за волосся з зупинки у вуличку, вирвав волосся. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння. Подруга намагалася відтягнути його, але марно, аж допоки не зупинився автомобіль, вийшов чоловік і відтягнув його. Потім прийшов син подруги, його покликав онук, який був з ними на зупинці, та викликали міліцію та швидку допомогу. Пізніше приїхала цивільна дружина обвинуваченого, та просила не заявляти на нього у міліцію. На наступний день не могла встати з ліжка, усе боліло, постійно плакала, була уся синя. Після цього з`явилися страхи виходити на вулицю, підходити до незнайомих людей, під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вирвав волосся з голови, у зв`язку з чим їй довелося зробити коротку стрижку. У селі не могла місяць з`явитися у такому стані на вулиці. Стан здоров`я погіршився, при згадці про ці події підвищується тиск, пережила приниження, у зв`язку з чим моральну шкоду оцінює у 10 000 грн.

- показами свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні показала, що у липні 2015 року до неї заїхала подруга ОСОБА_4 , після чого вона з онуком пішла провести її на зупинку. На зупинці сидів зігнутий чоловік. Йому тричі дзвонив телефон, однак він на дзвінки не реагував. Вона подумала, що йому погано, тому підійшла і сказала, що йому дзвонить телефон, на що отримала у відповідь удар у вухо. ОСОБА_4 запитала, що він таке робить, на що він наніс ОСОБА_4 удар кулаком в лице і ОСОБА_4 впала. ОСОБА_4 хотіла піднятися, однак він наносив їй удари, потім схопив за волосся і тягнув метрів шість, бив головою об дорогу. Онук побачивши це, побіг по свого батька, її сина. Син прибіг на зупинку і викликав міліцію і швидку, а якийсь чоловік зупинився на авто і відтягнув обвинуваченого на зупинку; Бив обвинувачений потерпілу жорстоко, то падав на неї, то вставав, було враження, що він проб`є їй грудну клітку, вона намагалася його відтягти від потерпілої, однак сили не вистачило. Обвинувачений був нетверезий.

- показами свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні показав, що в середині літа 2015 року ввечері, їхав на заправку через центральну вулицю с. Мошни, неподалік від церкви, на зупинці громадського транспорту сидів чоловік на людині. Повертаючись хвилин за 10 з заправки побачив, що той чоловік досі сидить на людині. Припаркувавши автомобіль підбіг до чоловіка і побачив, що він сидить на жінці і б`є її руками, вона була уся в крові. Чоловік був п`яний і нічого не говорив. Він поставив його під зупинку і сказав, що краще б захищав Вітчизну, а не жінок бив;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13 липня 2015 року, про те, що ОСОБА_4 повідомила про нанесення їй чоловіком тілесних ушкоджень на зупинці транспортних засобів у с. Мошни, Черкаського району та області;

- даними протоколу огляду місця події від 13 липня 2015 року та фото таблицею до нього про те, що на зупинці для автобусів по вул.. Леніна у с. Мошни, Черкаського району та області виявлено два сліди волочіння, навпроти зупинки знаходиться приміщення «Нової пошти, а позаду зупинки церква»

- даними висновку експерта № 1893 від 01 жовтня 2015 року, де вказано, що у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: травматичний набряк м`яких тканин голови, попереку/крововилив обличчя, крововилив та садно лівої верхньої кінцівки, крововилив правої верхньої кінцівки, крововилив грудної клітки по передній поверхні справа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- даними протоколу слідчого експерименту від 06 грудня 2015 року та фото таблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_4 , де остання розповіла та показала порядок і механізм нанесення її ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;

- даними висновку експерта № 2362 від 22 грудня 2015 року, де вказано, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження, могли виникнути за обставин, на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 06 грудня 2015 року;

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Суд вважає, що не визнання вини обвинуваченим щодо хуліганських дій є намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та розцінює його покази щодо нанесення лише двох ударів потерпілій та волочіння її за волосся по землі, як форму захисту від пред`явленого обвинувачення.

Так, суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо того, що він дав здачу потерпілій, наніс лише два удари і не вважає себе, у зв`язку з цим винуватим, так як згідно висновків експерта та показів свідка, протоколу проведення слідчого експерименту, тілесні ушкодження виявлені у потерпілої могли виникнути саме за таких обставин, на які вказала потерпіла при проведенні з нею слідчого експерименту. Такі ж покази щодо численних ударів надали у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Натомість обвинувачений на досудовому розслідуванні відмовився давати покази, а у судовому засіданні вказав, що не розкаюється у вчиненому, вважає, що вчинив правильно.

Під грубим порушенням громадського порядку слід розуміти юридичне визначення характеру і ступеня порушення громадського порядку, що розкриває кримінально-правовий зміст цього діяння (явна неповага до усталених, етичних, моральних, правових норм, традицій). Грубе порушення громадського порядку зі сторони обвинуваченого супроводжувалося застосуванням фізичного насильства із заподіянням моральної та фізичної шкоди потерпілій. Явна неповага до суспільства виявилася у навмисних активних діях обвинуваченого, змістом яких є особлива зухвалість ситуативного характеру, як прояв аморального, цинічного та зверхнього ставлення до прав та свобод суспільства, що порушило спосіб життєдіяльності, як потерпілої так і багатьох інших людей, які стали свідками даного правопорушення.

Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10, визначено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій

особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу,тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо,

або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Так, свідок ОСОБА_9 показав у судовому засіданні, що він побачив обвинуваченого, який сидить на людині, і повертаючись хвилин через 10 знову застав таку ж картину, що свідчить про тривалість нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Крім того, свідок ОСОБА_8 також показала у судовому засіданні, що намагалася відтягнути обвинуваченого від потерпілої, однак він вперто не бажав припинити свої незаконні дії.

Особлива зухвалість обвинуваченого обумовлена застосуванням фізичного насильства до потерпілої, нанесення їй побоїв. У даному випадку, потерпіла є жінкою похилого віку, худорлявою, невисокою на зріст, на відміну від обвинуваченого, який майже на 20 років молодший потерпілої, є чоловіком кремезним за статурою, який застосував силу до потерпілої у громадському місці, на автобусній зупинці, у світлий час доби, де поруч знаходиться церква, при чому способом принизливим та болісним для потерпілої, зокрема, тягаючи за волосся по землі. Разом з потерпілою та її подругою знаходився малолітній онук, при якому відбувалися ці події. Усе це свідчить про особливу зухвалість.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем роботи та проживання позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, не одружений, але проживає у співмешканки, дітей не має. Суд не вбачає обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, оскільки вину у вчиненому злочині він визнав частково, щирого каяття у судовому засіданні не встановлено. Протягом усього судового розгляду обвинувачений категорично заявляв, що не розкаюється у вчиненому, що його не бентежить, що удари він наносив жінці похилого віку, і тягав її за коси у громадському місці, у світлу пору доби і лише у судових дебатах вибачився перед потерпілою, однак суд не може розцінити це як каяття, оскільки таке вибачення не було щирим. Суд погоджується зі стороною захисту щодо відсутності належних доказів того, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, оскільки суду не надано доказів медичного дослідження обвинуваченого на стан сп`яніння, тому суд не може визнати, указаний факт доказаним та взяти його до уваги, як обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину, про яку зазначає прокурор. Разом з тим, суд враховує, як обтяжуючу покарання обвинуваченого обставину, вчинення ним злочину по відношенню до особи похилого віку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обмеження волі з іспитовим строком буде достатнім та необхідним покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. суд вважає доведеним та таким, що є розумним та справедливим, оскільки потерпіла зазнала, як фізичних так і моральних страждань, так як тілесні ушкодження їй наносив чоловік, який є значно міцнішим і молодшим за неї, тягав її за волосся, у зв`язку з чим потерпіла змушена була обрізати його та зробити коротку стрижку. Крім того, як показала потерпіла у судовому засіданні до даного часу вона боїться ввечері виходити на вулицю та не зможе вже підійти до людини, якій може стати зле, щоб знову не відчути таку реакцію, яку зазнала зі сторони обвинуваченого. При спогадах про вказане, у потерпілої піднімається тиск, та лихоманить. Суд вважає, що сам факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим жінці похилого віку, у громадському місці, при подрузі, та інших громадянах, способом волочіння за волосся по землі, нанесення ударів кулаками вже спричинив потерпілій неймовірних моральних страждань та приниження.

Процесуальні витрати по справі та речові докази - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 2-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися у кримінально-виконавчій інспекції для реєстрації..

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 10 000 грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити попередній до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя ОСОБА_1