Дата документу Справа № 310/5592/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/5592/14-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/580/16 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.
ч. 4 ст. 368 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши 22 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків, -

В С Т А Н О В И Л А:

23 жовтня 2014 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт з реєстром та матеріалами досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.

21 грудня 2015 року після задоволення відводу судді ОСОБА_9 та проведення повторного розподілу, справа надійшла на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2016 року за наслідками проведення підготовчого судового засідання обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, було повернуто прокурору для усунення недоліків.

Суд своє рішення про повернення обвинувального акту обґрунтував невиконанням прокурором вимог ст. 291 КПК України, так як обвинувальний акт є неконкретним. В обвинувальному акті об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України за фактичним обставинами не встановлено, посилань про вимагання саме неправомірної вигоди будь-яким з службових осіб управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області не зазначено, як не зазначено і про отримання такої вигоди, її форми, розміру та способу.

Крім того, як зазначив суд в ухвалі, в обвинувальному акті також не зазначено службові обов`язки ОСОБА_7 саме в ТОВ «ПП Сорбонна», чи діяв він за згодою свого керівництва (директора підприємства та його засновників), на підставі яких нормативних актів діяло ТОВ «ПП Сорбонна», вид його діяльності згідно уставу, порядок ціноутворення послуг ТОВ «ПП Сорбонна». Хоча у обвинувальному акті і зазначається про завищення саме ТОВ «ПП Сорбонна» вартості на надання послуг, які нібито не передбачені чинним законодавством, та які оплачували потерпілі на вимогу осіб, яким інкримінується даний злочин, керівництву ТОВ «ПП Сорбонна» органами досудового слідства обвинувачення не пред`являлось.

Не встановлено органами досудового слідства і не зазначено, яким чином і хто розпоряджався отриманими грошима, подальший рух грошових коштів на рахунках ТОВ «ПП Сорбонна» не досліджений, не встановлено розслідуванням доступу до цих коштів ОСОБА_7 , або інших осіб, яким інкриміновано даний злочин.

Згідно ухвали суду, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення зводиться зокрема до виставляння за вказівкою ОСОБА_10 фізичним особам рахунків-фактур за надання послуг, які на думку органу досудового розслідування, насправді не надавались та вчинення таких дій за його участі в організованій та очолюваній ОСОБА_10 злочинній групі. Проте, як зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, виділяючи матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_10 в окреме провадження, орган досудового розслідування позбавив суд можливості визначити роль кожного із співучасників та характер і ступінь тяжкості наслідків в залежності від ролі кожного із співучасників.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначив, що обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування повернуто безпідставно, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України.

Так, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт, не навів належних мотивів для прийняття такого рішення. Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, суд зазначив, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , є неконкретним, виклад фактичних обставин справи не містить об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 368 КК України.

Таким чином, як зазначає в апеляційній скарзі прокурор, на стадії підготовчого судового засідання суд почав досліджувати обставини, які підлягають доказуванню лише під час судового розгляду. Суд першої інстанції, належним чином не обґрунтував, яким чином виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_10 у зв`язку з його розшуком, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник адвокат ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , вважає що неконкретність пред`явленого обвинувачення тягне за собою порушення прав обвинуваченого на захист. Вказує, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, на її думку, суд першої інстанції не досліджував обставини, які підлягають встановленню лише в ході судового розгляду, а лише зазначив про відсутність у обвинувальному акті даних, які б взагалі давали змогу зрозуміти, у чому саме прокурор вбачає протиправність дій обвинуваченого ОСОБА_7 та в чому така протиправність полягає. З обвинувального акту неможливо визначити, що протиправного було вчинено ОСОБА_7 та від чого конкретно він має захищатись в суді. Таким чином, саме прокурором не виконано обов`язку щодо викладення у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке було конкретним, чітким та зрозумілим. Крім того адвокат ОСОБА_8 , вказує на те, що процедура досудового розслідування тривала незаконно, оскільки розслідування проводилось за межами визначеного ст. 219 КПК України строку, таким чином у зв`язку із неналежним виконанням своїх обов`язків, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не забезпечив швидке, повне та неупереджене розслідування інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, затвердив та скерував до суду процесуальний документ, складений в умовах незаконно проведеного досудового розслідування. Просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які були проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили судове рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Вимоги до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік вимог і документів є вичерпним. Статтею 109 КПК України визначено форму та зміст реєстру матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається з обвинувального акту, направленого до суду, вимог зазначеної норми закону прокурор дотримав, виклавши поряд з іншими відомостями фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 в тому обсязі, який він вважає встановленим.

Будь-яких обмежень або правил викладення фактичних обставин для прокурора кримінальним процесуальним кодексом не встановлено, тому зазначення в ухвалі про неконкретний виклад фактичних обставин, є необґрунтованим.

Твердження суду про неконкретний виклад фактичних обставин колегія суддів вважає передчасними та такими, що порушують принцип диспозитивності, згідно до якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Так, під час підготовчого судового засідання, суд, стверджуючи, що в діях ОСОБА_7 відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, фактично вдався до оцінки доказів та почав досліджувати обставин, які підлягають доказуванню лише під час судового розгляду, що є неприпустимим на даній стадії процесу.

Крім того, згідно матеріалів провадження, справа щодо ОСОБА_10 виділена в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, стосовно співучасників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винесено обвинувальний вирок. Повертаючи обвинувальний акт, разом з іншим, з тих підстав, що неможливо, визначити роль кожного із співучасників та характер і ступінь тяжкості наслідків в залежності від ролі кожного із співучасників у зв`язку з виділення матеріалів досудового розслідування щодо організатора злочинної групи ОСОБА_10 в окреме провадження, суд першої інстанції належним чином не вмотивував, яким чином, вказана обставина, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. ст. 314, 315 КПК України завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

На даній стадії процесу суд не має права встановлювати обставини, які підлягають встановленню лише в ході судового розгляду, а саме, про наявність чи відсутність складу злочину, правильність правової кваліфікації, наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

З огляду на викладене, та враховуючи, що наведені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не вбачаються достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 лютого 2016, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків, скасувати.

Призначити новий розгляд у тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.