справа № 216/601/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, механіка-водія шостої танкової роти другого танкового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 р. «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1595-VII від 22.07.2014 р., відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
На виконання вищезазначеного Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 02.08.2014 р. з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 р. підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №190 від 02.08.2014 р. (по стройовій частині) ОСОБА_4 у військовому званні солдата зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого механіка-водія.
Згідно ст.24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. з 02.08.2014 р. ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., та ст.ст.1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №215 від 27.08.2014 р. (по стройовій частині) ОСОБА_4 у складі підрозділу разом з іншими військовослужбовцями частини направлений у відрядження для виконання обов`язків військової служби в район сектору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в адміністративних межах Донецької та Луганської областей.
Перебуваючи у відрядженні ОСОБА_4 , на початку вересня 2014 року, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., самовільно залишити місце служби та підрозділ і взагалі не з`являтися на службу.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 07.09.2014 р. біля 17.00 год., самовільно без дозволу командування залишив місце служби та підрозділ у визначеному районі в адміністративних межах Донецької та Луганської областей і направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, у військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
15.01.2016 р. біля 12.00 год., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на посаді старшого механіка-водія у військовому званні солдата, 07.09.2014 р. біля 17.00 год., діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 р., ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 р., самовільно без дозволу командування залишив місце служби та підрозділ в районі сектору « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в адміністративних межах Донецької та Луганської областей і направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, у військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 15.01.2016 р. біля 12.00 год., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що з 14.08.2014 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 27.08.2014 р. другий танковий батальйон військової частини НОМЕР_1 вибув до зони проведення АТО для виконання завдань за призначенням, під час пересування його підрозділу до м.Маріуполь приблизно 05.09.2014 р. його танк натрапив на міну та був виведений зі строю. Залишившись без техніки та знаходячись поблизу м.Маріуполь 07.09.2014 р. він вирішив допомогти дружині по господарству та відпочити від службових обов`язків, після чого самовільно залишив розташування його підрозділу, та проводив свій час за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 . У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він був командиром роти, ОСОБА_4 проходив службу, був його підлеглим, 07.09.2014 р. в м.Маріуполь вони потрапили під обстріл, під час якого деякі військовослужбовці загубилися, серед яких був обвинувачений, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що 07.09.2014 р. він був старшим роти, близько 17.00 год. в м.Маріуполь був обстріл його роти, був наказ залишити той район, танки, машини роз`їхалися в різні сторони, частина військовослужбовців загубилася. На наступний день всі військовослужбовці зібралися, однак деякі з них відмовилися повертатися в штаб, представилися іншими людьми назвали чужі прізвища, серед тих військовослужбовців був і ОСОБА_4 . Особисто він нікому не надавав дозволу їхати додому.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2014 р. № 190, про зарахування до списків особового складу частини на всі види забезпечення солдата ОСОБА_4 старшим механіком-водієм шостої танкової роти другого танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 - а.с.37, т.1;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2014 р. № 215, згідно якого солдата ОСОБА_4 вважати таким, що вибув до с.Олексіївка Донецької області в оперативне підпорядкування керівника сектору «Б» для участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей а.с.38, т.1.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.408 ч.1 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилення від військової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений раніше судимий, вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно, брав участь в АТО та вважає можливим із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні.
Крім того, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. внесено зміни до ст.72 ч.5 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 20.01.2016 р. обвинуваченому обрано запобіжний захід тримання під вартою, станом на теперішній час ОСОБА_4 перебуває під вартою.
З огляду на наведене, з урахуванням ст.5, ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення обвинуваченому має бути зараховано в строк призначеного йому покарання.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 408 ч.1 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання 1 (один) рік тримання в дисциплінарному батальйоні.
Відбуття покарання здійснювати у дисциплінарному батальйоні Збройних Сил України за адресою: м.Київ, вул. Зеленогірська, 4 (Військова частина А0488).
Запобіжний захід тримання під вартою залишити засудженому до відбуття покарання призначеного за вироком суду, або набрання вироком законної сили, залежно від того яка подія наступить раніше.
Строк відбуття покарання рахувати з 20.01.2016 р.
Зарахувати засудженому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 20.01.2016 р. по 07.07.2016 р., включно.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів: засудженим з дня вручення копії вироку, іншими учасникам процесу з дня проголошення вироку.
СУДДЯ: