08.11.16
Провадження № 1кп/200/647/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю:

представника потерпілої ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого різноробочим на фірмі «Вагро», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В середині листопада 2014 року, більш точної дати та часу слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків, маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень наніс численні удари руками ОСОБА_8 в область голови, тулубу, кінцівок, в результаті чого останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді численних гематом грудної клітини та саден на тулубі і кінцівках на тілі останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2го ступеню, з формуванням субдуральної гігроми праворуч, підгострої субдуральної гематоми в лівій лобно- тім`яно -потиличній області (з приводу чого були проведені оперативні втручання) старої підапоневротичної гематоми правої половини обличчя з переходом на шию. Завдані тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різний проміжок часу спричиняють загрозливі для життя явища.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки він в стані неосудності вчинив злочин.

Захисник також просив застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просив застосувати примусові заходи медичного характеру.

Представник потерпілої ОСОБА_5 просив застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти застосування нього медичних заходів.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений є його рідним братом, а потерпіла це його мати. Брат проживав разом з матір`ю в квартирі на вул.Плеханова, а він та інший брат ОСОБА_9 мешкали окремо. 17 листопада 2014 року йому зателефонував брат ОСОБА_9 та сказав, що деякий час не може додзвонитися до матері і попросив його теж дзвонити матері на мобільний телефон. В той день вони разом з дружиною тривалий час телефонували, доки на дзвінок дружини не відповіла матір, а потім брат. Дружина йому повідомила, що мама не може говорити, а брат сказав, що вони можуть приїхати при цьому що трапилося не повідомив. Коли вони наступного дня 18 листопада 2014 року близько 11-00 годин приїхали до матері та брата, він не зміг пройти до під`їзду т.я. був встановлений домофон. Він зателефонував брату і попросив відкрити двері. Брат сказав, що зараз надасть ключ та попросив їх заходити не одразу. Коли він все ж таки попав до квартири, то побачив, що брат повісився, а мама сидить на стільці вся побита. Він витягнув брата з зашморгу, викликав швидку допомогу та міліцію. У подальшому брата та матір госпіталізували. Мама була дуже побита, особливо постраждала її голова. З причини отриманих травм мама зараз прикута до ліжку, не розмовляє, нікого не впізнає та не може жити без постійного стороннього уходу, яким він займається мешкаючи разом з нею. Раніше мама на брата не скаржилася, але один раз брат ОСОБА_9 бачив на ній синці і оскільки вона мешкала з ОСОБА_10 вони підозрювали його в її побитті. Вже після зазначених подій йому розповіли сусіди, що мама ховалася в них, коли брат її бив, а сусіди його боялися, оскільки він в такі моменти був не при своєму розумі. Про те, що брат хворий на психічну хворобу вони взнали тільки зараз під час проведення слідства. Мама мешкала тільки з ОСОБА_10 і виходячи з обставин виявлення вчиненого він вважає, що маму побив саме його брат ОСОБА_10 , а потім побоявся кари та намагався покінчити з собою.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що саме він побив матір, як він і казав слідчому з причини сварки, однак зараз він погано пам`ятає події того дня, тільки пам`ятає голоси та те, що він був як в агонії.

Відповідно до висновку судової медичної експертизи №602 е від 12.02.2015 року у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2го ступеню, з формуванням субдуральної гігроми праворуч, підгострої субдуральної гематоми в лівій лобно-тім`яно-потиличній області (з приводу чого були проведені оперативні втручання), старої підапоневротичної гематоми правої половини обличчя з переходом на шию з розвитком в посттравматичному періоді когнітивних інтелектуально-мнестичних розладів; закритого осколкового перелому лівої променевої кістки в типовому місті зі зміщенням уламків; численних гематом грудної клітини та саден на тулубі і кінцівках. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді - численних гематом грудної клітини та саден на тулубі і кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесне ушкодження у вигляді: закритого осколкового перелому лівої променевої кістки в типовому місті зі зміщенням уламків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, більше ніж 21 день Ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2го ступеню, з формуванням субдуральної гігроми праворуч, підгострої субдуральної гематоми в лівій лобно-тім`яно-потиличній області (з приводу чого були проведені оперативні втручання), старої підапоневротичної гематоми правої половини обличчя з переходом на шию відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різний проміжок часу спричиняють загрозливі для життя явища. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації можливо вказати, що всі вони спричинені за тривалий час до надходження на стаціонарне лікування, отримані від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, обличчя, тулубу та кінцівок, та спричинені від не менше як 5-6 механічних дій. (т.1 а.с.33-35)

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , небезпечного для життя в момент заподіяння, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

Суд, вислухавши доводи прокурора, захисника, представника потерпілої, обвинуваченого і законного представника обвинуваченого, дослідивши зібрані докази і оцінивши всі обставини справи, вважає, що ОСОБА_7 потребує лікування і тримання у психіатричному закладі, виходячи з наступного.

З метою визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні проведена судово-психіатрична експертиза. За актом № 206 від 20.10.2016 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діяння, страждав та на теперішній час страждає хронічним душевним захворюванням у формі шизофренії параноідної. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 також не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з посиленим наглядом. (т.1 а.с.117-121).

Враховуючи обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також висновки судово-психіатричної експертизи, відповідно якої ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення у стані неосудності, суд вважає, що ОСОБА_7 , відповідно зі ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності та за своїм психічним станом потребує застосування примусових медичних заходів у вигляді лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Суд також приходить до висновку про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до госпіталізації його до психіатричного закладу з наступних підстав. ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин пов`язаний з посяганням на здоров`я та життя члена своєї родини, а саме матері з якою сумісно проживав за зазначеним місцем проживання.

Керуючись ст.19 КК України, ст.ст.372, 512-513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , який скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом, госпіталізувавши його до психіатричного стаціонару із посиленим наглядом КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовжити застосування зазначеного запобіжного заходу строком на 60 днів т.б. до 5 січня 2017 року, а після його госпіталізації до психіатричного закладу зазначений запобіжний захід скасувати.

На ухвалу може біти подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1