Справа № 469/570/13-к
У Х В А Л А

04 червня 2013 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді - Старчеус О.П.

при секретарі - Морозової С.М.

за участю: прокурора - Тімошевського А.В.

обвинуваченого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_1 Нізамівича у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.186, ч.1 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 травня 2013 року до Березанського районного суду Миколаївської області від прокурора прокуратури Березанського району надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_1 Нізамівича у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.186, ч.1 ст.296 КК України.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, вимоги територіальної підсудності дотримано, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не встановлено, клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів, учасниками судового провадження не заявлено.

29.05.2013 року проведено авторозподіл даної справи, яка передана у провадження судді Тавлуя В.В.

Цього ж дня суддею Березанського районного суду Тавлуєм В.В. винесено ухвалу про передачу кримінального провадження №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.186, ч.1 ст.296 КК України, судді Березанського районного суду Миколаївської області Старчеус О. П. через канцелярію суду для вирішення питання про його обєднання з кримінальним провадженням №000010 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1. ст.185, ч.ч.2,3 ст.186 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2,3 ст.186 КК України, оскільки з обвинувальних актів цих справ вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 інкримінується співучасть у вчинені одних і тих же злочинів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть обєднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони поперебувають, згідно з правилами , передбаченими ст.. 217 цього к Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути обєднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчинені одного кримінального правопорушення.

На підготовчому судовому засіданні прокурором також надано письмове клопотання про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками до нього на 73 аркушах.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що слідчим суддею Сабутову Е.Н. 17 травня 2013 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строк якого закінчується 04.06.2013 року.

Обрання знову такого ж запобіжного заходу прокурор обґрунтував тим, що:

- 04.03.2013 року в ході досудового розслідування ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчинені злочинів передбачених ч.2, ч.3 ст.186, ч.1 ст.296 КК України.

- застосування такого запобіжного заходу, щодо ОСОБА_1 покладається необхідністю запобігання спробам переховуватися від суду, запобігання спробам незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та запобігання вчинення ним нових злочинів, тобто продовження злочинної діяльності.

Також в обґрунтування свого клопотання прокурором зазначено, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_1 злочини відносяться до категорії тяжких і, що під час досудового слідства відповідно до п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Згідно характеристики Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області ОСОБА_1 характеризується незадовільно, як особа, яка не працює та влітку 2012 року притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень. До сільської ради у відношенні ОСОБА_1 надходили усні скарги про вчинення ним протиправних дій (а.с.59).

Від захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 також надійшло письмове клопотання про обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, мотивоване тим, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст..177 цього Кодексу, і що прокурором не доведені ці обставини, захисник просить відмовити в задоволенні клопотання прокурору і обрати відносно ОСОБА_1 більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Вислухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_2, думку захисника ОСОБА_2, обвинуваченого ОСОБА_1, які вважають, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді особистого зобовязання не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Ч.3 ст.315 КПК України передбачає обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжних заходів обраних щодо обвинуваченого, за клопотанням учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 п.п.2,3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобовязаний встановити, чи доводять, надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченим ст.. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В своєму клопотанні прокурор зазначив, що існують такі ризики, як те,що ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд вважає, що прокурором доведено тільки один ризик, те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать рапорти працівників міліції про відсутність його по місцю проживання, та ухвала суду про привід його до слідчого.

Так допитана судом потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що ніяких погроз стосовно неї ОСОБА_1 не висловлював.

Доказів того, що ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється також не надано.

Оскільки прокурором при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 у виді тримання під вартою доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст.. 194 КПК України, але не доведено обставини про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш мякий захід відповідно до ч.4 ст.194 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту , передбаченого ст.. 181 КПК України.

Згідно зі змістом ст..ст..131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обовязків.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово, або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом , мають право зявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на неї зобовязань.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі наведені в п.1-11 цієї статті.

З огляду на вищезазначене та те, що судом відносно ОСОБА_1 обирається запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_2 про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді особистого зобовязання відмовити.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується незадовільно, скоєнні ним злочини відносяться до категорії тяжких, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 217, 194,196, 334 , 314-316, 369, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Березанського району про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 та в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_1 Нізамівича, ІНФОРМАЦІЯ_1, міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці з 05.06.2013 року по 05.08.2013 року включно, за адресою: с. Коблево, вул. Шкільна,45, Березанського району Миколаївської області.

Звільнити ОСОБА_1 Нізамівича з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 Нізамівича такі процесуальні обовязки: прибувати до слідчого Слідчого відділу Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області та суду за першою вимогою. Цілодобово не залишати постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України вїзд в Україну.

Виконання ухвали доручити Березанському РВ УМВС Миколаївської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Об`єднати в одне провадження кримінальне провадження з обвинувальним актом №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.186, ч.1 ст.296 КК України з кримінальним провадженням з обвинувальним актом №000010 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2,ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2,ч.3 ст.186 КК України, присвоївши кримінальній справі загальний № 469/279/13-к провадження №1-кп/469/24/13.

В обєднаній кримінальній справі призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні 05 липня о 10:00 год. в приміщенні Березанського районного суду Миколаївської області за адресою: смт. Березанка, Миколаївської області, вул. Леніна, 58, зала судових засідань №1.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих, свідків.

Ухвала в частині обєднання кримінальних справ та призначення судового розгляду оскарженню не підлягає, а в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя: