пр. № 1-кп/759/782/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008910 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник: ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах, не маючи постійного джерела доходів та з метою покрашення свого матеріального становища запропонував особі, яка на момент вчинення злочину не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, відносно якого виділено матеріали в окреме провадження, вчинити злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна. Цього ж дня ОСОБА_3 разом з особою, яка на момент вчинення злочину не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, приблизно о 18 год. 17 хв., перебуваючи біля будинку №18/30 по пр-ту Палладіна в м. Києві, помітив раніше йому не знайомого ОСОБА_6 , який рухався попереду та у руках якого знаходився пакет з особистими речами та гаманець, який і вирішив відкрито викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 07.09.2016 приблизно о 18 год. 20 хв., знаходячись біля будинку №18/30 по пр-ту Палладіна в місті Києві, ззаду підійшов до Косса Алваро Сімао та наніс йому удар кулаком в область спини, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю.
Умисно заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої рани з нерівними осадженими краями, неправильно-овальної форми на долонній поверхні правої кисті в проекції основи 4-ої п`ясної кістки, розмірами 1,2x0,6 см, вкрита напіврідким раньовим вмістом, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , продовжуючи далі свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито вирвав з руки потерпілого ОСОБА_6 шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 200 гривень, у якому знаходились: грошові кошти в сумі 701 долар США, що згідно курсу Національного банку України станом на 07.09.2016 в перерахунку на гривні становить 18 786 гривень 08 копійок, гроші в сумі 300 гривень, та не представляючи для потерпілого матеріальної цінності водійське посвідчення, посвідчення пенсійного фонду на його прізвище, технічний паспорт на автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», паспорт громадянина Мозамбік та кредитні картки «ПриватБанк» та «ПУМБ» в кількості 4 штуки, а всього майна на загальну суму 19 286 гривень 08 копійок. В свою чергу особа, яка на момент вчинення злочину не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, відносно якого виділено матеріали в окреме провадження, знаходячись поряд, з переду нанесла удар потерпілому ОСОБА_6 , який намагався піднятись та припинити їх злочинні дії, від якого він знову втратив рівновагу та впав на землю.
Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік разом із викраденим майном з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 19 286 гривень 08 копійок, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном, яке було вилучено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що 07.09.2016 приблизно о 18 год. він разом із наглядно знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_8 перебував біля будинку АДРЕСА_2 . Останній просив позичити у нього грошей. Однак грошей у нього не було. В цей час вони помітили раніше не знайомого їм потерпілого, який рухався попереду та в руках якого знаходився гаманець та пакет. Вони вирішили відкрито викрасти вказані речі. У зв`язку з чим він підійшов до потерпілого ззаду та наніс йому удар кулаком в область спини, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В цей час наглядно знайомий хлопець також наніс удар потерпілому, який намагався піднятись, від якого потерпілий знову втратив рівновагу та впав на землю. Після чого він вирвав з руки потерпілого гаманець, у якому знаходились: грошові кошти в сумі 701 долар США та 300 гривень, а також документи: паспорт потерпілого, його водійське посвідчення, посвідчення пенсійного фонду, технічний паспорт, кредитні картки.
Погоджується, що вартість викраденого майна становить 19 286 гривень 08 копійок, а також погоджується з висновком експертизи про заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень. З місця вчинення злочину вони втекли разом із викраденим майном. Лише після його затримання виявилося, що цей наглядно знайомий хлопець на ім`я ОСОБА_8 був малолітнім, однак йому про це було невідомо, оскільки хлопець був міцної тілобудови і поведінка вказувала на дорослий спосіб життя. Цивільний позов, заявлений потерпілим, визнав у повному обсязі. Однак, перебуваючи під вартою, не має можливості відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, оскільки родичів у нього немає. До затримання він працював прибиральником на ст. метро «Академмістечко» у м. Києві.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , а також інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена, а тому його дії за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини справи, спосіб, обстановку вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного, що тяжких наслідків від скоєного не настало, а також думку потерпілого, який у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, його молодий вік, позитивну характеристику, на консультативних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено та вважає за необхідне обрати йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 , в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 19079 гривень 08 копійок підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки обґрунтований матеріалами справами, знайшов своє підтвердження в суді та повністю визнаний обвинуваченим ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_9 в вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти в залі судових засідань.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Стягнути із ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 19079 гривень 08 копійок на користь ОСОБА_6 .

Речові докази: грошові кошти у сумі 7 гривень, водійські права, посвідчення пенсійного фонду на прізвище потерпілого, технічний паспорт на автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», паспорт громадянина Мозамбік та кредитні картки «ПриватБанк» та «ПУМБ» в кількості 4 штуки, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити законному володільцеві.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1