Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 27 липня 2016 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
встановила:
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_4 не погоджуючись із судовими рішеннями винесеними щодо засудженого звернулися до касаційного суду зі скаргою в якій, просить вищевказані судові рішення скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На думку скаржниці, вирок місцевого та ухвала апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам справи та ухвалені судами з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Однак касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до пункту четвертого якої касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Зазначаючи про порушення судами певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду касаційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких скаржник оскаржує судові рішення.

Однак, захисником вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких, суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч зазначеним вимогам захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі вказує на неправильність, на її думку, оцінки доказів на підставі яких місцевим судом постановлено судове рішення щодо ОСОБА_5 , що виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.

Отже, висловлюючи вимогу про скасування вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону захисник не наводять конкретних та обґрунтованих, передбачених ст. 412 КПК України підстав.
Крім того, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, захисник, не зазначає, які саме зазначені нею в апеляційній скарзі для скасування чи зміни вироку місцевого суду підстави (доводи), залишились не розглянуті цим судом. Саме по собі залишення апеляційної скарги захисника без задоволення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені недоліки позбавляють колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Залишення касаційної скарги без руху або її повернення відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.
Надати скаржниці для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

Касаційну скаргу повернути скаржниці, якщо не буде усунуто недоліки касаційної скарги в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3