Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2943/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi

в складi: головуючого суддi ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачуваного ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в мiстi Сторожинець кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань №0000292 від 16 червня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освiта вища, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, настоятеля релігійної ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, 15 червня 2015 року біля 17 год., обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Renault Camade», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при сильному дощі, рухаючись зі швидкістю 40-50 км/год по автодорозі Р-62 сполученням Верховина-Усть Путила-Вижниця-Сторожинець-Чернівці із м. Чернівці в напрямку центру смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області на км 97+450 не врахував дорожню обстановку, яка склалася при даних погодних умовах, проявивши неуважність та самовпевненість в своїх діях, не впевнившись, що його дії по керуванню автомобілем будуть безпечними для інших учасників руху, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, втративши контроль за рухом автомобіля, допустив з`їзд з дороги та перекидання, в результаті чого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, які потягли за собою постійну втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3 (40%), тобто тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України визнав частково, суду пояснив, що 15 червня 2015 року біля 17 год. він керував автомобілем марки «Renault Camade» та рухався зі швидкістю біля 50 км/год. В його автомобілі знаходилися в якості пасажирів: його дружина ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Він уважно стежив за дорожньою обстановкою, оскільки був сильний дощ. Раптово його автомобіль почало заносити, він приймав заходи до вирівнювання його руху, однак цього не вдалося зробити, в результаті чого відбулося його перекидання. В даній дорожньо-транспортній пригоді потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, тому він прийняв заходи для її доставки в лікувальний заклад. Він не визнає, що діяв з необережністю і в результаті цього наступила ДТП, оскільки він дотримувався Правил дорожнього руху і обрав швидкість відповідно до погодних умов. Вважає, що під колесо автомобіля потрапив якийсь предмет, що призвело до його перекидання. Визнає, що потерпіла отримала тілесні ушкодження в результаті цієї транспортної пригоди. Цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування матеріальної шкоди, завданої лікуванням потерпілої на суму 3905,28 грн. визнає. Щодо цивільного позову потерпілої про відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої витратами на придбання ліків на суму 5034грн. не визнає його, оскільки вважає, що цю шкоду повинна відшкодувати страхова компанія, так його автомобіль був застрахований. В той же час просить суд врахувати, що ним відшкодовано частково матеріальні збитки потерпілій на суму 1700 грн. Міру покарання просить обрати несувору.

Суд знаходить доведеною вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому ставиться в провину.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 15 червня 2015 року вона в якості пасажира знаходилася в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 . В той день були складні погодні умови, оскільки йшов сильний дощ. Під час руху автомобіль раптово змінив траєкторію та відбулося його перекидання в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження переломи двох кісток хребта, які віднесено до категорії тяжких. Вона визнана інвалідом третьої групи внаслідок отриманої травми, її стан здоров`я значно погіршився. Під час лікування вона придбавала ліки за свій рахунок, всього витратила коштів 5034 грн., з яких 1000 грн. їй відшкодував ОСОБА_6 , а різницю в сумі 4034 грн. вона просить стягнути з нього, заявивши цивільний позов, який підтримує. Міру покарання обвинуваченому просить обрати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 15.06.2015 року біля 17.00 год. вона в якості пасажира рухалася в автомобілі під керування її чоловіка ОСОБА_6 та знаходилась на передньому сидінні, а ОСОБА_4 - на задньому сидінні. Йшов сильний дощ, чоловік рухався зі швидкістю біля 50 км/год. Їх автомобіль змінив рух, з`їхав в кювет та перекинувся, в результаті чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та швидка допомога відвезла її в лікарню, де вона отримала медичну допомогу. При цьому потерпіла рухалась без сторонньої допомоги та на рентгенологічному знімку ніяких переломів не було видно, однак, в подальшому потерпіла заявила, що у неї є переломи кісток хребта.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що після телефонного дзвінка його сина ОСОБА_6 він з іншим сином ОСОБА_10 прибули на місце пригоди, однак потерпілої вже там не було вона знаходилась в лікарні. В лікарні його невістка придбала необхідні ліки та передала потерпілій, після чого вони всі разом прибули до Сторожинецького РВ УМВС, де у них взяли пояснення, а пізніше доставили потерпілу на квартиру. Тоді вона повідомляла, що з нею все нормально.

Свідок ОСОБА_10 надав суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 суду пояснила, що нею проводилась судово-медична експертиза за постановою слідчого для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла ОСОБА_4 під час ДТП. Експертизу вона проводила на підставі історії хвороби та зробила висновок, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості. При цьому експертом не було враховано процент постійної втрати загальної працездатності.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 суду пояснив, що він в складі комісії проводив комісійну судово-медичну експертизу за ухвалою суду для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла ОСОБА_4 під час ДТП. При цьому експертами вивчалися матеріали судово-медичної експертизи, проведеної експертом ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_4 була оглянута комісією експертів, а також направлена до галузевих фахівців обласної консультативної поліклініки. За висновком лікаря-ортопеда у потерпілої мали місце: перелом тіла хребців Th10-Th11, значне порушення статико-динамічної функції, а тому відповідно до інструкції «Про порядок, організацію проведення лікарсько-страхової експертизи» від 08.01.1986 року, яка є нині діючою, комісія експертів прийшла до висновку, що у потерпілої ОСОБА_4 мають місце тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що потягли за собою постійну втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3 (40%).

Окрім часткового визнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення його вина підтверджується іншими доказами:

- висновками авто-технічних експертиз від 27.07.2015 року та 09.09.2015 року, згідно з якими: несправностей в гальмовій системі, рульовому керуванні та ходовій частині автомобіля марки «Renault Camade», які б могли виникнути до ДТП не виявлено; в даній ДТП водію ОСОБА_6 необхідно було діяти у відповідності до вимог п.12.1 ПДР, згідно з якими під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Технічна можливість уникнення даної пригоди для водія ОСОБА_6 визначалась виконанням ним вимог п.12.1 ПДР (а.с.68-71, 79-81);

- актами судово-медичних експертиз потерпілої ОСОБА_4 , у якої виявлено тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що потягли за собою постійну втрату загальної працездатності більш ніж на 1/3 (40%), які могли виникнути в результаті ударів об виступаючі частини салону автомобіля при ДТП 15.06.2015 року (а.с.153-158);

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, оскільки він скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілого.

Часткове визнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як метод його захисту від пред`явленого обвинувачення.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що скоєне ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії необережних.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд визнає часткове добровільне відшкодування спричиненої шкоди потерпілій.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_6 покарання на розсуд суду.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи, що його скоїла, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні одну неповнолітню дитину, часткового відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, можливо звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Суд вважає, що з урахуванням обставин, в яких діяв ОСОБА_6 в даній дорожньо-транспортній пригоді, його ставлення до усунення негативних наслідків, зокрема прийняття заходів для надання першої необхідної медичної допомоги потерпілій, часткове усунення шкідливих наслідків своїх дій, до обвинуваченого не слід застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення прав керувати транспортними засобами, як це передбачено санкцією ст.286 ч.2 КК України.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, суд знаходить, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні дослідженими доказами (товарними чеками) встановлено, що потерпілою ОСОБА_4 придбавалися ліки під час лікування від наслідків ДТП на загальну суму 5034 грн. В судовому засіданні потерпілою заявлено, що обвинуваченим їй відшкодовано суму 1000 грн., а обвинуваченим ОСОБА_6 надано квитанцію від 28.03.2016 року про перерахування потерпілій суми 700 грн. Таким чином, із загальної суми збитків необхідно вирахувати суму 1700 грн., яка сплачена обвинуваченим. Зважаючи на те, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпілій спричинено матеріальну шкоду, з нього підлягає стягненню на користь цивільного позивача 3334 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави на суму 3905,28 грн. про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої підлягає задоволенню, оскільки саме ця сума, відповідно до довідки Сторожинецької ЦРЛ, затрачена на лікування потерпілої за 32 ліжко дні.

Крім того, з обвинуваченого підлягає стягненню 1104,84 грн. коштів, затрачених на проведення судових авто-технічних експертиз.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання три роки позбавлення волі без позбавлення прав керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки у вигляді не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь цивільного позивача ОСОБА_4 матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням в сумі 3334 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Сторожинецької районної державної адміністрації 3905,28 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої в Сторожинецькій ЦРЛ, перерахувавши кошти на о/р 7054 у ГУДКУ у Чернівецькій області, , МФО 856135.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 1104,84 грн., перерахувавши кошти на р/р р/р 0227 ГУДКСУ у Чернівецькій області МФО 856135.

Речовий доказ по справі автомобіль марки «Renault Camade», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на збереженні у обвинуваченого ОСОБА_6 залишити у його користуванні (а.с.55-56).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляцiйного суду Чернiвецької областi, через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів, починаючи з моменту його проголошення.

СУДДЯ