У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2015 року колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складітрьох професійних суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченим кожному окремо строків обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченим, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт кожному.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думки захисників.

Вислухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, вивчивши матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо кожного окремо застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, які є тяжкими та особливо тяжким, що передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі, злочином спричинена загибель людини, ОСОБА_8 обвинувачується за вчинення злочину проти власності із застосуванням насильства, є раніше судимим, а тому обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих їм в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Також суд, приймаючи рішення, враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішення Європейського суду з прав людини, від 18 березня 2008 року, у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, пункт 55), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим діянь та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 371, 372 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 лютого 2016 року, включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 лютого 2016 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: