Справа № 676/1742/15-к
Провадження № 1-кп/676/201/16
УХВАЛА
22 листопада 2016 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді суду перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 31 грудня 2014 року за № 0002208 та 22 січня 2015 року за № 0000053, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Судом на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, оскільки строк дії обраних запобіжних заходів закінчується.

Прокурор просив продовжити тримання обвинувачених під вартою з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які слугували підставою обрання запобіжного заходу. Крім того, просив врахувати, що ОСОБА_5 вже відбуває покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_7 вчинив ряд кримінальних правопорушень, а ОСОБА_6 перебуває у розшуку в іншій державі.

Захисник ОСОБА_12 вважав існування ризиків суб`єктивною позицією прокурора і просив змінити запобіжні заходи на більш м`які.

Захисник ОСОБА_9 вважав, що застосовані запобіжні заходи слід змінити на не пов`язані з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_10 вважала, що підстави продовження дії запобіжних заходів відсутні, а ризики не обґрунтовані.

Захисник ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити дію обраних обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості та корисливого тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, раніше судимі за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, обвинувачуються у вчиненні цих злочинів протягом незначного строку після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про явне небажання ставати на шлях виправлення та наявність ризиків ухилення від суду, продовження злочинної діяльності, про існування яких, на думку суду, обґрунтовано стверджує сторона обвинувачення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім цього, вироком суду від 2 березня 2015 року ОСОБА_5 у іншому кримінальному провадженні засуджено до покарання у виді реального позбавлення волі, тобто він фактично вже відбуває покарання за цим вироком, що унеможливлює його звільнення з-під варти у зв`язку з відсутністю можливості виконувати обов`язки, які мають бути покладені на нього у разі зміни запобіжного заходу. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні інкримінованих діянь протягом декількох днів, а обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні інкримінованого діяння під час відбування іспитового строку, що додатково обґрунтовує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо тверджень сторони обвинувачення про ризик чинення тиску на свідків, то з огляду на відсутність доказів щодо спроб чинення такого тиску суд ці ризики в обґрунтування свого рішення не поклав при попередньому продовженні строку тримання під вартою, не обґрунтовує ними й цю ухвалу.

Крім того, стороною захисту не доведено, а судом в судовому засіданні не встановлено, що зникли ризики, які стали підставою обрання та продовження попереднім складом суду та апеляційною інстанцією запобіжних заходів, чи виникли нові вагомі обставини, що мають вирішальне значення та не були враховані при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачені не працюють та не навчаються, тобто їх соціальні зв`язки вичерпуються лише сімейними стосунками, що, однак, не є підставою для спростування існування вказаних вище ризиків.

Приймаючи рішення, суд керується вимогами пункту «c» статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом , як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

З огляду на викладені вище обставини суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, на чому наполягав захист, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 331, 176-178, 183 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Продовжити дію обраних обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 20 січня 2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Копію ухвали направити начальнику Хмельницького слідчого ізолятора до виконання, вручити обвинуваченим до відома.

Суддя ОСОБА_13 -Годлевська