Справа № 583/957/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" березня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого засідання в залі суду у м. Охтирка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000096 від 02.02.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рябина Великописарівського району Сумської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , освіта середня, що не працює, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 10 січня 2016 року, близько 11.00 години, перебуваючи в приміщенні ферми АДРЕСА_3 , яка належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 , допомагаючи останній по господарству побачив в приміщенні, де знаходиться худоба, три неповні мішки з дертю (виготовлена із перемелених сортів пшениці, вівса та ячменю), об`ємом рівному семи дванадцятилітрових відер. Керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, викрав зазначені три неповні мішки з дертю. Згідно висновку експерта № 027 від 10.02.2016 року вартість одного дванадцятилітрового відра дерті (виготовлена із перемелених сортів пшениці, вівса та ячменю) становить 30 грн., вартість викрадених семи дванадцятилітрових відер дерті становить 210 грн. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 210 грн.
24.03.2016 р. до суду надійшов обвинувальний акт та письмова угода про примирення, укладена 17.03.2016 р. між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно якої підозрюваний ОСОБА_5 , визнає себе повністю винним у викраденні семи дванадцятилітрових відер дерті та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Потерпіла та підозрюваний узгодили міру покарання у виді 120 годин громадських робіт.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор також заявив про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Сторонам було роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст. 476 КПК України.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку потерпілої та прокурора, які вважають, що угода про примирення може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, визнає.

Встановлено, що укладення угоди про примирення між підозрюваним та потерпілою є добровільною. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена підозрюваним та потерпілою, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до закону.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17.03.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 120 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну не обирати.

Речові докази: три неповні мішки з дертю (виготовлена із перемелених сортів пшениці, вівса та ячменю), об`ємом рівному семи дванадцятилітрових відер, які згідно розписки про збереження знаходиться у потерпілої, після вступу вироку у законну силу, вважати повернутими власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1 .