ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянула у судовому засіданні в м. Києві 24 березня 2016 року кримінальну справу за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_5 на окрему ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Апеляційного суду міста Києва перебувала кримінальна справа за апеляціями потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року, яким останнього визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 364 КК України, ч. 3 ст. 166, пунктами «в», «і» ст. 93 КК України 1960 року, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади, на строк 3 роки із конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Захист інтересів ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат ОСОБА_5 .
Кримінальна справа неодноразово відкладалась з різних причин, зокрема і через систематичні неявки захисника ОСОБА_5 , участь якого у розгляді справи була обов`язковою.
Під час розгляду справи 14 серпня 2015 року Апеляційним судом міста Києва було постановлено окрему ухвалу, якою вирішено довести до відома Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для вжиття щодо адвоката ОСОБА_5 передбачених законом заходів реагування з метою запобігання в подальшому зриву судових засідань, що свідчить про неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та порушення ст. 7 Правил адвокатської етики, які призвели до затягування розумних строків розгляду справи щодо ОСОБА_7 .
У подальшому 17 листопада 2015 року по справі також постановлено окрему ухвалу, у якій зазначено про систематичне неналежне виконання своїх професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_5 , про що вирішено повторно донести до відома Київську кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури для вжиття заходів реагування з метою належного виконання ним обов`язків захисника у кримінальній справі.
При цьому судом установлено, що захисником ОСОБА_5 було зірвано судове засідання 29 жовтня 2015 року, оскільки причин неявки повідомлено не було. Також ОСОБА_5 черговий раз не з`явився у судове засідання, призначене на 11 годину 16 листопада 2015 року, про причини неявки не повідомив, на телефонні дзвінки засобами мобільного зв`язку не відповідав. Водночас в цей же день, о 10:55 год. ОСОБА_5 особисто подав до канцелярії суду письмові клопотання по справі, однак яких-небудь клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. На думку колегії суддів апеляційного суду, ці обставини свідчили про неналежне виконання адвокатом ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що призводить до затягування розгляду справи та порушення розумних строків її розгляду.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 зазначає вимогу про скасування окремої ухвали як незаконної у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що у другій половині листопада його стан здоров`я погіршився, про що повідомляв помічника судді ОСОБА_8 , у зв`язку з чим він звертався для отримання медичної допомоги амбулаторно, а з 17 по 30 листопада 2015 року він перебував на лікуванні, про що суд повідомив та надав відповідні медичні документи. Вважає, що окрема ухвала постановлена передчасно та з метою тиску на нього як захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що касаційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 березня 2008 року «Про практику винесення судами окремих ухвал (постанов) у кримінальних справах» суд зобов`язано за наявності підстав винести окрему ухвалу (постанову), щоб звернути увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені у справі факти порушення закону, причини й умови, що сприяли вчиненню злочину і зумовлюють вжиття відповідних заходів, а також на деякі інші обставини. Перелік підстав для винесення окремих ухвал чи постанов, визначений у ст. 23-2 КПК України, не є вичерпним. У разі необхідності суд може за матеріалами судового розгляду винести окрему ухвалу (постанову) і в інших випадках (наприклад, стосовно фактів зриву судових процесів).
За змістом п. 7 зазначеної Постанови у разі, коли з урахуванням характеру виявлених фактів порушення закону, що перешкоджають розгляду справи, виникає необхідність вжиття невідкладних заходів для їх усунення, відповідно до ст. 273 КПК України допускається винесення судами окремих ухвал (постанов) і під час судового розгляду.
При перевірці матеріалів справи касаційним судом установлено, що доводи ОСОБА_5 про істотне порушення вимог кримінально- процесуального закону при постановленні окремої ухвали є безпідставними та не відповідають установленим судом апеляційної інстанції обставинам, які у касаційній скарзі не спростовано.
Зокрема, згідно з ухвалою суду судове засідання, призначене на 29 жовтня 2015 року було відкладено у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_5 , який про причини неявки не повідомив. У касаційній скарзі не наведено доводів про причини неявки у це судове засідання та відомостей на підтвердження їх поважності. У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що захисник не з`явився у судове засідання без поважних причин, що свідчить про зрив розгляду справи.
Щодо судових засідань, призначених на 16 та 17 листопада 2015 року, колегія суддів встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання було призначено на 11:00 год. 16 листопада 2015 року. При цьому, в цей же день близько 10:55 год. захисник ОСОБА_5 особисто подав через відділ прийому громадян Апеляційного суду м. Києва письмові клопотання, що підтверджується поясненнями спеціаліста відділу прийому громадян та попереднього розгляду їх звернень Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_9 від 16 листопада 2015 року.
Проте, як убачається із протоколу, цього дня у судове засідання захисник ОСОБА_5 не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 11:00 год. 17 листопада 2015 року. При цьому, ОСОБА_5 на електронну адресу було направлено повідомлення про перенесення розгляду справи та зазначено про необхідність надання документів, що підтверджують поважність причин неявки у судове засідання.
Водночас, у судове засідання 17 листопада 2015 року захисник ОСОБА_5 також не з`явився, при цьому повідомив телефонограмою про його перебування на лікуванні.
Разом із цим, у подальшому ОСОБА_5 документів на підтвердження поважності причин неявки у судові засідання 29 жовтня та 16 листопада 2015 року не надав, відсутні посилання на такі і в касаційній скарзі.
Твердження ОСОБА_5 про передчасне постановлення ухвали до винесення по справі остаточного рішення не свідчать про порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку зриву судових засідань з урахуванням характеру виявленого порушення закону, які перешкоджають розгляду справи та необхідності вжиття невідкладних заходів реагування, відповідно до ст. 273 КПК України 1960 року допускається винесення судами окремих ухвал і під час судового розгляду.
Таким чином, на думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про неналежне виконання ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків захисника, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що призвело до затягування розгляду справи та порушення розумних строків її розгляду є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.
З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_5 за матеріалами справи не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись статтями 394-396, 398 КПК України 1960 року та п. п. 11, 15 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Окрему ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року щодо адвоката ОСОБА_5 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3