Провадження № 1-кс/734/583/16 Справа № 734/1108/16-к
У х в а л а

іменем України

21 березня 2016 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 винесене в кримінальному провадженні № 0000259 від 20.03.2016 року про накладення арешту, -
В С Т А Н О В И В:
21 березня 2016 року слідчий СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме мобільного телефону марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору та грошей у сумі 5301 гривень, які були вилучені під час затримання у ОСОБА_5 20 березня 2016 року. Клопотання мотивоване тим, що з 19.03.2016 на 20.03.2016 ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де пошкодивши скло вікна у житловому будинку, просунув всередину руку та відкрив вхідні двері, які були закриті з середини, проник до будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 8000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.186 КК України.

20.03.2016 року о 02 год. 40 хв., безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_5 був затриманий уповноваженою службовою особою відповідно до ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Після затримання ОСОБА_5 , уповноваженою службовою особою здійснено його обшук відповідно до ч.3 ст.208 КПК України, у ході якого у ОСОБА_5 було вилучено наступне майно:

-мобільний телефон марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору;

-грошові кошти у сумі 5301 гривні, купюрами номіналом 500 грн. 9 купюр, 100 грн. 3 купюри, 50 грн. 7 купюр, 20 грн. 4 купюри, 10 грн. 6 купюр, 5 грн. - 2 купюри, 1 грн. 1 купюра.

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_5 майно, а саме мобільний телефон марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема для полегшення розпорядження викраденими коштами, а саме для переїзду з с. Скрипчин, Козелецького району, Чернігівської області до смт. Козелець, Козелецького району, Чернігівської області.

Крім цього, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти у затриманого ОСОБА_5 в сумі 5301 гривня одержані внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, тобто були відкрито викрадені у ОСОБА_8 із її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він 19.03.2016 року пішов зі свого дома, та взяв у брата 10 гривень, так як не мав грошових коштів на дорогу до смт. Козелець.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання не заперечив.

Захисник вважає, що підстави для накладення арешту на телефон відсутні. Питання щодо грошових коштів залишив на розсуд суду.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника та дослідивши матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав:

при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 20.03.2016 року о 02 год. 40 хв., ОСОБА_5 був затриманий уповноваженою службовою особою відповідно до ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Після затримання ОСОБА_5 , уповноваженою службовою особою здійснено його обшук відповідно до ч.3 ст.208 КПК України, у ході якого у ОСОБА_5 було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору та грошові кошти у сумі 5301 гривні, купюрами номіналом 500 грн. 9 купюр, 100 грн. 3 купюри, 50 грн. 7 купюр, 20 грн. 4 купюри, 10 грн. 6 купюр, 5 грн. - 2 купюри, 1 грн. 1 купюра.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням наданих матеріалів клопотання, суд приходить до висновку, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 5 301 гривня відповідають одному з критеріїв, зазначених у ч.2 ст. 167 КПК України. У суду є достатні підстави вважать, що вилучений телефон міг бути використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, а грошові кошти могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тому з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні, суд вважає необхідним накласти арешт на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 винесене в кримінальному провадженні № 0000259 від 20.03.2016 року про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно, а саме:
-мобільного телефону марки «Нокіа 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору;

-грошові кошти у сумі 5301 гривні, купюрами номіналом 500 грн. 9 купюр, 100 грн. 3 купюри, 50 грн. 7 купюр, 20 грн. 4 купюри, 10 грн. 6 купюр, 5 грн. - 2 купюри, 1 грн. 1 купюра.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про накладення арешту на майно може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя