Єдиний унікальний номер 235/1572/15-к
Номер провадження 11-кп/775/1016/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇ Н И

22 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, захисника та обвинуваченого на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, не судимого, який працював інспектором ВПС Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області та мешкав за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з ізоляцією та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено спеціального звання молодший сержант міліції, на підставі ч. 4 ст. 72 КК України визначено вирок в цій частині виконувати самостійно.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 03 грудня 2014, приблизно о 02 годині 30 хвилин, у м. Красноармійську, біля будівлі юнацько- дитячої спортивної школи на вул. Леніна, 60, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення вбивства, наніс ОСОБА_8 не менше 28 ударів руками і ногами в життєво важливі органи людини, а саме по голові, шиї, в живіт та грудної клітини, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження від яких ОСОБА_8 на місці події помер.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів приблизно о 03 годині 00 хвилин 03 грудня 2014, перебуваючи у вказаному місці, з метою крадіжки чужого майна, ОСОБА_7 зняв з пальця ОСОБА_8 золотий перстень, вартістю 895,78 грн., а з куртки ОСОБА_8 взяв мобільний телефон Nокіа-202», вартістю 700 грн. Після чого скинув труп ОСОБА_8 у середину каналізаційного колектору та з викраденим майном зник з місця злочину, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд.

Таким чином, своїми діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині та таємним викраденням чужого майна ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України.

На зазначений вирок прокурором, захисником та засудженим подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст.115 ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі, на підставі ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання молодший сержант міліції, на підставі ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на 3 роки; за ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 54 КК України з позбавленням спеціального звання молодший сержант міліції, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з позбавленням спеціального звання молодший сержант міліції та з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки. Зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, а судом допущені істотні порушення вимог кримінального закону.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази винуватості обвинуваченого та вичерпані можливості їх отримати . Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та направити на додаткове розслідування в зв`язку з не встановленням достатніх доказів його вини у скоєнні злочинів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення скарги прокурора, прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок скасуванню з направленням на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, під час судового розгляду обвинувачений заявляв, що стосовно нього мало місце незаконне затримання, жорстоке поводження та погроза застосування такого поводження, після чого суд першої інстанції звернувся до прокуратури Донецької області для перевірки викладених ОСОБА_7 обставин та прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України, про яке просив повідомити суд в найкоротший термін.

Вирок у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 був постановлений 07 липня 2016 року, жодних повідомлень щодо прийнятого рішення стосовно викладених обвинуваченим у заяві обставин суду надано не було.

Під час апеляційного розгляду прокурором було надано постанову ст. слідчого прокуратури Донецької області від 22 липня 2016 року, якою кримінальне провадження № 0000564 розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Тобто судом першої інстанції не були досліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, оскільки оскаржуваний вирок було постановлено до закінчення перевірки викладених ОСОБА_7 обставин та прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Крім того обвинувачений в судовому засіданні вказав, що піддавався фізичному та психологічному впливу з боку ОСОБА_9 , двох невідомих йому осіб, начальника слідства та начальника розшуку, проте при винесенні вищевказаної постанови слідчий керувався лише поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не були належним чином перевірені всі обставини викладені обвинуваченим.

Також в мотивувальній частині оскаржуваного вироку є посилання на пояснення обвинуваченого з приводу застосування щодо нього недозволених методів слідства, проте судом першої інстанції вказаним доводам не надано належної правової оцінки.

Крім того, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції, викладаючи обвинувачення, визнане судом доведеним, вказав що ОСОБА_7 заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Таким чином, суд фактично прийшов до висновку, що обвинувачений вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

В той же час суд в цій же частині вироку кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України, а в резолютивній частині вироку визнав винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, суд допустив істотні суперечності як в самій мотивувальній частині вироку, так і між мотивувальною та резолютивною частинами вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що під час судового розгляду судом першої інстанції залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407,410, 415 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, захисника та засудженого задовольнити частково.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжити на 30 діб до 21 жовтня 2016 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді