Єдиний унікальний номер 227/2819/16-к
Номер провадження 11-сс/775/324/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001079 від 04 липня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до ухвали слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в порядку ст..174 КПК України з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001079 від 04.07.2016 року, який накладено ухвалою слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.07.2016 року на дві самохідні гідравлічні вишки. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він є законним володільцем вказаних транспортних засобів, що підтверджується наданими ним договорами оренди обладнання № 3-010616 від 01.06.2016 року та № 2-2016 від 01.03.2016 року за допомогою яких він, на підставі договору підряду № 126 від 24.06.2016 року здійснює господарську діяльність. Вважає, що арешт потрібно скасувати, так як арештована техніка не містить слідів кримінального правопорушення, а заборона володільцю розпоряджатися вказаною технікою блокує господарську діяльність та наносить матеріальну шкоду у вигляді сплати орендних платежів за техніку, санкцій за невиконання обов`язків, передбачених договором підряду. Зазначає, що використання майна та заборона розпорядження майном може бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може привести до зникнення. Втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Однак слідчим не доведено таких обставин. Крім того зазначає, що санкція ч.1 ст.272 КК України не передбачає конфіскації майна. На підставі викладеного просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та повернути йому арештоване майно.

На вказану ухвалу суду заявником ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року скасувати та повернути володільцю ФОП ОСОБА_5 підйомник колінчастий «Dino» 240RXT серійний номер YGG240RXTC0024049, виробництва ТОВ Пекканіска та ліктьовий підйомник Haulotte HA16PX або надати цю техніку на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_5 . Зазначає, що ОСОБА_5 володіє заарештованим майном на підставі договорів оренди та являється добропорядним суб`єктом господарювання та виконує всі роботи за договором підряду. На його думку, техніка не містить слідів правопорушення, що є підставою для повернення її володільцю ОСОБА_5 .. Вважає, що оскаржуваною ухвалою було порушене право ОСОБА_5 на володіння та користування арештованою технікою.

До апеляційного суду Донецької області надійшло клопотання від заявника ОСОБА_5 та представника заявника ОСОБА_6 , в якому вони просять скасувати арешт повність, апеляційну скаргу розглядати за їх відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що він пропустив його з поважних причин.

На думку колегії суддів, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 пропустив з поважних причин, оскільки копію ухвали він отримав поштою 28 липня 2016 року, а тому колегія поновляє ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 404 ч. 1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 від 6 липня 2016 року зазначене вилучене майно при проведенні огляду місця події 4.07.2016 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001079 від 4 липня 2016 року. Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001079 від 04 липня 2016 року, оскільки слідчим СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 доведена сукупність підстав вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо відсутності підстав для прийняття слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до норм ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

На думку колегії суддів немає підстав вважати, що слідчим суддею допущені якісь порушення норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001079 від 04 липня 2016 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001079 від 04 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: