Справа № 523/3177/16-к
Провадження №1-кп/523/354/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2016 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та законного представника неповнолітнього потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000435 із звинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, маючий неповну середню-спеціальну освіту, зареєстрований: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 . Раніш засуджений Комінтернівським районним судом Одеської області 06.09.2012 року за ст.ст.15 ч.2, 185 ч. З КК України до З років позбавлення волі. Звільнений 04.09.2015 року після закінчення строку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
04.11.2015, біля 14 години 50 хвилин, маючи не погашену у встановленому порядку судимість за ст.ст.15, 185 ч. З КК України, перебуваючи біля будинку № 84 по вул. Гер. Сталінграду в м. Одесі, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, протиправно, повторно з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , шляхом ривка, відкрито вирвав з її руки мобільний телефон марки «Lenovo А 536» імеі № НОМЕР_1 , вартістю 3000 гривень, підключений до оператору мережі стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , стартовий пакет матеріальної цінності для потерпілої не становить.

Після цього, ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину з відкрито викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 29.01.2016, біля 02 години 00 хвилин, ОСОБА_8 маючи непогашену та не зняту у встановленому порядку судимість, перебуваючи біля будинку № 109а, розташованого по проспекту Добровольського в м. Одесі, маючи намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, протиправно, з метою відкритого викрадення чужого майна, застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я до потерпілого ОСОБА_4 , став намагатись ривком вирвати з руки потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «ASUS» імеі № НОМЕР_3 , вартістю 2500 гривень, підключений до оператору мережі стільникового зв`язку «Лайф» № НОМЕР_4 , стартовий пакет матеріальної цінності для потерпілого не становить проте отримав опір з боку потерпілого, у зв`язку з чим не зміг закінчити злочин з причин які не залежали від його волі та був затриманий потерпілим ОСОБА_4 на місці скоєння злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за епізодом відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що на початку листопада 2015 року перебуваючи біля будинку № 84 по вул. Гер. Сталінграда, побачив неповнолітню потерпілу у якої в руках був мобільний телефон, який він вирішив викрасти з метою продажу, підійшов до неї та шляхом ривка з рук викрав останній. Після чого з

місця скоєння злочину зник.

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні вищевказаного злочину підтверджується показаннями законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що того дня 04.11.2015 року йшла зустрічати свою неповнолітню доньку ОСОБА_5 зі школи. З боку до доньки підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , як саме донька опинилася на землі вона не бачила, однак точно пам`ятає, що він насів на неї і почав перевіряти кармани, донька при цьому намагалася відбиватися. Після того, як обвинувачений взяв її мобільний телефон він зник у провулку. Наздогнати обвинуваченого вона не могла за станом здоров`я, тому одразу викликала працівників поліції. Додала, що її неповнолітня донька внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_8 отримала психологічну травму.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом грабежу у потерпілого ОСОБА_4 не визнав, та пояснив, що 29.01.2016 року близько 01:00 години, біля парадної будинку АДРЕСА_3 , побачив потерпілого, який намагався увійти до будинку. Він підійшов до нього та попросив цигарки, а потім зателефонувати, потерпілий ОСОБА_4 грубо йому відповів, за що він ударив потерпілого рукою в область обличчя, після чого пішов далі. Через певний час потерпілий ОСОБА_4 та його товариш наздогнали його та повалили на землю, після чого викликали працівників поліції. Додав, що наміру викрадати мобільний телефон у нього не було, він просто хотів зателефонувати співмешканці.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 суд вважає, що його винність у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілих, свідків, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив,

29.01.2016 року близько 02:00 години повертався додому у одній руці тримав мобільний телефон, в іншій ключі. Біля парадної будинку АДРЕСА_3 , ззаду до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_8 і запитав чи є зателефонувати, при цьому смикнув за руку у якій був мобільний телефон, на що він повернувся, а обвинувачений ОСОБА_8 у цей час наніс удар рукою в область щелепи, розбивши губу та одразу почав тікати. Він покликав товариша ОСОБА_9 , з яким вони наздогнали обвинуваченого ОСОБА_8 , затримали його та викликали працівників поліції.

- показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що з потерпілим ОСОБА_4 проживають у сусідніх будинках. 29.01.2016 року на вул. Добровольського у м. Одесі у вечірній час зустрівся з потерпілим ОСОБА_4 , вони поспілкувалися та близько 02:00 години розійшлися. Пам`ятає, що потерпілий затримався біля вхідних дверей свого будинку. Потім потерпілий ОСОБА_4 покликав його та повідомив, що його ударили та намагалися викрасти мобільний телефон. Вони наздогнали та затримали обвинуваченого ОСОБА_8 . Додав, що до приїзду працівників поліції останній просив пробачення та відпустити його.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що при патрулюванні 29.01.2016 року надійшов виклик про напад на потерпілого ОСОБА_4 з метою заволодіння його мобільним телефоном. По приїзді на місце виклику було встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 та його товариш здійснили цивільне затримання обвинуваченого ОСОБА_8 . До нього працівниками поліції були застосовані спецзасоби кайданки. Обвинувачений ОСОБА_8 патрулю назвався несправжнім ім`ям, що було встановлено по приїзді до Суворовського ВП, також встановлено що він перебував у розшуку. Весь час обвинувачений пояснював, що він ніяких протиправних дій відносно потерпілого не вчиняв, просто проходив

поруч. Крім того, у обвинуваченого ОСОБА_8 при особистому огляді виявлений ножик.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до якого 29 січня 2016 року ОСОБА_4 повідомив ст. о/у Суворовського ВП у місті Одеса про те, що близько 02.00 знаходячись біля першої парадної будинку №109-А по проспекту Добровольського в м.Одеса невстановлена особа спричинила йому тілесні ушкодження, після чого намагався вирвати з рук мобільний телефон марки «ASUS» підключений до сеті «Лайф» № НОМЕР_4 , вартістю біля 2500 гривень, однак здійснив йому опір, нападаючий був затриманий і доставлений в Суворовський ВП в м.Одеса.

- протоколом огляду речових доказів від 01.02.2016 року, об`єктом огляду являється мобільний телефон «ASUS» імей НОМЕР_3 .

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 02.02.2016 року, в ході проведення якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_4 на фото №3 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як чоловіка, який намагався вчинити відносно нього пограбування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та його вина доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушеннь, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та не відшкодована майнова шкода потерпілі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме СД диск «RIDATA DVD-R 4.7 GB 120 min» із відеозаписом, завірена належним чином копія довідки №2/1-63 від 17.11.2015 року з ПТ «Ломбард Скарбниця» які зберігаються в матеріалах досудового розслідування; мобільний телефон «ASUS» імей НОМЕР_3 , який переданий потерпілому ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за № 0006493 до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Цивільний позов потерпілими не пред`являвся.

Таким чином, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який фактично у судовому засіданні свою вину визнав за епізодом відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 визнав повністю, а вину у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом грабежу у потерпілого ОСОБА_4 не визнав, спосіб його життя, те, що він не має постійного заробітку, особисте ставлення до скоєного, а також позицію потерпілих, які просили призначити обвинуваченому міру покарання пов`язану з позбавленням волі, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_8 був обраний запобіжний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 14.07.2016р.

Водночас суд враховує ту обставину, як вбачається з протоколу затримання особи, ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 29.01.2016 року, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 29.01.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 08.07.2016р., разом з цим запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити не змінним. При цьому наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 29 січня 2016 року до набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 29 січня 2016 року.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів досудового розслідування в якості речових доказів: СД диск «RIDATA DVD-R 4.7 GB 120 min» із відеозаписом, завірена належним чином копія довідки №2/1-63 від 17.11.2015 року з ПТ «Ломбард Скарбниця» зберігати в матеріалах досудового розслідування; мобільний телефон «ASUS» імей НОМЕР_3 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий