АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1323/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

за участю власника майна - ОСОБА_7 ,

її представника - адвоката ОСОБА_8

розглянула в судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2016 р.

Цією ухвалою за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000510 накладено арешт на автомобіль Mercedes Benz E 200, д.н.з. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 .

Дане провадження було розпочате 19.09.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а 20.11.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно заочно повідомленої ОСОБА_10 підозри, він, працюючи в органах внутрішніх справ, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого СБНОН Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області та маючи спеціальне звання майора міліції, діючи з метою особистого збагачення наприкінці 2014 р. придбав у невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, після чого зберігав його з метою збуту та збував неодноразово за гроші ОСОБА_11 в автомобілі Mercedes Benz, який знаходився в користуванні ОСОБА_10 , а належав його дружині ОСОБА_7 .

Після збуту наркотичної речовини 29 січня 2015 р. працівники правоохоронних органів намагалися затримати ОСОБА_10 , однак він на вказаному автомобілі зник з місця пригоди, в подальшому залишивши автомобіль за адресою: вул. Тракторобудівників, 168 в м. Харкові.

За клопотанням прокурора слідчий суддя арештував цей автомобіль як такий, що має в даному кримінальному провадженні значення речового доказу, а його повернення за висновком слідчого судді, може негативно вплинути на результати досудового розслідування.

Власник майна ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт автомобіля відмовити, посилаючись на те, що раніше накладений на нього арешт був скасований ухвалою слідчого судді від 12 липня 2016 р. в порядку ,передбаченому ст. 174 КПК України, а повторне звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля не є виправданим.

Прокурор в судове засідання в апеляційній інстанції не з`явився, хоча про час та місце розгляду матеріалів був повідомлений належним чином, а про причину свого неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 були розглянуті у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги та дослідивши матеріали, що надійшли до апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Тому. відповідно до положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя повинен відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків ,передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З наданих в розпорядження суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що автомобіль, про який йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , був тимчасово вилучений 26 січня 2015 р. в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 236 КПК України та арештован за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді від 30 січня 2015 р. в забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої в якості додаткового покарання за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

В якості іншого об`єкта арешту цей автомобіль на час застосування щодо нього вказаного заходу забезпечення кримінального провадження станом на 30 січня 2016 р. не розглядався.

В подальшому, після ухвалення судового рішення від 3 березня 2016 р. на користь ОСОБА_7 за її позовною вимогою про визнання за нею особистої приватної власності на цей автомобіль, арешт з нього було скасовано ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 р., оскільки він є власністю особи, що не є підозрюваною.

Звертаючись до слідчого судді 25 липня 2016 р. з черговим клопотанням про арешт цього автомобіля, прокурор мотивував заявлене клопотання тим, що даний транспортний засіб підлягає арешту як знаряддя кримінального правопорушення, що може нести на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а отже має значення речового доказу, придбаний ОСОБА_10 на гроші, набуті незаконним шляхом, та, з метою подальшої легалізації, зареєстрований на ОСОБА_7 .

Однак, об`єктивних причин, за якими даний транспортний засіб, впродовж півтори року з моменту його тимчасового вилучення не був визнаний знаряддям злочину та речовим доказом у кримінальному провадженні і що послугувало визнанню його таким на теперішній час, чого не було відомо раніше, з матеріалів на обґрунтування необхідності його повторного арешту не вбачається.

Посилання у клопотанні на пояснення свідка ОСОБА_12 щодо можливості, як на думку прокурора, придбання автомобіля ОСОБА_10 за рахунок його кримінальної діяльності, за відсутністю в матерілах показань цієї особи, - є голослівним.

Оскільки в порушення положень ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт автомобіля прокурор не надав слідчому судді докази обставин, на які він посилався, рішення слідчого судді про задоволення клопотання не узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України, а тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2016 р., якою за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000510 накладено арешт на автомобіль Mercedes Benz E 200, д.н. НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000510 про арешт автомобіля Mercedes Benz E 200 , д.н. НОМЕР_3 з номером кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а зазначений автомобіль, що зберігається на штрафному майданчику ХФДПМВС «Інформресурс», повернути його власнику ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: