ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 12.09.2016р. за № 0002815, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 11 вересня 2016р. приблизно о 13.30 годин ОСОБА_4 , з метою проведення особистої розмови з ОСОБА_5 через незачинені двері зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де на той момент перебувала ОСОБА_6 .

Перебуваючи у приміщені зазначеної квартири, ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти перебування останнього у вказаній квартирі, з`ясував, що ОСОБА_5 , який проживав в одній із кімнат вказаної квартири, вдома відсутній та у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом вільного доступу, взяв з тумби у кімнаті квартири АДРЕСА_2 телевізор фірми «Samsung», модель СS-21М16МQQ, серійний номер В7313ВХ801030R, в корпусі сірого кольору, вартістю 2000 грн., що належить ОСОБА_5 і, не зважаючи на присутність у квартирі інших осіб, які своїми діями намагались завадити реалізації його злочинного наміру, покинув приміщення квартири, заволодівши викраденим та розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Також пояснив, що щиро кається в скоєному, викрадене майно повернув потерпілому. Просить призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки працює неофіційно збірником меблів, має дохід, з якого може сплатити штраф.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинуваченого немає.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді штрафу, яке слід обрати в межах санкції ч.1 ст.186 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850,00грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Речовий доказ - телевізор фірми «Samsung», серійний номер В7313ВХ801030R, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити йому ж за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

14.11.2016