1Справа № 335/8663/16-к 1-кп/335/435/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, не одруженому, маючому на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованому , без освіти, офіційно не зареєстрованому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Київ, громадянці України, не одруженій, маючій на утриманні трьох малолітніх дітей, не працевлаштованій, маючій початкову середню освіту, офіційно не зареєстрованій, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -
16 травня 2016 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи сумісно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись неподалік від банкомату АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 149, побачили потерпілу ОСОБА_4 , після чого дочекались поки остання вставила карту в банкомат і ввела «пін-код». В цей час ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 з метою викрадення грошових коштів потерпілої, підійшли до останньої та під вигаданим приводом, почали відволікати ОСОБА_4 , пояснюючи, що грошей в банкоматі немає, при цьому, відводячи потерпілу від банкомату. Скориставшись розгубленістю потерпілої, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, отримав замість ОСОБА_4 грошові кошти з банкомату у сумі 6 000 гривень, після чого ОСОБА_7 з метою приховування злочину отримала з банкомату чек і разом з ОСОБА_6 , зникли з місця скоєного злочину.
Таким чином, ОСОБА_6 сумісно з ОСОБА_7 таємно викрав грошові кошти ОСОБА_4 в сумі 6 000 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, 23 травня 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, сумісно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись неподалік від банкомату АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 149, побачили потерпілого ОСОБА_5 , після чого дочекались поки останній вставив карту в банкомат і вів «пін-код». В цей час ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 з метою викрадення грошових коштів потерпілого, підійшли до останнього та під вигаданим приводом, почали відволікати ОСОБА_5 , пояснюючи, що грошей в банкоматі немає. Скориставшись розгубленістю потерпілого ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, отримала замість ОСОБА_5 грошові кошти з банкомату у сумі 3 700 гривень, після чого з метою приховування злочину отримала з банкомату чек і разом з ОСОБА_6 , зникла з місця скоєного злочину.
Таким чином, ОСОБА_6 діючи єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 таємно викрав грошові кошти в ОСОБА_5 у сумі 3700 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за злочинами, передбаченими ч.2 ст.185 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що дійсно у травні 2016 року вони з ОСОБА_7 знаходячись біля банкомату побачили потерпілу і коли вона вставила карту та ввела пін код, він відволік потерпілу зазначивши, що грошей у банкоматі немає, а ОСОБА_7 забрала гроші 6000 грн. та чек . Крім того, через деякий час вони зрозуміли, що можливо отримати кошти таким шляхом і наприкінці травня 2016 року таким самим способом, отримали грошові кошти ОСОБА_5 у розмірі 3700 грн. У скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати. Зазначив, що ОСОБА_5 він частково відшкодував збитки у розмірі 2000 грн., визнав заявлені цивільні позови. Крім того, зазначив, що є єдиним годувальником в сім`ї, буде намагатися відшкодувати збитки завдані потерпілим якомога швидше, а тому просить його не позбавляти волі.
Обвинувачена ОСОБА_7 допитана в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за злочинами, передбаченими ч.2 ст.185 КК України, винною у обвинуваченні визнала себе повністю, розкаялася та підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті, пояснила, що дійсно у травні 2016 року вони з ОСОБА_6 вирішили перевірити чи надійшли кошти на їх банківську карту. Знаходячись біля банкомату побачили потерпілу і коли вона вставила карту та ввела пін код, ОСОБА_6 відволік потерпілу, а вона забрала гроші 6000 грн. та, злякавшись що їх дії викриють, також забрала і чек . Крім того, через деякий час вони зрозуміли, що можливо отримати кошти таким шляхом і наприкінці травня 2016 року таким самим способом, отримали грошові кошти ОСОБА_5 у розмірі 3700 грн. У скоєному щиро кається, просить суд суворо її не карати. Визнала заявлені цивільні позови.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що 23.05.2016 року вирішив зняти з рахунку пенсію у банкоматі «Ощадбанк». До нього підійшов ОСОБА_6 і сказав, що грошей у банкоматі немає. Потерпілий відволікся від банкомату, а коли повернувся зрозумів, що банкомат грошей не видав, карту повернув. Через деякий час він звернувся до Банку і у подальшому у поліцію. Щодо цивільного позову, то заявлений позов він підтримав частково на суму 1700 грн., зазначаючи, що йому обвинувачені повернули 2000 грн. збитків. На суворому покаранні обвинувачених він не наполягає, вважає що виправити обвинувачених можливо із застосуванням випробувального терміну.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначила, що у травні вирішив зняти з рахунку накопичені кошти. До неї підійшов ОСОБА_6 і сказав, що грошей у банкоматі немає. Вона відволіклася від банкомату, забрала карту і коли повернулася почула, що банкомат видав чек і зрозуміла, що банкомат видав гроші обвинуваченим. Вона звернулася до ОСОБА_7 з проханням повернути чек, однак остання чек не повернула і обвинувачені зникли з поля її зору. Вона звернулася до Банку і у подальшому у поліцію. Щодо цивільного позову, то заявлений позов вона підтримала частково на суму 6000 грн., щодо моральної шкоди поданий цивільний позов не підтримала. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_6 , однак не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю доведена.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за епізодом від 16.05.2016 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, за епізодом від 23.05.2016 року за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за епізодом від 16.05.2016 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, за епізодом від 23.05.2016 року за ч. 2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені законом до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, мешкає у родині у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку у Запорізькій психіатричній лікарні та Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, під час провадження досудового слідства та в судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв установленню істини у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особа, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного та принципу індивідуалізації покарання, з урахуванням його ролі у вчиненні злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченого.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, має на утриманні трьох малолітніх дітей, соціально адаптований, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення правопорушень суд не встановив. Обвинувачений є працездатним, та може бути суспільно корисним, прагне усунути наслідки скоєного та сприяти у відшкодуванні шкоди потерпілим, що відповідає також і їх інтересам. Судом також враховується часткове добровільне відшкодування збитків одному із потерпілих.
Суд, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.75,76 КК України, та думку потерпілих, суд вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_6 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені законом до категорії середньої тяжкості, особу винної, який раніше не судима, не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку у Запорізькій психіатричній лікарні та Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.Судом також враховується часткове добровільне відшкодування збитків одному із потерпілих.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, визнала свою провину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваної та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченої.
При цьому суд обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України зазначає, що ОСОБА_7 має на утриманні 3 малолітніх дітей, а тому інші види покарань ст. 60,61 КК України (арешт, обмеження волі) до неї не можуть бути застосовані.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного, ролі у вчиненні злочинів, суд прийшов до висновку, що обвинувачена на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, має на утриманні трьох малолітніх дітей, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, думку прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.75,76 КК України, думку обох потерпілих, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченою умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої.
Вирішуючи питання про цивільні позови заявлені до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про солідарне відшкодування матеріальних збитків, з яким обвинувачені погодилися суд приходить до наступного.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зменшив заявлені вимоги і просить суд стягнути на його користь 1700 грн., потерпіла ОСОБА_4 також у судовому засіданні просить суд стягнути з обвинувачених у солідарному порядку матеріальні збитки у розмірі 6000 грн.
Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законним підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
З огляду на положення ст.174 ЦПК України та визнання обвинуваченими позову, позови ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування збитків є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі ст. 1167, 1190 ЦК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, якщо протягом 1(одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2(двох) років позбавлення волі;
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, якщо протягом 1(одного) року іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у солідарному порядку у відшкодування збитків 1700,00 грн.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у солідарному порядку у відшкодування збитків 6000,00 грн.
Речові докази: рух коштів по рахункам та два СД-диски з фотографіями з банкомату «Ощадбанк» -які долучені до матеріалів кримінального провадження-залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1