В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 539/965/16-к
13.04.2016 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Радиволівка, Великобагачанськог орайону, Полтавської області, українця, гр. України, освіта середня, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , у вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.1 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.
14.02.2016 року близько о 17 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння з метою скоєння таємного викрадення чужого майна зайшов на неохоронювану територію Лубенської пересувної механізованої колони № 4 (ПМК-4) в с.Засулля вул. Комсомольська, 63 Лубенського району Полтавської області.
Перебуваючи на території ПМК-4 ОСОБА_4 помітив трактор ЮМЗ-6 з якого вирішив таємно викрасти щиток приладів.
Так, ОСОБА_4 переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з корисливою метою з кабіни трактора ЮМЗ-6 демонтував та таємно викрав щиток приладів вартістю 185 грн. 40 коп. належні Лубенській пересувній механізованій колоні після чого з викраденим майном покинув територію та намагався залишити місце вчинення злочину але був помічений та затриманий працівниками ПМК-4, які припинили йог8о злочинну діяльність. Тим самим ОСОБА_4 , виконав усі дії які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15 ,ч 1 ст.185 КК України , як замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).
Під час досудового розслідування між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 - 30.03.2016 р. укладена угода про примирення між потерпілими і підозрюваним.
Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1, ст. 15 ч.2 КК України, а також відшкодував матеріальну шкоду потерпілим сторонам в повному обсязі.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст.185 ч.1 ,ст. 15 ч.2 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі п"ятдесят неоподатиковуваних мінімумівв доходів громадян ( 850 гривень).
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин у вчиненні якого підозрюваний (обвинувачений) визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. ст. 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання примирення.
ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення потерпілих та підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Угоду від 30.03.2016 р.. по кримінальному провадженню №1-кп/539/91/2016 про
примирення між представником потерпілого ПМК-4 ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ст. 185 ч.1 ,ст. 15 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 850 гривень).
Речові докази по справі : дошка приборів ,який знаходиться під збережувальною розпискою у представника потерпілого ПМК-4 ОСОБА_5 залишити як йому належний.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1