Справа № 163/1144/16-к
Провадження № 1-кп/163/48/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000016 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ладан Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, водія фірми «Don Trucking» (Республіка Польща), одруженого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 09 лютого 2016 року приблизно о 23 годині 43 хвилини, слідуючи з України в Республіку Польща через міжнародний пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що розташований в с.Старовойтове Любомльського району Волинської області, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості водія автомобіля марки «Opel», моделі «Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс загальною масою в перерахунку на висушену речовину 0,645 грама, поміщений у паперовий згорток, та екстракт канабісу масою 0,139 грама у виді нашарування на внутрішніх стінках металевої трубки, які приховав від митного контролю у внутрішній кишені одягнутої на ньому куртки, тобто у спосіб, що утруднює виявлення, та про їх наявність не заявив інспектору митниці під час усного опитування, однак свій намір до кінця не довів, оскільки вказані наркотичні засоби були виявлені під час прикордонно-митного контролю.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабісу та екстракту канабісу, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю способом, що утруднює виявлення, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину за інкримінованим йому обвинуваченням не визнав та суду показав, що наміру переміщувати наркотичні засоби через митний кордон України він не мав і до цього не готувався. Він працює водієм на польській фірмі та на підставі картки побуту в Республіці Польща має право на постійне проживання. Перебуваючи у відпустці вдома на території України, у таксиста за 200 грн. придбав незначну кількість марихуани для власного вживання, оскільки час від часу її вживає. Вдома декілька разів її курив та взяв з собою у поїздку до Республіки Польща, куди їхав на роботу на 13.02.2016 року, щоб не було сумно та мав намір по дорозі курити, при цьому хотів викурити її усю до перетину митного кордону. Перед проходженням митного контролю, востаннє марихуану курив з використанням металевої трубки на АЗС «WOG», що біля м. Любомль, - за кіоском, у якому оформляв страховку. Оскільки його покликала дівчина, яка виписувала страховку, він в поспіху «зжав» клаптик паперу, у якому попередньо знаходилась марихуана, при цьому, там взагалі не залишалось канабісу, а якщо й залишалось, то у незначній кількості, та щоб не смітити на газоні, даний папірець не викидав, а поклав його в кишеню власної куртки. Разом з ним слідував його колега ОСОБА_6 та ще двоє пасажирів. Під`їхавши до митного поста «Ягодин», стали у чергу та, будучи втомленими від проїзду 1000 км дороги, усі заснули. Через деякий час, до них у вікно постукав невідомий громадянин, який хотів «вклинутись у чергу». Після розмови з останнім, під`їхав до шлагбаума та прослідував смугою руху, на яку вказав інспектор прикордонної служби, при цьому, якою смугою слідувати йому не було різниці, оскільки ніякого товару з собою він не переміщував, а «коноплю», яку брав з собою, мав викурити і викурив. Заїхавши в зону митного контролю, до нього підійшов інспектор прикордонної служби (особа в камуфляжній формі, віком 45 років) із собакою породи «спанієль», після чого він вийшов з автомобіля та відкрив задні двері для огляду. Спочатку огляд з використанням собаки проводився у багажному відділенні автомобіля, а потім собака підбігла до його ноги та почала імітувати «статевий акт», що його обурило, тому він її ногою відштовхнув, після чого собака почала на нього «кидатися». У зв`язку із цим інспектор прикордонної служби голосно крикнув чи є у нього якісь заборонені предмети, і лише тоді він згадав, що по дорозі курив марихуану і все залишилось у куртці. Про наявність клаптику паперу, у якому попередньо зберігалась конопля, він відразу повідомив інспектору прикордонної служби, який, в свою чергу, покликав ще трьох співробітників митниці, та за руки його повів в окрему кімнату. У даній кімнаті, в присутності 5-8 осіб, серед яких була й дівчина, на запитання щодо наявності заборонених речей, він дістав паперовий згорток та трубку для паління, які поклав на стіл. Потім йому наказали присісти на стілець, а самі присутні обступили стіл так, що він його не бачив, а потім наказали йому роздягнутись до білизни. Було перевірено усі його кишені та в цей час прикордонник забрав у нього картку побуту, на що він заперечував, однак прикордонник почав на нього кричати та погрожувати фізичною розправою. Через деякий час його повели у бокс, де уже знаходився його автомобіль, при цьому куртка залишилась у кімнаті. У боксі, той же інспектор прикордонної служби з використанням службової собаки проводив огляд автомобіля, сумок та речей, однак нічого забороненого знайдено не було. По цьому, прийшов ще один інспектор прикордонної служби, а саме, ОСОБА_7 зі своєю службовою собакою (меншою та короткошерстною), яка ні на що не реагувала та даний інспектор ніяких дій з ним не проводив, а лише з участю даної собаки здійснювалось фотографування. На слідчого СБУ вони очікували орієнтовно три години та у цей час поряд з ним постійно був ОСОБА_7 , у якого в руках протягом усього часу знаходилась його куртка. До приїзду працівників СБУ ніхто ніяких документів не складав та митну декларацію для заповнення йому не надавав. Коли приїхала слідча СБУ, з кишені куртки дістали згорток, у якому була речовина зеленого кольору, та трубку. На той час, ствердно повідомив, що дані речі належать саме йому, однак пізніше, проаналізувавши розвиток подій, маршрути працівників митниці та, відповідно й його куртки, однозначно підтвердити, що це його речі, не може. За викладених обставин, вважає, що зібрані органом досудового розслідування докази є сфальсифікованими, вилучені у нього речі визнані речовими доказами незаконно, наміру переміщувати наркотики в Республіку Польща він не мав, все сталося випадково через його неуважність та збіг обставин, тому просив суд визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вважає себе винним лише у придбанні, вживанні, переміщенні по території України наркотичного засобу та керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, у чому й щиро розкаявся. Також просив суд врахувати те, що він працює водієм іноземної фірми.

Незважаючи на такі заперечення, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
З контрольних талонів для проходження по «зеленому коридору» та по «червоному коридору» серії АБВ №306411 вбачається, що в автомобілі марки «Opel», р.н.з. НОМЕР_1 , через митний кордон України слідувало чотири особи та першочергово даний транспортний засіб для проходження митного контролю заїхав на спрощену смугу митного контролю, так званий «зелений коридор», а для проведення поглибленого митного огляду в подальшому був переведений на смугу руху «червоний коридор».

В акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205000102/2016/000020Е від 10.02.2016 року зафіксовано, що за результатами проведення повного митного огляду автомобіля марки «Opel Vivaro», р.н.з. НОМЕР_1 , що слідував з України в Республіку Польща смугою руху «зелений коридор», під керуванням громадянина України ОСОБА_8 , а також речей останнього, було виявлено приховану від митного контролю речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, яка знаходилась у паперовому згортку, який знаходився у кишені куртки водія ОСОБА_4 .

Вказаний огляд проводився співробітниками Волинської митниці ДФС: головним державним інспектором УБ з МП ОСОБА_9 та старшим державним інспектором ВМО №1 м/п «Волинь-Центральний» ОСОБА_10 у присутності інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у період з 23:43 год. 09.02.2016 року по 03:31 год. 10.02.2016 року, при цьому останній будь-яких зауважень чи заперечень з приводу зафіксованих у ньому фактів не висловив та своїм власноручним підписом засвідчив його правильність.

Як вбачається із вказаного акту, підставою для такого огляду слугувало орієнтування УСБУ у Волинській області №54/3-509 від 28.01.2016 року.

Інспектор УБ з МП ОСОБА_9 в якості свідка суду показав, що у присутності обвинуваченого, як водія транспортного засобу, особисто проводив огляд речей (сумок) та в той час, як огляд він уже закінчував, а водій уже йшов від задніх дверцят автомобіля до передніх (водійських), спрацювала службова собака інспектора прикордонної служби, який і повідомив йому про даний факт. У зв`язку з цим, ще перебуваючи на смузі руху «зелений коридор», в обвинуваченого запитували чи є у нього заборонені або обмежені до переміщення речі, на що він відповів, як і на аналогічне питання перед початком митного огляду, що нічого такого не має. Особисто він у ОСОБА_4 двічі з`ясовував питання щодо переміщення заборонених та обмежених речей: перший раз відразу, як автомобіль заїхав в зону митного контролю, а другий після спрацювання службової собаки, та у першому і в другому випадку отримав відповідь, що не переміщує. Після цього обвинуваченого було переведено у кімнату поглибленого огляду, де останньому запропонували викласти усі речі, які він має при собі, на що ОСОБА_4 із внутрішньої кишені куртки виклав згорток з вмістом речовини зеленого кольору, зовні схожої на канабіс та пристрій для куріння. Оскільки дані предмети ОСОБА_4 були видані добровільно, особистий огляд останнього не проводився. За результатами митного огляду було складено відповідний акт та надіслано повідомлення управлінню СБУ.

Допитаний в якості свідка інспектор прикордонної служби ОСОБА_11 суду показав, що як інспектор-кінолог прикордонної служби впс «Рівне» з використанням службової собаки (короткошерстної), яка спрацьовує на наркотичні засоби, приймав участь у прикордонно-митному контролі «буса» білого кольору, який заїхав на «зелений коридор». Після того, як даний транспортний засіб заїхав в зону митного контролю та у ньому відкрились двері, собака першочергово спрацювала на сам автомобіль сіла на асфальт, що є її реакцією на наркотичний засіб, а потім спрацювала на водія - обвинуваченого. На пасажирів, які знаходились в автомобілі, спрацювання не було. На запитання щодо переміщення: наркотичних засобів, зброї, цигарок, ОСОБА_4 повідомив, що таких не переміщує, при цьому поводив себе знервовано, що проявлялось у його поведінці, стурбованості, нечітких відповідях на запитання та відсутності рішучості. Після доповіді старшому зміни, спочатку у кімнату для поглибленого огляду перевели самого обвинуваченого, де останньому були поставлені аналогічні запитання щодо переміщення заборонених предметів, на що ОСОБА_4 знову відповів, що нічого такого не має. Після цього, йому було запропоновано показати свої речі і лише тоді обвинувачений добровільно дістав із внутрішньої кишені одягнутої на собі куртки чи кофти пристрій для куріння та паперовий згорток, який на їх пропозицію останній особисто розгорнув, і тоді у ньому була встановлена наявність речовини зеленого кольору. В подальшому, для поглибленого огляду було переведено сам транспортний засіб.
Інспектор ОСОБА_10 , допитаний в якості свідка, показав, що був очевидцем обставин, які мали місце в оглядовій кімнаті, де на пропозицію показати заборонені речі, які ОСОБА_4 має та переміщує, останній із внутрішньої кишені власного одягу дістав маленький пакунок з вмістом речовини зеленого кольору невідомого походження, при цьому особистий огляд обвинуваченого не проводився.

Свідок ОСОБА_12 , який слідував в Республіку Польща разом з обвинуваченим в якості пасажира, суду показав, що заїхавши в зону митного контролю, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, відкрив дверцята та багажник для огляду, після чого до останнього підбігла собака та почала на нього «кидатись». Інспектор прикордонної служби закричав «стояти, руки вперед», відразу підійшло ще троє митників та ОСОБА_4 повели в окреме приміщення. Через 30 хвилин прийшов цей же інспектор та наказав йому заїхати автомобілем у бокс, що він й зробив. Орієнтовно через півтори години в бокс привели ОСОБА_4 та принесли синю куртку. У боксі було п`ятеро митників та уже з`явилась друга собака, яка нічого не виявила та з її участю проводилось фотографування. Куртка обвинуваченого постійно знаходилась або на столі, або в руках митника. По приїзду працівників СБУ, було проведено зважування виявленої у ОСОБА_4 в куртці речовини, яка знаходилась у паперовому згортку, також була ще металева трубка типу «ручки». По даному факту складався протокол, у якому вони без будь-якого примусу та зауважень «порозписувались» в якості свідків, та поставили свої підписи на пакетах, які були опечатані. Протокол їм не оголошувався та сам він його не перечитував, так як не мав часу. Вказав, що ОСОБА_4 в ході цих подій поводив себе спокійно та під час зважування виявленої у нього речовини повідомляв, що вона належить йому - для особистого вживання, а трубка - для її куріння.
Вищенаведені показання свідків об`єктивно відтворюють картину проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» обвинуваченим ОСОБА_4 , між собою логічно узгоджуються та не містять суперечностей, а тому сумніву у їх правдивості у суду не викликають та, крім цього, будь-яких підстав оговорювати останнього чи створювати штучні докази вини обвинуваченого зі сторони даних свідків не встановлено.
При цьому, доводи обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_11 не приймав участі у прикордонно-митному контролі на смузі руху «зелений коридор» суд до уваги не приймає та вважає їх надуманими, оскільки показання зазначеного свідка є деталізованими щодо обставин проходження митного контролю та узгоджуються з показаннями інших, допитаних свідків, а також письмовими доказами у справі.
Протоколом огляду місця події від 10.02.2016 року, складеним слідчою СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_13 , та доданими до нього фото-таблицями, який проводився у боксі поглибленого огляду Волинської митниці ДФС з 02:45 год. по 04:10 хв. 10.02.2016 року у присутності понятих: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з участю: пасажирів, які слідували разом з ОСОБА_4 : ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також обвинуваченого ОСОБА_4 та інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 , зафіксовано факт вилучення під час проведеного огляду таких речей, як: паперового згортка із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, зовні схожою на канабіс, загальною масою брутто 2,9 грама; зігнутої на кінці металевої трубки довжиною приблизно 14 см зі слідами обпалення; куртки синього кольору марки «Watsons»; автомобіля марки «Опель», р.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; контрольного талона для проходження по «зеленому коридору»; контрольного талона для проходження по «червоному коридору» серії АБВ №306411; акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205000102/2016/000020Е; паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 ; карти побуту серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 . Даний протокол без будь-яких зауважень та доповнень підписаний ОСОБА_4 та іншими учасниками вказаної слідчої дії.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області від 26.02.2016 року за №71/71, вилучені під час огляду місця події 10.02.2016 року: подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,645 г., а нашарування речовини коричневого кольору на внутрішній поверхні металевої трубки містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,139 г.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс та екстракт канабісу є особливо небезпечними наркотичними засобами, обіг яких заборонено (Таблиця № І, Список №1).
Згідно Таблиці І «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188 (з наступними змінами та доповненнями), 0,645 г канабісу та 0,139 г екстракту канабісу, кожен зокрема, становить невеликий розмір.

Відповідно до норм ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.
Отже, обравши для проходження митного контролю смугу руху «зелений коридор», ОСОБА_4 тим самим заявив про відсутність у нього заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України предметів.
З огляду на кількість перетинів обвинуваченим митного кордону України у 2015 році (6 перетинів), твердження останнього щодо його необізнаності з порядком та правилами перетину митного кордону не є переконливими.
В судовому засіданні, на підставі показань свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , знайшла своє підтвердження та обставина, що під час проведення митного контролю на смузі руху «зелений коридор» при усному опитуванні інспектором митниці ОСОБА_4 не заявляв до митного контролю про наявність у нього заборонених чи обмежених речей, а їх виявлення стало можливим лише після спрацювання службової собаки, яка сертифікована по наркотичних засобах.

Про спрацювання (реакцію) собаки підтвердили не лише інспектори митниці та прикордонної служби, а й свідок ОСОБА_12 .
Відтак, та обставина, що посадові особи митниці не вдавалися до застосування такої форми митного контролю, як особистий огляд, а ОСОБА_4 самостійно видав заборонені до переміщення предмети, на кваліфікацію його дій не впливають, оскільки зазначене мало місце уже в кімнаті поглибленого огляду.
Аналізом досліджених доказів встановлено, що наркотичний засіб та металева трубка для куріння знаходились у внутрішній кишені куртки обвинуваченого, куди останній їх помістив на АЗС «WOG», що біля м.Любомль.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення,….. Використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

Отже, спосіб переміщення ОСОБА_4 наркотичних засобів через митний кордон України, а саме, у внутрішній кишені одягнутої на собі куртки, з врахуванням того, що останній не заявив при усному опитуванні про наявність у нього заборонених для переміщення речей, є не інакше, як приховування від митного контролю, оскільки сам по собі утруднює виявлення.
Консультативним висновком спеціаліста від 10.02.2016 року за №500 стверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 на час проведення огляду, о 09 год. 50 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання марихуани, та, як встановлено з акту наркологічної експертизи Волинського обласного наркологічного диспансеру від 11.02.2016 року №64, має психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, вживання зі шкідливими наслідками.

Твердження обвинуваченого про відсутність в його діях складу інкримінованого йому злочину з тих мотивів, що він не мав умислу на переміщення наркотичного засобу через митний кордон України, оскільки переміщувану ним марихуану мав намір викурити та викурив до перетину митного кордону України, суд вважає безпідставними та необґрунтованими і розцінює, як обраний спосіб намагання уникнути від відповідальності, з огляду на наступне.

З власних показань ОСОБА_4 судом встановлено, що марихуану він свідомо та умисно взяв з собою, щоб по дорозі її вживати. Про протиправність таких дій, як придбання, переміщення та вживання наркотичних засобів він належним чином був обізнаний, оскільки при курінні марихуани ховався, відповідно й знав, що переміщення наркотичного засобу через митний кордон України є протиправним діянням. В останнє він курив канабіс на АЗС «WOG», що біля м.Любомль та неподалік митного поста «Ягодин», однак, зважаючи на незначну відстань, яка залишилась до даного митного поста, та на свою обізнаність з протиправністю таких діянь, все-таки згорток з-під канабісу не знищив та не викинув, як і не викинув трубку для паління, а поклав їх у кишеню своєї куртки, що дає підстави для очевидного висновку про те, що у згортку залишився канабіс, та про його намір викурити даний наркотичний засіб у подальшій дорозі.

З цих же мотивів суд вважає безпідставними посилання обвинуваченого на те, що він працює водієм-далекобійником і їздить, зокрема, й у Голландію, де вживання таких наркотичних засобів узаконено та там він вільно може їх придбати для власного вживання, а тому сенсу переміщувати наркотичний засіб в Республіку Польща у нього не було, оскільки в даному випадку ОСОБА_4 мав намір вживати наркотичні засоби саме по дорозі до місця роботи в Республіці Польща (85-861 BYDGOSZCZ), а не по приїзду на місце чи по цьому, перебуваючи в Голландії чи в іншому місці.

Поміж цього, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердив, що був безпосереднім очевидцем того, як ОСОБА_4 особисто повідомляв працівникам СБУ про приналежність йому виявленої речовини та трубки для її вживання.

Сам обвинувачений також суду показав, що на місці події ствердно повідомляв про приналежність вказаних предметів саме йому та сумніву у цьому на той час у нього не виникало. Як вказав останній, такий сумнів виник уже по цьому, після аналізу усіх подій. Натомість, причиною зміни такої позиції обвинуваченого суд вважає не інакше, як подальшу його поінформованість про відповідальність, яка йому загрожує за такі діяння, що в свою чергу, з метою уникнення від такої відповідальності, потягло будування версій своєї невинуватості.

Заява обвинуваченого про фальсифікацію доказів та його пояснення в суді зводяться до того, що зафіксовані у протоколі та акті огляду предмети фактично йому не належать, були «підкинуті», однак такі домисли останнього є виключно надуманими та голослівними, нічим не підтверджуються та об`єктивно спростовуються дослідженими судом доказами.

ОСОБА_4 під час виявлення та огляду виявлених речовин (згортка з вмістом речовини зеленого кольору та металевої трубки) був присутній, їх бачив та при подальшому їх огляді слідчим СБУ не заявляв, що дані предмети є не тими, що оглядались попередньо у кімнаті поглибленого огляду.

Виявлені на митному посту «Ягодин» предмети відповідають родовим ознакам тих предметів, які обвинувачений помістив у кишеню своєї куртки на АЗС «WOG», що біля м.Любомль.

Між тим, свідок ОСОБА_12 показав, що коли ОСОБА_4 привели в бокс поглибленого огляду, тоді ж принесли й куртку останнього, яка постійно знаходилась або на столі, або у співробітника митниці в руках.

Таким чином, дослідженими судом доказами повністю доводиться факт виявлення у ОСОБА_4 , який, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, слідував з України в Республіку Польща через митний кордон України в якості водія транспортного засобу, наркотичних засобів (канабісу та екстракту канабісу), які знаходились у внутрішній кишені одягнутої на ньому куртки та про їх наявність він не заявив до митного контролю при усному опитуванні інспектором митниці, при цьому маючи намір перемістити їх через митний кордон України.

Тим самим об`єктивна та суб`єктивна сторони інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю доведені та підтверджені дослідженими судом доказами.

Разом з цим, в ході судового провадження не знайшла свого підтвердження інкримінована обвинувальним актом обставина про незаявлення обвинуваченим до митного контролю наркотичних засобів у митній декларації, оскільки дана обставина спростована показаннями свідків та самого обвинуваченого, а також таку декларацію, як доказ, стороною обвинувачення суду не подано.
Щодо заяви сторони захисту про недопустимість усіх, зібраних у кримінальному провадженні доказів, за виключенням арештованої куртки обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.86 КПК України, доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч.1 ст.87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Так, захисник обвинуваченого, в обґрунтування клопотання про визнання доказів недопустимими, вказує на те, що допитані судом в якості свідків співробітники митниці та прикордонної служби: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у своїх показах не вказували про факти, викладені у протоколі огляду місця події, зокрема те, що вони чули від ОСОБА_4 , що це речі саме його та він їх переміщував для власного вживання. Крім цього, слідча СБУ, визнавши автомобіль речовим доказом, не виконала ухвалу слідчого судді, якою тимчасовий дозвіл до транспортного засобу не надавався. Всупереч вимогам ст.ст.131, 165, 167, 170, 171 КПК України, ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів постановлена лише 15.02.2016 року, в той час, як саме майно протоколом огляду вилучене ще 10.02.2016 року, що є грубим порушенням вимог КПК України, оскільки дані речі мали б бути повернуті їх власнику, при цьому протокол опису вилученого майна її підзахисному не вручався. З клопотанням про арешт частини тимчасово вилученого майна слідча до суду взагалі не зверталась. Походження предметів, що описані слідчою в протоколі огляду місця події, залишилось невідомим.
В основу винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину із переліку письмових доказів покладено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205000102/2016/000020Е від 10.02.2016 року, та протокол огляду місця події.

Акт огляду складений посадовими особами митниці у відповідності до положень ст.338 МК України та викладена у ньому неповнота щодо виявлення під час митного огляду металевої трубки усунута показаннями свідків в суді, за участі яких даний огляд проводився, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За змістом положень ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

З протоколу огляду місця події від 10.02.2016 року вбачається, що підставою для його проведення слугувало повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 » типу «Б» від 10.02.2016 року.

У даному протоколі відображено: склад осіб, у присутності яких він проводився; виклад обставин, які встановлені, зокрема, й зі слів інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 та самого ОСОБА_4 , який вказав на приналежність йому виявлених предметів та речовин; перелік вилученого майна.

Отже, слідча, окрім безпосереднього сприйняття попередньо виявлених під час прикордонно-митного контролю предметів та вилучення їх на місці події, також фіксувала факти та обставини, свідком яких вона не була, а такі були уже встановлені під час прикордонно-митного контролю.

При цьому доводи захисника про те, що слідчій самій невідомо того, що вона описала, а саме, звідки з`явились описані нею предмети, спростовуються показаннями її ж підзахисного, який в судовому засіданні вказав, що на той час слідчій він ствердно повідомляв, що виявлена речовина та трубка належать саме йому.

Натомість, свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні давали показання щодо обставин проходження ОСОБА_4 митного контролю, а не проведення огляду місця події, при якому ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 присутні не були.
Як уже зазначалось вище, даний протокол без будь-яких зауважень підписаний усіма його учасниками. Вказівки обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 про те, що зазначений протокол їм не оголошувався та вони його підписали не прочитавши є лише їх власними твердженнями, які спростовані показаннями слідчої ОСОБА_13 , яка вказала, що протокол оголошувався усім учасникам огляду.
Слідча в якості свідка суду також показала, що під час допиту обвинуваченого, останній вказував, що дані предмети належать йому та наркотичний засіб він купував у таксиста, що узгоджується з показаннями ОСОБА_4 в суді.

В силу ч.7 ст.237 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, вилучені під час огляду місця події предмети, вважаються тимчасово вилученим майном, які в подальшому слідчою постановами від: 17.02.2016 року, 18.02.2016 року, 19.02.2016 року, 24.02.2016 року, 02.03.2016 року визнані речовими доказами або ж документами.

Щодо тимчасового вилучення автомобіля марки «Opel Vivaro», р.н.з. НОМЕР_1 , то, як вбачається з ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2016 року, її резолютивна частина містить вказівку про надання (забезпечення) слідчому СВ УСБУ України у Волинській області ОСОБА_13 дозволу на тимчасовий доступ до зазначеного транспортного засобу, яка й в силу положень ст.ст.164, 165 КПК України, підлягала виконанню, а не її мотивувальна частина.
Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим суддею, у відповідності до ч.3 ст.172 КПК України, слідчому не поверталось, та прийняте по ньому слідчим суддею процесуальне рішення у підготовчому судовому засіданні стороною захисту не заперечувалось.
В ході судового розгляду також не здобуто доказів того, що обвинувачений чи інший власник тимчасово вилученого майна, у передбаченому КПК України порядку, звертався з відповідним клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна або ж скасування арешту, який накладений на нього.
Питання щодо визначення переліку вилученого майна, яке підлягає арешту, віднесено до компетенції слідчого, прокурора та є правом, а не обов`язком у відповідності до положень ст.ст.170, 171 КПК України.
В даному випадку відсутність звернення слідчого до слідчого судді із клопотанням про арешт такої частини тимчасово вилучених предметів, як: контрольні талони для проходження по «зеленому коридору» та по «червоному коридору», а також акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205000102/2016/000020Е, які слідчою визнано документами, не є підставою для визнання таких доказів недопустимими в розумінні положень ст.86 та ст.87 КПК України.
Застосування до обвинуваченого незаконних методів здобуття доказів, зокрема, погроз чи тиску, судом не встановлено, а твердження останнього щодо примушування його до оголення до нижньої білизни та висловлення в його адресу погроз фізичною розправою ґрунтується лише на його власних показаннях, які спростовуються показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
За викладених обставин, суд не вбачає порушень прав обвинуваченого чи іншої особи, як під час проведеного митного огляду, огляду місця події, так і під час подальшого провадження у справі, а отже й - підстав для визнання поданих стороною обвинувачення доказів недопустимими.
Таким чином, оцінюючи кожний досліджений судом доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та аналізуючи їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України.
У відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
На підставі зазначених положень закону, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким.
До пом`якшуючих покарання обставин, суд відносить те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, добровільно пройшов лікування у наркологічному диспансері, у зв`язку із розладами психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів.
Обставиною, що обтяжує покарання винного, суд визнає вчинення злочину в стані наркотичного сп`яніння.

Також суд враховує й інші дані про особу обвинуваченого, зокрема, його молодий вік, сімейний стан, наявність постійного місця проживання та реєстрації, батьків пенсіонерів, його членство у Миколаївському обласному товаристві поляків, у якому він характеризується з позитивної сторони, працевлаштованість водієм товариства, що знаходиться на території іноземної держави Республіці Польща, де характеризується також з позитивної сторони, та враховує його критичне ставлення до власного вживання наркотичних засобів у минулому.
Поміж цього, суд зважує й на конкретні обставини справи, за яких вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, пов`язане виключно з його особистим вживанням наркотичних засобів, що підтверджено, як їх незначним фізичним розміром, так і актом наркологічної експертизи №64 від 11.02.2016 року, а також консультативним висновком спеціаліста №500 від 10.02.2016 року.
Отже, обвинувачений намагався вчинити переміщення наркотичного засобу через митний кордон України з метою його подальшого власного вживання, тобто не маючи на меті переслідування користі чи збагачення та поширення канабісу серед населення, що знижує суспільну небезпечність особи винного.
Зазначене в сукупності з іншими встановленими судом обставинами вказує, що вчинений ОСОБА_4 злочин до тяжких наслідків не призвів і шкоди не заподіяв.
Таким чином, наведене дає підстави для висновку про існування у кримінальному провадженні сукупності пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Крім цього, суд також враховує позицію сторони обвинувачення, яка висловила прохання про призначення обвинуваченому основного покарання із застосуванням положень ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.305 КК України.
За змістом положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з подальшими змінами і доповненнями, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведених роз`яснень та фактичних обставин вчинення злочину, його наслідків, а також даних про особу обвинуваченого, який працює водієм товариства іноземної держави Республіки Польща за контрактом, укладеним до 30.09.2017 року, де має дозвіл на постійне проживання, та дана робота є джерелом доходу для його існування та утримання сім`ї, суд вважає, що основне покарання обвинуваченому за ч.2 ст.305 КК України слід призначити із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції даної статті, у виді штрафу, відповідно до ст.53 КК України.
Застосування іншого виду покарання, на думку суду, слугуватиме обмеженню обвинуваченого виїзду на роботу за кордон та, як наслідок, втрати єдиного доходу для існування.
Оскільки корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, тому, в силу положень ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна останнього, як додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.305 КК України, не призначається.
На переконання суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів та буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, а арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2016 року, на майно обвинуваченого скасуванню.
На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за залучення експерта, а саме, за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 460,80 грн.
Враховуючи визначену судом міру покарання, обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - слід залишити до вступу вироку у законну силу.
Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень 00 копійок, без конфіскації майна.
Речові докази:
- речовину рослинного походження зеленого кольору, що являє особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 0,345 г; речовину коричневого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу, масою у перерахунку на висушену речовину 0,139 г (за виключенням речовини, використаної у процесі проведення дослідження), а також металеву трубку, на внутрішніх стінках якої виявлено нашарування екстракту канабісу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - знищити;
- автомобіль марки «Opel», моделі «Vivaro», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання уповноваженій особі ТзОВ «Волинь-Євробізнес» (м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого, 3а), та куртку синього кольору марки «Watsons», яка передана на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 .
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2016 року, на майно ОСОБА_4 , а саме, на: ? двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Fiat Scudo 2.0D», 2003 року випуску, р.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , та куртку синього кольору марки «Watsons», - скасувати.
Документи:
- контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» та контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії АБВ №306411, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205000102/2016/000020Е, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 , карту побуту Республіки Польща серії НОМЕР_8 , видані на ім`я ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1