АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 12 жовтня 2016 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працюючє, не одружений, раніше судимий за майнові злочини (зі слів), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , та застосовано запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 00 хв. 11 серпня 2016 року.
В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного та сам підозрюваний подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року.
При цьому, захисник просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт із забороною вказаній особі цілодобово залишати постійне місце проживання в м. Києві, та з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи доводи викладені в апеляційній скарзі, сторона захисту зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам як КПК України, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. Також, зазначає, що сторона обвинувачення не надала відповідних доказів на підтвердження наявності заявлених у клопотанні ризиків.
В свою чергу підозрюваний ОСОБА_6 , в поданій ним апеляційній скарзі, просить застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою посилаючись на те, що орган досудового слідства неправильно кваліфікував його дії. Крім того, підозрюваний зазначає, що він працевлаштований, має кошти на існування, постійне місце проживання в Києві та не збирається здійснювати дії, передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора щодо необхідності залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Голосіївським Управлінням поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості якого внесенні 10 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000690, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

13 червня 2016 року, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15 червня 2016 року, старший слідчий Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, вищевказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 год. 00 хв. 11 серпня 2016 року, без визначення розміру застави.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній раніше судимий за майнові злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та знову вчинив майновий злочин із застосуванням насильства щодо неповнолітнього.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчиненого за попередньою змовою групою осіб,а тому враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати правильність кваліфікації дій підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Доводи захисника про те, що сторона обвинувачення не надала відповідних доказів на підтвердження наявності заявлених у клопотанні ризиків, передбачених ч. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і домашнього арешту.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 00 хв. 11 серпня 2016 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2165/2016 Категорія : ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1