Єдиний унікальний номер 227/4046/14-к
Номер провадження 11-кп/775/108/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

Головуючого- судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Костянтинівської прокуратури Донецької області ОСОБА_5 (далі прокурора) та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015р., у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001123від 11.06.2015 року року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, фізичної особи підприємця, неодруженого, мешкає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

за участю

прокурора ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому що 05.11.2013р. постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області по справі №2-а/227/97/2013 задоволено позов Добропільського міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах Золотоколодязької сільської ради до ОСОБА_7 , третя особа Державна інспекція сільського господарства в Донецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено та зобовязано ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0010 га, яка розташована по балці Кучерів Яр басейну ріки Казений Торець у с.Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, зведеної ОСОБА_10 для забезпечення охорони орендованого ним водного обєкту без будь-яких правовстановлюючих документів. Дане рішення набрало законної сили 16.11.2013р. і на його виконання було видано виконавчий лист.

24.12.2013р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №41333756 на підставі виконавчого листа від 11.12.2013р., згідно якому ОСОБА_7 було запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчого документу в строк до 01.01.2014р. Дана постанова улла направлена державним виконавцем рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому листі, яка співпадає з адресою реєстрації ОСОБА_7 .

Станом на 29.08.2014р. органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 умисно, маючи реальну можливість виконати постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2013р., в період з 24.12.2013р. по 29.08.2014р. ухиляється від виконання судового рішення, не вчиняючи жодних дій, спрямованих на звільнення земельної ділянки та фактичне знесення самовільно зведеної споруди.

Зазначений вирок оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим та прокурорам.

В апеляційний скарзі обвинувачений ОСОБА_7 :

- прохає вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку відсутністю у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

- вважає що суд першої інстанції при розгляді справи порушив вимоги кримінального матеріального та процесуального права України, судове слідство проведено судом однобічно та неповно, надана неправильна оцінка доказам по справі в наслідок чого ухвалений незаконний, невмотивований, необґрунтований вирок.

- зазначає що у мотивувальній частині вироку відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_7

- вказує що судом першої інстанції належним чином не дана оцінка показанням ОСОБА_7 з фактичних обставин справи, що має значення для правильного вирішення справи, що у свою чергу призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор:

- з початку прохав вирок суду скасувати,та ухвалити новий вирок, а потім призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції

- вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме, що в мотивувальній частині рішення вказав на ухилення від виконання рішення суду ОСОБА_7 , що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України, відповідно до якої кримінальне відповідальність настає саме за невиконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та доповнення до неї , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого,та задоволення апеляційної скарги прокурора у повному обсязі за таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентними судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.. 94 КПК України. Вмотивованим є,рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положенням п.2 ст. 374 КПК України передбачено, що формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,із зазначенням форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визначається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку.

Так суд першої інстанції у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, фактично скопіював обвинувачення викладене у обвинувальному акті, без зазначення способу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Так , в порушення вимог абз. 2 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, судом зазначено що ОСОБА_7 умисно ухиляється від виконання судового рішення, не вчиняючи жодних дій, спрямованих на звільнення земельної ділянки та фактичне знесення самовільно зведеної споруди.

Проте законодавцем визначена об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, що, по-перше, невиконання судового акту є бездіяльністю, яка означає незастосування винуватою особою передбачених законом і цим судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо на цю особу покладено обов`язки і вона має реальну можливість виконати цей судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними: пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі (наказ, розпорядження, повідомлення) небажання його виконувати. Невиконання може мати і характер ухилення, коли особа відкрито не відмовляється від виконання судового акта, однак вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання ( умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо). По-друге, перешкоджання виконанню судового акту виявляється в активній поведінці особи (дії) і становить протидію реалізації вимог, що міститься в цьому акті, вчинювану шляхом використання особою становища з метою недопущення його виконання ( заборона підлеглим виконувати судовий акт, підкуп або обман судового виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо).

Але визначений спосіб невиконання судового рішення, як в обвинувальному акті, так і у вироку судді «умисне ухилення» взагалі не зазначений законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , суд послався на покази численних свідків, численні письмові докази лише перерахувавши, при цьому належним чином не проаналізував, та не дав їм оцінку з точки зору допустимості, достовірності та достатності, та не перевірив кожен з них на відповідність вимог ст. 87,97 КПК України.

Про те диспозиція ст.. 382 КК України є бланковою, в обвинувальному акті та вироку суду відсутні посилання на порушення ОСОБА_7 нормативно-правових актів, пов`язаних з виконанням вказаного вище судового рішення, що є порушенням вимог кримінального права та має значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд взагалі не звернув уваги та не дав належної оцінки на показання ОСОБА_7 ,. в суді про те, що він не розумів, що саме йому потрібно зробити за рішенням суду. Копії судових рішень за результатами розгляду адміністративних справ та постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував. Фактично тривалий час мешкає за іншою адресою. Адресу місце реєстрації він відвідував більше року тому. За місцем реєстрації мешкає його родичка, яка не повідомляла його про надходження будь яких документів, про що було відомо державному виконавцю.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 з наведених вище підстав є обґрунтованими та вмотивованими, а тому вирок підлягає скасуванню, із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно і всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінально процесуального закону встановити фактичні обставини кримінального правопорушення, проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на належності, допустимості, достовірності та достатності, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Одночасно з вироком підлягає скасуванню ухвала Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2016 року про проведення відповідної перевірки та, в разі необхідності, вжити відповідні заходи з приводу обставин, викладених у мотивувальної частині ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Костянтинівської прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2016 року задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015 року задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015 року у кримінальному провадженні яким ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строк на один рік, на підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України та ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2015 року про проведення відповідної перевірки та, в разі необхідності, вжити відповідні заходи з приводу обставин, викладених у мотивувальної частині ухвали - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Судді: