Справа № 333/27/16-к
пр. № 1-кп/333/148/2016
УХВАЛА

02 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при розгляді у судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувального акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001747 від 19.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

21.06.2016 року ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 19.08.2016 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, так як ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, суд виходив з того, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від суду та вчинити іншій злочин. Крім того, ОСОБА_5 16.06.2016 року засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя до позбавлення волі.
На сьогоднішній у суду не має підстав вважати, що ризики змінились.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно обвинувачених не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження - тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 30.09.2016 року включно.

Копію ухвали направити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя та учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1