АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1042/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_9 ,
представника власника майна ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , погодженого із старшим прокурором відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_12 , та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 2373042,83 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРРОУ 00032129, адреса банку відповідно довідника НБУ: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заборонивши видаткові операції.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наведених у клопотанні слідчого правових підстав для арешту майна, а саме того, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а також з урахуванням наявних в матеріалах справи даних про те, що ОСОБА_12 належать грошові кошти на банківському рахунку, відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність, передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту та про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_12 .
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вказує про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_12 , а саме на грошові кошти у розмірі 2373042,83 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРРОУ 00032129, адреса банку відповідно довідника НБУ: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заборонивши видаткові операції відмовити.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник вказує на те, що при винесенні слідчим суддею ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2016 р. мала місце неповнота судового розгляду , адже слідчим суддею не були досліджені обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого та справедливого судового рішення. Так, на думку апелянта, поза увагою слідчого судді залишилося з`ясування питання про завдання шкоди діями ОСОБА_12 і взагалі питання про заподіяння будь-яких збитків Державі.
Також, захисник зазначає про те, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_12 не відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.
Крім того, захисник зазначає про те, що оскаржувана ухвала не містить жодного посилання на надані слідчим та дослідженні слідчим суддею під час розгляду та вирішення клопотання докази наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також наявності достатніх правових підстав для накладення на таке майно арешту у рахунок забезпечення можливої конфіскації майна.
Також апелянт вказує на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя не врахував наслідки арешту майна для ОСОБА_12 , з огляду на те, що останнього було позбавлено єдиного джерела доходів та засобів для існування, оскільки ОСОБА_12 є особою 68-річного віку, не працює, та не має жодного іншого джерела доходів, що є порушенням, як національного так і міжнародного законодавства.
Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що ні в оскаржуваній ухвалі, ні в клопотанні слідчого не було доведено виправданості такого ступеня втручання у права і свободи підозрюваного, не було обґрунтовано розмір заподіяної шкоди та недостатність іншого арештованого майна, що належить ОСОБА_12 , для відшкодування завданих збитків.
В доповненнях до апеляційної скарги від 11.04.2016 р. захисник підозрюваного узагальнює вимоги поданої ним апеляційної скарги та додатково звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_12 , не дослідив те, що частина грошових коштів, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» є пенсією ОСОБА_12 , яка була перерахована з іншого рахунку, що порушує конституційне право останнього на соціальний захист у старості.
Одночасно, представником власника майна було заявлено, клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала була винесене без виклику підозрюваного ОСОБА_12 або його захисника, а копія оскаржуваної ухвали захисником була отримана лише 15.03.2016 р.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та представника власника майна, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню, а строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскільки підозрюваного ОСОБА_12 та його захисника не було повідомлено та викликано в судове засідання суду першої інстанції на розгляд клопотання про арешт майна, а про ухвалу слідчого судді від 24.02.2016 р. вони дізналися лише 15.03.2016 р., причину пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважною та поновити захиснику ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги з доповненнями, то слід звернути увагу на такі обставини.
26 вересня 2014 р. ОСОБА_12 було повідомлено про підозру та 8 жовтня 2014 р. повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у заволодінні державним майном в особливо великому розмірі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає в тому числі і додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Зокрема, ОСОБА_12 безпосередньо підозрюється в тому, що він, як Прем`єр-міністр України, в період з жовтня 2010 року по липень 2013 року за попередньою змовою групою осіб, а саме з Президентом України ОСОБА_15 , Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_14 , Міністром фінансів України ОСОБА_16 , які, у свою чергу, за попередньою змовою з членом наглядової ради ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_17 та директором ТОВ "ЕСУ" ОСОБА_18 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби та держави, умисно з корисливих мотивів та в інтересах ТОВ "ЕСУ" організували фінансування за рахунок Державного бюджету виконання робіт з побудови виділеної телекомунікаційної мережі спеціального призначення, які за договором купівлі-продажу від 11 березня 2011 року № КПП-582 було покладено на ТОВ "ЕСУ", внаслідок чого заволоділи державними грошовими коштами на загальну суму 220000000 гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і становить особливо великий розмір.
Органом досудового розслідування, за результатами проведення огляду інформації Державної служби фінансового моніторингу встановлено, що в ПАТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_12 відкритий рахунок № НОМЕР_1 , фактичний залишок на якому, станом на 09.02.2016 р., становить 2373042,83 грн. (нараховані відсотки 192510,93 грн.). Підставою надходження коштів є перенесення коштів з депозитного рахунку № 287 на рахунок № НОМЕР_3 у зв`язку із зміною програмного забезпечення.
Як вбачається з журналу судового засідання, слідчий суддя заслухавши пояснення слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України, окрім іншого, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є правовою підставою, визначеною в ч. 3 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Крім того, слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час, які можуть суттєво позначитися на інтересах підозрюваного ОСОБА_12 чи інших осіб, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Разом з тим, накладаючи арешт на майно підозрюваного ОСОБА_12 , як вважає колегія суддів, прийнявши обґрунтоване рішення про накладення арешту на грошові кошти підозрюваного, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, заборонивши видаткові операції по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України»
Діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено при накладенні арешту ще й заборону видаткових операцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.
Що стосується доводів апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_9 щодо порушення вимог кримінального процесуального закону при накладенні арешту на майно, а саме не з`ясування в повній мірі слідчим суддею того, що частина грошових коштів, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України» є пенсією ОСОБА_12 , перерахованою за період часу з 19.11.2012 р. по 21.07.2014 р., то колегія суддів погоджується з вказаними доводами захисника підозрюваного.
Так, з матеріалів, наданих прокурором апеляційному суду на засіданні 28.03.2016, з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.03.2016 вбачається, що на вказаний рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ "Державний ощадний банк України" вже з моменту відкриття рахунку 19.11.2012 по 13.02.2014 щомісячно перераховувалася пенсія ОСОБА_12 в розмірі 17 252, 84 грн. Про це свідчить договір № 287 на вклад "терміновий пенсійний" для фізичної особи від 19.11.2012, укладений між банком і ОСОБА_12 , виписка по рахунку № НОМЕР_1 в національній валюті від 21 липня 2014. за період 19.11.2012 по 21.07.2014, виписка з цього ж рахунку за період 20.06.2013 по 21.07.2014, виписка за цим рахунком за період з 25.12.2013 по 21.07.2014, виписка по рахунках в національній валюті від 22.03.2016.
Крім того, про те, що на цей депозитний рахунок зараховувалася саме пенсія ОСОБА_12 свідчить і лист Пенсійного фонду України Генеральній прокуратурі від 25.02.2016 № 5693/02-30, в якому вказана сума пенсії ОСОБА_12 , що перераховується до Ощадбанку України, - 17 252,84 грн.
Також, як вбачається з зазначеного листа Пенсійного фонду та протоколу огляду документів від 22.02.2016 - додаткового узагальненого матеріалу № 0056/2016/ДСК від 15.02.2016 щодо ОСОБА_12 , виконаного Державною службою фінансового моніторингу, доданого до клопотання слідчого (а.с. 34), на пенсійний рахунок ОСОБА_12 № НОМЕР_4 в ПАТ "Державний ощадний банк України" пенсія перераховувалася лише з 09.04.2014 по 10.02.2015. За цей період на рахунок було зараховано 179,85 тис. грн. пенсії. Крім того, на цей пенсійний рахунок був перерахований залишок коштів в розмірі 19 750 грн. з рахунку № НОМЕР_5 , закритого технічно у зв`язку зі зміною номера рахунку.
У той же час пенсія за період 19.11.2012 по 21.07.2014 перераховувалася на вклад 287 "Строковий пенсійний", кошти з якого були перенесені на рахунок № НОМЕР_1 . На них і накладено арешт у цій справі.
Таким чином, як вважає колегія суддів, слідчий суддя не надав оцінки зазначеним обставинам, і, як випливає зі змісту оскаржуваної ухвали, навіть не звернув увагу на те, що на цьому рахунку зосереджено у тому числі й пенсійні кошти ОСОБА_12 .
Разом з тим посилання захисника ОСОБА_9 на те, що арешт накладений на грошові кошти на зазначеному банківському рахунку, де є і пенсійні виплати ОСОБА_12 є незаконним та не може в повній мірі прийматися до уваги, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Діючим кримінальним процесуальним законом прямо передбачено можливість накладати арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, іншої заборони діючий КПК України не містить.
Органом досудового розслідування надані належні докази того, що на банківському рахунку ОСОБА_12 знаходяться грошові кошти в розмірі 2373042,83 грн.
В сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно підозрюваного ОСОБА_19 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності арешту майна слід визнати непереконливими.
Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
Поновити захиснику ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2016 року.
Апеляційну скаргу з доповненнямизахисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , погодженого із старшим прокурором відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_12 , та якою накладено арешт на грошові кошти у розмірі 2373042,83 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРРОУ 00032129, адреса банку відповідно довідника НБУ: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заборонивши видаткові операції скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , погодженого із старшим прокурором відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_12 , а саме на на грошові кошти у розмірі 2373042,83 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРРОУ 00032129, адреса банку відповідно довідника НБУ: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), заборонивши видаткові операції задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_12 , а саме на грошові кошти у розмірі 2373042,83 грн., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465, код ЄДРРОУ 00032129, адреса банку відповідно довідника НБУ: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ ______________ _____________ ____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6