АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції з Домницьким виправним цетром УДПтС України в Чернігівській області, апеляцію засудженого ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_5 у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року відмовлено, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження і його апеляція визнана такою, що не підлягає розгляду.

На зазначену постанову засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність прийнятого судового рішення та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01.02.2016 року скасувати та постановити ухвалу, якою відновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог ст. 351 КПК України 1960р. При цьому посилається на те, що він не був повідомлений про день і час розгляду клопотання та судовий розгляд проведено у його відсутність, чим порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 353 КПК України 1960р., апеляція визнається такою, що не підлягає розгляду, у разі її подання з пропуском строку встановленого ст. 349 КПК України та при відсутності клопотання про відновлення строку.

Постанова судді, винесена відповідно до частини першої чи четвертої цієї статті, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на вісім років шість місяців позбавлення волі.

На зазначений вирок засуджений ОСОБА_5 25 червня 2014 року подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року, в якій не заперечуючи свою винуватість у вчиненому, не оспорюючи фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті та кваліфікацію протиправних дій, посилаючись на суворість призначеного судом покарання, просив пом`якшити призначене йому покарання та застосувати ст. 69 КК України. При цьому, в обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на подання апеляційної скарги ОСОБА_5 вказував на те, що він відмовився від подачі апеляції на вирок, оскільки розумів, що суддею-головуючим у справі у відновленні строку буде відмовлено, щоб не стали відомі факти неправомірної поведінки головуючого у справі. При цьому, засуджений ОСОБА_5 просив проводити судовий розгляд без його участі (а.с.1-3).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 08.07.2014 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про відновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку було направлено для розгляду до Деснянського районного суду м. Києва, для його вирішення в порядку ст. 353 КПК України 1960р.

01 лютого 2016 року постановою Деснянського районного суду м. Києва у відновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку від 11.06.2012 року було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та визнано апеляцію засудженого ОСОБА_5 на вирок такою, що не підлягає розгляду. При цьому суд в постанові послався на те, що засудженим в клопотанні не було наведено будь-яких обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, а тому правові підстави для відновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів, є обґрунтованим.

Статтею 349 КПК України передбачено, що апеляція на вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та був присутній при проголошенні вироку. У вироку вказано про порядок і строк його оскарження. Під час судового розгляду крім ОСОБА_5 , брав участь також і його захисник.

Вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 27 червня 2012 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 18).

При цьому, як зазначено в апеляції засудженого ОСОБА_5 та було ним підтверджено під час апеляційного розгляду, апеляцію на вирок та клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження він не подавав, оскільки був впевнений в тому, що суддя-головуючий у справі відмовить у його відновленні.

В клопотанні засуджений ОСОБА_5 посилається на обставини, які не свідчать про те, що він не мав можливості з поважних причин оскаржити вирок, як і не наведено заслуговуючих на увагу доводів та обгрунтувань щодо наявності поважних причин пропуску на апеляційне оскарження та наявності підстав для поновлення строку.

Як слідує із вищезазначеного, з часу проголошення вироку 11 червня 2012 року, засуджений не був позбавлений можливості оскаржити зазначений вирок в порядку та строки, визначені КПК України.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, засудженим ОСОБА_5 також не було наведено заслуговуючих на увагу доводів та обґрунтувань щодо наявності поважних причин пропуску на оскарження та наявності підстав для відновлення строку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд приймаючи рішення про відмову засудженому у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для його відновлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про те, що судом було порушено його право на захист тим, що він не був присутній при розгляді клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, то вони не заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 353 КПК України, питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2016 року за місцем відбування покарання засудженого, на адресу начальника Менської виправної колонії № 91 для повідомлення ОСОБА_5 було направлене повідомлення про день і час розгляду його клопотання (а.с.64). Зазначене повідомлення було отримано 26.01.20116 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.66). При цьому, будь-яких клопотань про бажання брати участь в судовому засіданні ОСОБА_5 не заявляв та відповідних заяв до суду не направляв, що також було підтверджено ним під час апеляційного розгляду.

Оскільки апеляційна скарга на вирок суду від 11.06.2012 року була подана засудженим ОСОБА_5 після закінчення строку для апеляційного оскарження, тобто більше чим через два роки після постановлення вироку, приймаючи до уваги відсутність об`єктивних обставин, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого про скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року та задоволення клопотання засудженого про відновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку.

Керуючись ст.ст. 353, 365, 366, 382 КПК України 1960р., колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року, якою відмовлено ОСОБА_5 у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Ялтинського міського суду АР Крим від 11 червня 2012 року, залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 01 лютого 2016 року - без змін.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/104/2016
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1