Справа № 129/849/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/126/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000045 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яцини Пирятинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, військовослужбовця, несудимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

Встановив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом її командира № НОМЕР_2 від 26.05.2015 р. на посаду номера обслуги 1 гармати 2 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.12.2015 р., умисно, з метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилитися від військової служби для лікування сина навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 24.12.2015 р. самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 до 01.03.2016 р. - дня повернення до цієї військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби в умовах особливого періоду.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що 24.12.2015 р. він, будучи солдатом військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні антитерористичної операції, призначений наказом її командира на посаду номера обслуги 1 гармати 2 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з метою ухилення від військової служби за сімейними обставинами, - необхідністю лікування сина, - до підписання його рапорту про відпустку самовільно залишив територію військової частини та проводив час на власний розсуд, проживаючи в АДРЕСА_1 , і лише 01.03.2016 р. повернувся до військової частини для проходження військової служби.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , наявність сім`ї, неповнолітніх утриманців, сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого, бажання далі проходити військову службу.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді грошового штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд, -

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400,00 грн.).

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: