Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2297/16-к
У Х В А Л А
31.08.2016 року м.Виноградів
Слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 16 травня 2016 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись на проїжджій частині дороги, навпроти будинку №б/н, що по вулиці Кошута в с. Фертешолмаш, Виноградівського району, де діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, безпричинно затіяли сварку з ОСОБА_9 , який в той час знаходився біля хвіртки воріт на території свого дворогосподартсва, під час якої виражаючись в адресу останнього нецензурною лайкою, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , схопив обома руками дерев`яну палку на яку опирався останній та застосувавши фізичну силу, шляхом руху назад, витягнув ОСОБА_9 на вулицю, після чого безпричинно наніс останньому п`ять ударів кулаками обох рук в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця орбітальної ділянки зліва, крововиливу слизової оболонки верхньої губи від центру вліво та вправо, які не спричинили розлад здоров`я та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я; струсу головного мозку (підтвердженого неврологічною симптоматикою), які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня і відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я; травматичного зламу ІІІ го зліва та І, ІІ, ІІІ зубів на верхній щелепі справа, які спричинили розлад здоров`я пов`язаний зі стійкою втратою працездатності менш як на одну третину ( від 10% до 33 %) та відповідно до п.2.2.1 «г» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 218 від 05.07.2016. В цей же час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , який знаходився в лежачому положенні на землі, діючи умисно, з метою самоутвердження, за рахунок приниження в очах оточуючих ОСОБА_10 та ігноруючи загально прийняті норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 наніс 4-6 ударів обутими ногами по тілу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 наніс 3-4 удари обутими ногами по тілу ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наніс 3-4 удари обутими ногами по тілу ОСОБА_9 , в результаті чого останньому спричинено фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді: садни шкірних покровів лівої лопатки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 218 від 05.07.2016 не спричинили розлад здоров`я та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. В подальшому ОСОБА_10 намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , почала останнього руками відштовхувати від потерпілого ОСОБА_9 , який в той час наносив множинні удари обутими ногами по тілу ОСОБА_9 , але ОСОБА_7 супроводжуючи свої дії, направлені на порушення громадського порядку, схопив правою рукою за щічно-виличну ділянку обличчя ОСОБА_10 та умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень штовхнув її об металеву стійку паркану в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів щічно-виличної ділянки зліва та волосистої частини голови в тім`яній ділянці зліва, які не спричинили розлад здоров`я та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я; закритої внутрішньочерепної травми, що супроводжувалася субдуральною гематомою лівої лобно-скронево-тімяної ділянки та забоєм головного мозку важкого ступеня, що підтверджено даними СКТ - обстеження, клінічним перебігом та даними оперативного втручання, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та відповідно до п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.95, кваліфікуються як тяжкі тілесні пошкодження, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 219 від 05.07.2016.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.
30 серпня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати покази по даному факту.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: допитами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 протоколами слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та протоколами впізнання.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, по місцю свого проживання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання та вчинив злочини проти громадського порядку та моральності, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом, у зв`язку з чим слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Прокурор та слідчий клопотання просили задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
30 серпня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
31.08.2016 року слідчим СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області до Виноградівського районного суду внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 30 серпня 2016 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами.
Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя доведеними прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України - скоєно злочин середньої тяжкості, дані про особу підозрюваного, матеріальний стан, стан здоров"я, та інші обставини, визначені законом.
Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 за першою вимогою;
2) в нічний період часу не залишати місце постійного проживання буд. АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Виноградівське відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала дійсна до 30 вересня 2016 року включно.

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1