Справа № 465/547/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/360/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на ухвалу Франківського районногосуду м. Львова від 29 лютого 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав невідповідності фактичних обставин, викладених у клопотанні та обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, а також з підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в цілому.

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000041 від 6.01.2016 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 для приведення їх у відповідність з вимогами, передбаченими ст. 110, ст. ст. 291 та 287 КПК України.

Встановлено строк на усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати три дні з часу закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали.

На ухвалу суду прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, вказівку в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт надісланий до суду не прокурором, який здійснював чи здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, вважає такою, що не може бути предметом розгляду в судовому засіданні, як на підставу повернення обвинувального акта. Зазначає, що супровідний лист про скерування обвинувального акта до суду підписується керівником прокуратури, а не процесуальним прокурором, адже сам обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, процесуальні права та обов`язки якого підтверджені.

Щодо зазначення як підстави для повернення обвинувального акта те, що такий поступив на розгляд суду 5.02.2016 року, в той час, коли він був затверджений прокурором 2.02.2016 року, то зазначає, що норми КПК України не містять вказівки на конкретно визначений строк, впродовж якого прокурор зобов`язаний скерувати обвинувальний акт до суду.

Зазначає про невірне зазначення в ухвалі суду першої інстанції процесуального становища ОСОБА_6 та твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 перебуває в статусі підозрюваного не відповідає положенням п.2 ст. 42 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 - на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі суду висновки, не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Статтею 291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 6.01.2015 року, близько 01 год. він був запрошений працівниками Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області у приміщення чергової частини Франківського відділу поліції, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 65, у якого при поверхневому огляді було виявлено та в подальшому вилучено за участю двох понятих два фольгові згортки, заповнені порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експертизи є «Амфітаміном», який останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Так, статтею 291 КПК України не передбачено вимоги щодо змісту формулювання обвинувачення, а в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів вважає, що покликання в ухвалі суду першої інстанції на те, що ОСОБА_6 перебуває в статусі підозрюваного, то таке не заслуговує уваги, оскільки таке твердження суперечить ст. ст. 110, 314 КПК України.
Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Разом з тим, обвинуваченим, згідно ст. 42 КПК України, є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Таким чином, станом на день складання та погодження обвинувального акта, ОСОБА_6 фактично перебував в статусі підозрюваного, а тому підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, натомість процесуальний статус останнього змінився з часу скерування обвинувального акта до суду.

З аналізу норм ст.121 Конституції України, п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 14.10.2014 року) та п.9.5.2. Інструкції з діловодства органів прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 3 від 15.01.2015 року, керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими дердавними органами місцевого самоврядування, а відтак супровідний лист, скерований на ім`я голови місцевого суду, може підписуватися керівником прокуратури і жодних застережень кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги про безпідставність покликання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт поданий з порушенням вимог ч.2 ст. 283 КПК України, який був затверджений прокурором 2.02.2016 року, проте до суду першої інстанції матеріали передані 5.02.2016 року, тобто на третій день після затвердження обвинувального акта, що суперечить ст. 293 КПК України, так як системний аналіз норм КПК та глави 24, зокрема, не містить вказівки на конкретно визначений строк, впродовж якого прокурор зобов`язаний скерувати обвинувальний акт до суду.

Таким чином викладені в ухвалі висновки суду про невідповідність обвинувального акта з наведених в ухвалі суду підстав не відповідають фактичним обставинам, а судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору ухвалене без дотримання вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене ухвалу суду про повернення прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 обвинувального акта слід скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, повернути до Франківського районногосуду м. Львова для розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 лютого 2016 рокупро повернення прокурору обвинувального акта та відмові у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4