Ухвала
іменем україни

19 вересня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого за вироком від 27 травня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 277 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_4 частково приєднано покарання, призначене за вироком від 27 травня 2015 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 02 травня 2015 року близько 05.30 год. у стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку ОСОБА_5 , який розташований по АДРЕСА_1 , та з мотивів особистої неприязні, реалізуючи раптово виниклий у нього умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вдарив, її кулаком в обличчя, двічі цеглиною по голові, а потім не менше двох разів кулаком в обличчя, від чого потерпіла впала на спину. В результаті нанесених ударів засуджений заподіяв ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Апеляційний суд змінив вирок місцевого суду в частині призначення покарання та виключив з резолютивної частини вироку рішення про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 70 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. Ухвалив вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і виконувати цей вирок та вирок від 27 травня 2015 року самостійно. Вирішено питання про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК.

У касаційній скарзі засуджений (як убачається з її змісту) просить пом`якшити йому призначене покарання з застосуванням положень ст. 69 КК, посилаючись при цьому на позитивні дані про свою особу, стан здоров`я, матеріальне та сімейне становище, які, на думку скаржника, належно не враховані судами.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), обставини його вчинення, дані про особу засудженого, його позитиву характеристику за місцем проживання. Враховано судом і обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також обставину що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене місцевий суд призначив ОСОБА_4 покарання у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 121 КК, за яким його засуджено. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості не має.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, за апеляційними скаргами засудженого та захисника за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам касаційної скарги, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи засудженого про суворість призначеного покарання та про можливість його пом`якшення з застосуванням ст. 69 КК, на думку його колегії суддів, є безпідставними, тому що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й особі засудженого.

Переконливих доводів про необхідність скасування чи зміни судових рішень з касаційної скарги засудженого не убачається.
Таким чином, оскільки зі скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1