Справа№487/3326/15-к
Провадження №1-кп/487/49/16
УХВАЛА
12.05.2016 року місто Миколаїв

Суд присяжних Заводського районного суду міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6

за участю прокурора - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

обвинувачених - ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005561 від 02.12.2014р., відносно ОСОБА_14 за п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 за п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_16 за п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 за п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 за п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_16 за п.п. 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 14.12.2014 року ОСОБА_14 було затримано о 09:30 годині за адресою: місто Миколаїв, вулиця Біла, будинок 44 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 повідомила, що під час її затримання 14.12.2014 року, та одразу після затримання, до неї були застосовані недозволені методи ведення слідства з метою спонукання ОСОБА_14 до дачі визначальних показань у кримінальному провадженні. Зокрема, під час затримання, яке відбулося 14.12.2014 року о 08:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 , її вранці розбудили співробітники поліції, роздягнену скинули з дивану, на якому вона спала разом з ОСОБА_17 та нанесли не менше двох ударів електричним шокером в область попереку. Дані дії були вчинені співробітником поліції: чоловіком, який має зріст близько 165 см, чорне волосся, худорлявої статури. Візуально цю людину ОСОБА_14 може впізнати, впевнена, що він є співробітником поліції, оскільки бачила його у Заводському відділі поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області. Після нанесення ударів електричним шокером, ОСОБА_14 дали змогу вдітися та посадили в автомобіль, на якому повезли до відділу поліції. Разом з нею в автомобілі перебували шість чоловік. Людина з електричним шокером сиділа поряд з нею. Під час поїздки у ОСОБА_14 з`ясовували відомості щодо її роботи патологоанатомом, вдрали близько 10 разів електричним шокером по руках та спонукали до дачі визначальних показів, погрожуючи втопити її. Дану погрозу ОСОБА_14 сприймала реально. Після приїзду, на другому поверсі Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області ОСОБА_14 завели до кімнати справа, де перебувало понад 10 осіб. ЇЇ почали запитувати, де перебуває ОСОБА_18 . ОСОБА_14 розповіла все, що знала, однак її покази не влаштували співробітників поліції, у зв`язку з чим до неї підійшли два чоловіка ззаду та наділі на її голову поліетиленовий пакет, вивели з кімнати, повели вниз по сходах, а потім уверх. Завели у кабінет зліва, на посадили на стілець. Руки обвинуваченої весь час передували у наручниках, застебнутих спереду. Сидячі на стільці ОСОБА_14 зігнули до колін та зв`язали руки з ногами, чим саме вона не бачила. Після цього під пахвами через грудь проділи палку або трубу діаметром близько 5-7 сантиметрів та підвісили між двома столами. В такому положення обвинувачена провела біля 1,5 годин, відчувала сильний фізичний біль у лопатках та плечових суглобах. Коли ОСОБА_14 перебувала у підвішеному стані їй сказали, що вона має дати покази про те, що вбивство за першим епізодом вони скоювали разом, вона тримала убитого за ноги, допомагали його розчленовувати, однак насправді вона цього не робила; за другим епізодом вбивства ОСОБА_14 також мала сказати, що була присутня при вбивстві та допомагала розчленувати труп. При цьому обвинуваченій сказали, що з кабінету вона може вже не вийти. Вона залишалась у пакеті, чула чотири різних чоловічих голоси, побоювалась, що її продовжать бити. Після отримання згоди на дачу саме таких показів, ОСОБА_14 відпустили та повернули до кімнати, куди привели відразу після затримання. Вже в цій кімнаті з ОСОБА_14 зняли пакет, хто саме вона не бачила. Після приїзду захисника ОСОБА_14 нічого йому не розповідала, так як вважала це недоцільним, оскільки зі слів співробітників поліції, адвокат працює на них. Захисних роз`яснив ОСОБА_14 право відмовитись давати покази, яким вона скористувалась, однак, приблизно через п`ять днів, вона все ж таки надала свідчення, до яких її спонукали співробітники поліції.

У зв`язку з вказаними поясненнями обвинуваченої, прокурором в судовому засіданні ініційовано питання стосовно перевірки свідчень обвинуваченої ОСОБА_14 щодо застосування до неї недозволенних методів ведення слідства з боку співробітників правоохоронних органів, в тому числі Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області при розслідуванні злочинів, передбачених п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини встановлені ст. 206 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

З огляду на викладене, враховуючи, що в ході судового засідання ОСОБА_14 було заявлено про застосування до неї насильства з боку співробітників поліції під час проведення слідчих дій, для повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідним доручити слідчому відділу Прокуратури Миколаївської області провести дослідження фактів, повідомлених обвинуваченою ОСОБА_14 щодо застосування до неї недозволених методів ведення слідства.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 206, 333, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Доручити слідчому відділу Прокуратури Миколаївської області, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, провести перевірку повідомлених обвинуваченою ОСОБА_14 відомостей щодо застосування до неї недозволених методів ведення слідства з боку співробітників правоохоронних органів, в тому числі Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області, при розслідуванні злочинів, передбачених п.п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.

Матеріали виконаного судового доручення направити до Заводського районного суду міста Миколаєва.
Копію ухвали направити прокурору для здійснення контролю за виконанням.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_19

СУДДЯ: ОСОБА_20

ПРИСЯЖНІ: ОСОБА_21

ОСОБА_22

ОСОБА_23