Ухвала
іменем україни
7 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного суду України від 21 липня2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами,

встановила:

Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2004 року засуджено ОСОБА_4 за п. «ж, і» ст.ст. 19, 93 КК 1960 року

у виді позбавлення волі на строк 15 років; за п. «ж, з, і» ст. 93 КК 1960 року у виді довічного позбавлення волі; за ч. 3 ст. 142 КК 1960 року та ч. 2 ст. 307 КК 2001 року у виді позбавлення волі за кожен злочин на 8 років з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК 2001 року на 4 роки позбавлення волі; за ст. 69 КК 1960 року виправдано по п. 2 ст. 6 КПК України. На підставі

ст. 42 КК 1960 року визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 21 липня 2005 року вирок апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2004 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
Разом з тим, залишено без задоволення касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 , а також інших учасників процесу.
У заяві ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Верховного суду України від 21 липня 2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами. В обґрунтування своєї позиції, стверджує про порушення його права на захист при розгляді кримінальної справи, оскільки він був незабезпечений кваліфікованим захисником після засудження апеляційним судом АР Крим, що призвело до неточного та неправильного формулювання ним змісту касаційної скарги та правових вимог до касаційної інстанції під час судового провадження, а тому тягне за собою обов`язкове скасування зазначеної ухвали Верховного Суду України.
Заслухавши доповідача, перевіривши заяву на відповідність вимогам

ст. ст. 461, 462 та 467 КПК України, колегія суддів вважає, що вона подана без додержання вказаних положень цього закону.

Відповідно до ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Разом з тим, заява засудженого не містить належного обґрунтування, що перегляд ухвали ВСУ за обставинами, які він вважає нововиявленими, подано в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 461 КПК України.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК України, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду судом касаційної інстанції 21 липня 2005 року кримінальної справи за касаційними скаргами засудженого та інших учасників процесу.
Крім того, прохання ОСОБА_5 неконкретизоване з урахування положень ст. 467 КПК України, оскільки він просить скасувати ухвалу Верховного суду України від 21 липня 2005 року та вирішити питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження, крім того просить вирішити процесуальне питання про апеляційний розгляд його справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з приписами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Оскільки заяву засудженого не оформлено згідно вимог ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 464 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного суду України від 21 липня 2005 року щодо нього за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати йому п`ятнадцятиденний строкдля усунення вказаних недоліків з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог суду, заява буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3