АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2199/16 Справа № 202/4118/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000683, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року у кримінальному провадженні №0000683 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України,

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянин України, не одружений, не працюючий, що проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі; за ч.1 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі; за ч.4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки. Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11127 грн. 43 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди- 20 000 грн., а також сплачений потерпілим судовий збір- 1378 грн., а всього стягнути 32505.43грн. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він у 2015 році, точна дата не встановлена, маючи на зберіганні паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , з ціллю підробки посвідчення паспорту громадянина України,- привласнив його і за місцем свого проживання, з ціллю використання, вклеїв в нього два своїх фотознімки, тим самим вніс зміни до офіційного документу, що посвідчує особу, тобто підробив документ.

В період з 01.03.2016 по 02.03.2016 року ОСОБА_8 , з ціллю використання завідомо підробленого документу та заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, знайшов на рекламному ресурсі об`яву щодо надання в оренду бензинового генератору на умовах платності, зателефонував за вказаним в оголошені номером і домовився з власником бензинового генератору ОСОБА_11 про зустріч, нібито з метою оренди бензинового генератору.

02.03.2016 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_8 з ціллю заволодіння чужим майном шляхом обману, на автозаправній станції, що знаходиться по АДРЕСА_2 , зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , якому представився як ОСОБА_10 і надав завідомо підроблений документ - паспорт на ім`я ОСОБА_10 - для отримання в оренду бензинового генератору. Шляхом обману, на чуже ім`я ОСОБА_10 - уклав з потерпілим договір оренди, отримав бензиновий генератор і шляхом шахрайства заволодів ним, після чого продав. Вартість бензинового генератору встановлена судово-товарознавчою експертизою в розмірі 12227.43 гривень.

В апеляції перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, виключивши рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 судового збору в розмірі 1378 гривень. Сплачений судовий збір у цьому кримінальному провадженні повернути потерпілому ОСОБА_9 . В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляцію та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та фактичні обставини справи обґрунтовані наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено, ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

У своєму вироку суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 , визнав останнього винним за ч.1 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України та призначив йому відповідне покарання в межах санкцій вказаних статей, від відбування якого звільнив обвинуваченого на підставі ст..ст. 75,76 КК України. Суд першої інстанції задовольнив також цивільний позов у даному кримінальному провадженні та вирішив долю речових доказів і питання розподілу процесуальних витрат, в частині вирішення яких колегія суддів не погоджується на таких підставах.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Згідно ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається крім іншого рішення про цивільний позов, інші майнові стягнення та підстави цих рішень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 за подання цивільного позову у кримінальному провадженні №0000683 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1,4 ст. 358 КК України, було сплачено судовий збір в сумі 1378 гривень на рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією № 0.0.608162037.1 від 29.08.2016 року. Суд першої інстанції в резолютивній частині свого рішення в порядку ст.. 374 КПК України стягнув з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 сплачений останнім судовий, що мало наслідком порушення в даному випадку вимог чинного законодавства.

Згідно ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції незаконно стягнув суму сплаченого потерпілим судового збору з обвинуваченого, оскільки в даному випадку згідно вимог вищезазначеного закону потерпілий взагалі звільняється від його сплати, про що обґрунтовано йдеться в апеляції прокурора.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» кошти, сплачені ОСОБА_9 згідно квитанції № 0.0.608162037.1 від 29.08.2016 року у розмірі 1378 гривень підлягають поверненню як помилково сплачені.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_8 - зміні в частині вирішення питання щодо інших майнових стягнень з обвинуваченого шляхом виключення з резолютивної частини вироку рішення щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 сплаченого потерпілим судового збору в розмірі 1378 гривень.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, ст..5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 сплаченого потерпілим судового збору в розмірі 1378 гривень.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області повернути ОСОБА_9 з державного бюджету, сплачений на поточний рахунок: 0006, Отримувач: Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області; Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; МФО 805012, судовий збір в сумі 1378 грн. згідно квитанції № 0.0.608162037.1 від 29.08.2016 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4