Провадження 1кп/0202/157/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: вироком Павлоградського міського суду від 13.10.2003 року за ст. 185 ч.3, ст. 309 ч.2, ст. 263 ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Павлоградського міського суду від 25.02.2006 від 25 лютого 2006 року за ст. 189 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців; вироком Павлоградського міського суду від 12.10.2006 року за ст. 190 ч.2; ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Павлоградського міського суду від 31.05.2007 року за ст. 190 ч.2; ст. 358 ч.3 ст. 70 ч.1 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі; вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2011 року за ст. 186 ч.3; ст. 190 ч.2 ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ухвали П`ятихатського районного суду від 15.09.2014 року звільнений 23.09.2014 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на 1 рік 2 місяці 2 дні; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
22.12.2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився біля буд. АДРЕСА_2 , де між ним та раніше йому знайомою ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, вході якого ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та долонею правої руки штовхнув у праве плече ОСОБА_4 , від чого остання втратила рівновагу та при падінні вдарилась лівим коліном, при цьому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 752е від 25.02.2016 р., заподіяно тілесні ушкодження у виді: садни не передній поверхні лівого колінного суглобу, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

На початку січня 2016 року, більш точної дати встановити не вдалося, у вечірній час, при невстановлених обставинах, ОСОБА_6 , знаходячись біля ринку «Дніпро» Борщагівського району в м. Києві на землі знайшов посвідчення учасника бойових дій ДСНС України, виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій за № 001085 від 21.11.2014 р. на ім`я ОСОБА_7 , в цей момент у останнього винник злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а саме отримання пільг на безоплатний проїзд у громадському транспорті, ОСОБА_6 привласнив вищезазначене посвідчення, з якого в подальшому видалив первинну фотокартку та на її місце наклеїв фотокартку зі своїм зображенням , яке в подальшому зберігав при собі, з метою його використання у громадському транспорті для отримання права безоплатного проїзду.

05.02.2016 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у вхідних дверях квартири АДРЕСА_3 , побачив записку, яку залишила сусідка з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_8 .. Витягнувши записку з вхідних дверей ОСОБА_6 пішов із вказаною запискою до квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться у одному під`їзді, де мешкає ОСОБА_8 .. Підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_4 , подзвонив у двері вказаної квартири. ОСОБА_8 почувши дзвінок у двері своєї квартири, підійшла до дверей, відчинила двері та побачила раніше їй невідомого ОСОБА_6 , після того, як останній повідомив їй, що прийшов з приводу записки, яку ОСОБА_8 залишила у дверях квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 впустила раніше їй невідомого ОСОБА_6 до своєї квартири та почала розповідати йому обставини, з приводу яких написала записку сусідам з квартири АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_6 знаходячись у вищезазначеній квартирі, побачив, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, оглянувши обстановку квартири, почав ходити по квартирі у пошуках цінних речей. Не реагуючи на крики та зауваження потерпілої відкрито викрав майно, яке належить потерпілій, а саме: мобільний телефон «Нокіа 105», чайний сервіз на 6 персон, ліхтарик та бінокль.

Після чого ОСОБА_6 , покинув квартиру потерпілої ОСОБА_8 та пішов у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, при цьому заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду, що згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/34-509 від 26.02.2016 р. становить 758 грн. 53 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю суду пояснив, що з потерпілою ОСОБА_4 він деякий час проживав однією сім`єю, 22.12.2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин у них виник конфлікт з приводу того, що вона його не впустила в квартиру, вході конфлікту він долонею правої руки штовхнув у праве плече ОСОБА_4 , від чого остання впала.

05.02.2016 року у вхідних дверях квартири побачив записку, яку залишила сусідка з квартири АДРЕСА_4 . Витягнувши записку з вхідних дверей пішов до квартири АДРЕСА_4 , що знаходиться у одному під`їзді, де мешкає ОСОБА_8 .. Підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_4 , подзвонив у двері вказаної квартири. ОСОБА_8 відчинила двері, деякий час вони спілкувались і він став виходити, побачив телефон, бінокль, ліхтарик, чайний сервіс та почав це збирати, потерпіла стала запитувати, що він робить, він відповів, що хоче купити горілки, забрав все і пішов з квартири.

На початку січня 2016 року, точно не пам`ятає в м. Києві на землі знайшов посвідчення учасника бойових дій ДСНС України, видалив первинну фотокартку та на її місце наклеїв фотокартку зі своїм зображенням , яке в подальшому зберігав при собі, з метою його використання у громадському транспорті для отримання права безоплатного проїзду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що протягом року проживала разом з обвинуваченим, але життя не склалося, оскільки ОСОБА_9 потрібно було не сумісне життя, а житлова площа, між ними постійно виникали конфлікти і ОСОБА_9 її бив.

Ввечері 22.12.2015 року, на вулиці біля буд. АДРЕСА_2 під час конфлікту ОСОБА_6 декілька разів вдарив її, а потім долонею правої руки сильно штовхнув у праве плече від чого вона втратила рівновагу та при падінні вдарилась лівим коліном.

За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілу ОСОБА_4 , дослідив представлені докази, висновки експертиз, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за:
- умисне легке тілесне ушкодження;
- підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем;
- відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно
Дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 358 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.69 чи ст. 75 КК України, суд не вбачає, оскільки ОСОБА_6 неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, але не зробив для себе належних висновків і не став на путь виправлення, а продовжує вчиняти злочини.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 358КК України та призначити йому покарання :

За ч.1 ст. 125 КК України у виді ста годин громадських робіт.

За ч.2 ст.186КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

За ч.1 ст. 358КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 11 лютого 2016 року.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили залишити без змін- тримання під вартою.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 лютого 2016 року до набрання вироком законної сили у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 1346. 02 грн.

Речові докази: телефон «Нокіа 105», чайний сервіз на 6 персон, ліхтарик та бінокль- передати ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1