Ухвала
іменем україни

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Указаною постановою місцевого суду скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Корсунь-Шевченківського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 10 вересня 2012 року про закриття кримінальної справи за ч. 1 ст. 358 КК залишено без задоволення, а матеріали кримінальної справи № повернуто до Корсунь-Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_6 і, скасувавши вказану постанову місцевого суду, відмовив скаржнику в розгляді скарги на постанову про закриття кримінальної справи від 10 вересня 2012 року.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати постанову місцевого суду й ухвалу апеляційного і направити справу прокурору для відновлення досудового слідства, оскільки вважає, що суди не перевірили його доводів про незаконність закриття справи слідчим, не дали їм належної оцінки. Крім того, скаржник зазначає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про пропущення ним строку на оскарження постанови слідчого, стосовно чого наводить відповідні доводи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу і просив скасувати ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження призначити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали провадження за скаргою, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, у ній фактично оспорюється законність вищевказаної постанови слідчого на тій підставі, що перевірку доводів, викладених у заяві про злочин, проведено неповно та з порушенням вимог ст. 97 КПК 1960 року. Зазначається й про те, що слідчий порушив при цьому також вимоги ст. 214 зазначеного Кодексу.
Згідно зі ст. 236-5 КПК 1960 року такі постанови можуть оскаржуватися до місцевого суду особою, інтересів якої вона стосується, або її представником протягом семи днів із дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.
Під час розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття справи місцевий суд правильно виходив із того, що скаржник не пропустив строку на її оскарження, оскільки не отримував копії постанови про закриття справи, і дані про направлення йому копії цієї постанови відсутні.
Апеляційний суд, скасовуючи постанову місцевого й відмовляючи ОСОБА_6 у розгляді скарги на постанову про закриття справи, зробив висновок, що скаргу подано до суду першої інстанції після 20 листопада 2012 року з пропуском строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року.
Між тим, як установлено місцевим судом, ОСОБА_6 цього строку не пропустив. В ухвалі апеляційного суду не наведено жодного доводу про пропущення строку.
Апеляційний суд, обмежившись вищевказаним висновком, не розглянув по суті доводів скаржника, наведених в апеляційній скарзі, стосовно незаконності й безпідставності постанови місцевого суду.
Отже, доводи ОСОБА_6 у цій частині, викладені у касаційній скарзі, є обґрунтованими.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу апеляційного суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, її зміст не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року. Тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.
Під час цього розгляду суду необхідно врахувати вказівки суду касаційної інстанції, розглянути справу з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону і постановити законне й обґрунтоване рішення.

Що стосується прохання скаржника перевірити законність постанови місцевого суду по суті, то його не може бути розглянуто у межах цього касаційного провадження, адже такої перевірки ще не здійснив апеляційний суд за апеляційною скаргою зазначеної особи.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 395, 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI«Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року скасувати і справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3