В И Р О К 134/724/16-к
іменем України 1-кп/142/50/16
13.07.2016 року
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, маючого 2 дітей, раніше судомого:
- 15.11.1993 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 215-3 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 08.12.1995 року Ленінським районним судом м. Вінниця за ст.ст. 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 17, 215-3 ч. 2, 81 ч. З, 81 ч. 4, 140 ч. З, 86 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 29.09.2003 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 11.11.2003 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. З КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 10.12.2003 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. З КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Приєднано 1 рік 6 місяців по вироку Вінницького районного суду і всього 6 років позбавлення волі;
- 16.02.2010 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. З, 185 ч. 2, 185 ч. З, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 16.04.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання; невідбута частина покарання становила 1 рік 5 місяців 17 днів, -
С У Д В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 05.04.2016 року перебував в смт Крижопіль Крижопільського району Вінницької області, а саме на автобусній зупинці, що розташована на виїзді з смт. Крижопіль в напрямку с. Жабокрич.
Він мав намір потрапити додому в с. Цибулівка Тростянецького району, однак автомобілі на його прохання не зупинялися та він продовжував бути на автобусній зупинці.
Близько 23 години ОСОБА_4 побачив, як невідомий для нього чоловік, яким був ОСОБА_6 , проїхав на власному мопеді д/з АВАА0086 повз нього та повернув на вулицю Черняховського в смт. Крижопіль, а через декілька хвилині вже без мопеда повертався назад в напрямку смт. Крижопіль.
ОСОБА_4 вирішив заволодіти мопедом та за допомогою нього поїхати додому.
Підійшовши на вулицю Черняховського ОСОБА_4 не побачив мопеда, однак звернув увагу на те, що поряд із житловим двоповерховим будинком наявне приміщення сараю та вирішив, що мопед знаходиться саме там.
Підійшовши до вхідних дверей приміщення сараю за допомогою дерев`яної палиці ОСОБА_4 віджав врізний замок та відчинив двері.
Проникнувши до середини сарайного приміщення ОСОБА_4 виявив мопед, який звільнив від зайвого, а саме сумки з інструментами та водійського шолома, після чого викотив мопед назовні.
Ключі запалювання перебували в замкові багажного відділення, тому ОСОБА_4 взявши їх привів мопед в рух та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
У подальшому ОСОБА_4 направився до с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, де в домогосподарстві по вул. Миру, 8 заховав викрадений мопед.
07.04.2016 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 , поїхали до смт. Крижопіль, з метою зняття з банкомату грошей, які нарахували на картковий рахунок ОСОБА_7
Рухаючись дорогою сполученням с. Цибулівка смт. Крижопіль проїжджаючи по с. Жабокрич мопед зламався, тому ОСОБА_4 доїхавши до автобусної зупинки, що розташована по вул. Леніна в с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області, розпочав його там ремонтувати.
В ході ремонту ОСОБА_4 здійснював огляд шланг подачі пального і в цей час підсвічував собі запальничкою, внаслідок чого пальне мопеда загорілося і увесь мопед згорів та від нього залишилася лише металева рама із вибитим на ній відповідним номером LFFWDT7C481002114.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 3940 гривень, що стверджується висновком автотоварознавчої експертизи № 167 від 26.04.2016 року.
В судовому засіданні, ОСОБА_4 , дав показання які не різняться від пред`явленої підозри, визнавши себе винним в повному обсязі.
Стверджував, що незаконне заволодіння транспортним засобом вчинив таємно і повторно, шляхом проникнення у приміщення.
Майна яке може бути конфісковано і належало б йому особисто не має.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що того дня у вечері він поставив мопед у сарай та пішов додому.
Наступного ранку йому подзвонив знайомий і повідомив, що вхідні до сараю двері виламані.
Прибувши, він побачив, що мопеда не мається.
Повідомив про працівників поліції.
Не має претензій до обвинуваченого, оскільки бажає вирішити питання про відшкодування шкоду в порядку цивільного судочинства.
В частині міри покарання для обвинуваченого покладається на суд.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений є батьком її двох дітей.
Він постійного місця роботи не мав, однак підробляв і забезпечував сім`ю.
Про заволодіння мопедом нічого не знає.
Коли мала поїхати за грішми до банкомату у смт. Крижопіль, ОСОБА_4 під`їхав на мопеді і повідомив, що позичив його у знайомого.
По дорозі мопед заглох і під час ремонту загорівся.
Винність обвинуваченого також доведено висновком товарознавчої експертизи, слідчим експериментом, який було зафіксовано відеоз`ємкою, технічний запис якого було досліджено судом у судовому засіданні.
ОСОБА_4 дав суду послідовні покази, щодо обставин скоєного
кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Його показання не суперечать пред`явленій підозрі і не спростовуються учасниками судового провадження.
Суд дійшов висновку про доведеність його вини за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення.
Обираючи вид та розмір міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані за особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого вважає: щире каяття та сприяння органу досудового розслідування та суду у встановленні істини, наявність на утриманні 2 малолітніх дітей.
Разом із тим, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд враховує характеристику обвинуваченого з місця проживання.
Зважаючи на те, що обвинувачений раніше засуджувався за вчинення навмисного кримінального правопорушення і вчинив новий злочин під не погашеної і не знятої судимості, суд призначає йому покарання в межах санкції ст. 289 ч. 2 КК України з урахуванням вимог ст. 65 КК України, пов`язане із ізоляцією від суспільства.
У зв`язку із готовністю обвинуваченим нести покарання за вчинене кримінальне правопорушення та каяття суд призначає йому мінімальне покарання передбачене санкцією названої статті.
Наведені обставини не дають суду підстав для пом`якшення
покарання обвинуваченому в порядку ст. 69-1, 75 КК України, або призначення іншого більш м`якого покарання, оскільки він не довів свого
виправлення або наміру твердо встати на шлях виправлення та відмовитись від злочинної діяльності і вчинив новий корисливий,
Не застосовує додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки ОСОБА_4 такого майна не має.
Речові докази, згідно обвинувального акту та реєстру до нього, знаходяться на зберіганні у потерпілого.
Покладає на обвинуваченого судові витрати.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому обиралась у вигляді
тримання під вартою 10.04.2016 року.
Керуючись ст. 370, 374, 395 КПК України, -
С У Д П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації особистого майна.
Строк відбування покарання, обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 10.04.2016 року.
Речові докази повернути ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1298.11 гривнів судових витрат.
На вирок протягом тридцяти днів від дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.
С У Д Д Я: