АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1917/16 Справа № 201/9316/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000143 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в кв. АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. П`ятихатки Дніпропетровської області , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в буд. АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 13 січня 2016 року до ЄРДР за №0000143 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України з підстав невідповідності вимогам кримінального процесуального законодавства. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених продовжено до 10 вересня 2016 року.

Приймаючи вказане рішення, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що зумовило пред`явлення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неконкретного обвинувачення, порушення їх права на захист, та прийшов до висновку, що допущені порушення закону не можуть бути усунені під час судового розгляду.

На вказану ухвалу прокурором, подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду прийняти законне і обґрунтоване рішення.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції у вступній частині ухвали не зазначив всіх учасників судового розгляду, які брали участь, а саме прокурор ОСОБА_10 , а також потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що позбавляє їх права приймати в подальшому участь у кримінальному провадженні. Вказує, що ухвала суду не містить чіткого визначення вимог, що їх висуває суд при поверненні обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Тобто, коли в обвинувальному акті будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Колегія судів, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вважає, що він відповідає вимогам процесуального закону, оскільки містить у собі відомості передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів, зокрема їх належності, допустимості і достатності, зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вказівки суду першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору те, що в обвинуваченні за епізодами злочинів щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_17 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , вчинені ОСОБА_7 , які кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, не зазначено у чому саме полягало застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я та які дії він вчиняв;

що в обвинуваченні за епізодами злочинів, вчинених ОСОБА_7 щодо потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та малолітнього потерпілого ОСОБА_19 , його дії зайве кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України за ознакою повторності, оскільки об`єктивна сторона вказаних злочинів не передбачає таку ознаку як повторність;

в обвинуваченні за епізодами злочинів, вчинених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , малолітніх потерпілих ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , їх дії також зайве кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України за ознакою повторності.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт з вказаних підстав фактично вдався до оцінки доказів, що є недопустимим, тим самим вийшов за межі наданих повноважень та дав оцінку обставинам, дослідження яких на стадії підготовчого судового засідання законом не передбачено.

У відповідності до ч.1 ст.338 КПК України, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінальних правопорушень та прокурор, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.3 ст.337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

А тому, висновки суду, що зазначені ним недоліки є суттєвими і перешкоджають призначенню кримінального провадження по суті є необґрунтованими.

Що стосується доводів прокурора про порушення вимог ч.1 ст.372 КПК України, а саме, у вступній частині ухвали не вказані всі учасники кримінального провадження, які приймали участь на протязі всього часу під час попереднього судового засідання, то вони є безпідставні та необґрунтовані, оскільки суд зазначив всіх учасників, які приймали участь в останньому судовому засіданні.

Разом з тим, ті потерпілі, які фактично приймали участь в попередньому судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження по суті, не будуть позбавлені прав, передбачених ст.56 КПК України, про що зазначає безпідставно прокурор в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 409, 415 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2016 року по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: