Номер провадження 1-кп/754/526/16
Справа № 754/8572/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2016 року місто Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

До Деснянського районного суду м. Києва 04.07.2016 надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України (а.п. 12).

Ухвалою суду від 04.07.2016 по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання (а.п. 14).

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки наявні всі правові підстави. На судовий розгляд викликати сторін кримінального провадження.
Клопотань від прокурора не надходило.
Потерпілий ОСОБА_5 неоднозначно висловив свою позицію щодо призначення кримінального провадження стосовнообвинуваченого ОСОБА_3 до судового розгляду та намагався розпочати надавати показання по суті кримінального провадження. Після запитання захисника ОСОБА_6 потерпілий висловив думку про закриття кримінального провадження стосовнообвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений та його захисник заперечили проти призначення кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду.
Захисник звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст.284 ч.1 п. 2 КПК України за відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення злочину, про що надав суду письмове клопотання, де вказується, що після ознайомлення при виконанні вимог ст.ст. 218-220 КПК України з матеріалами кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху), захисник дійшов висновку, що кримінальне провадженні розслідувано необ`єктивно, з обвинувальним нахилом, грубим порушенням ст.62 Конституції України та не зібрано достатньо доказів у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.
В клопотанні відсутнє будь яке обґрунтування щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження з посиланням на норми кримінального та кримінального процесуального законодавства України та відсутній аналіз доказів.
Не зважаючи на необґрунтованість клопотання захисника обвинувачений підтримав клопотання захисника, та не зважаючи на роз`яснення суду та стадію судового розгляду (підготовче судове засідання) почав надавати суду показання щодо своєї непричетності до вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України стосовно потерпілого ОСОБА_5 .
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору за наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, передбаченими ст.7 КПК України, таким як верховенство права і законність.
Відповідно до ст. 3 ч.1 п. 13 обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 110 ч.4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Таким чином, відповідно до норм КПК України обвинувальний акт це процесуальний документ про закінчення досудового розслідування, який відповідно до ст. 291 КПК України складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Норма ст. 291 ч.2 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені пп. 1-9 цієї частини вказаної статті.
Дослідивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що він не відповідає вимог ст. 291 ч.2 КПК України.
Так, відповідно до ст. 291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт повинен містити:
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;
- правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
- формулювання обвинувачення.
З викладеної норми закону вбачається, що обвинувальний акт повинен містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку під час підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016 стосовно ОСОБА_3 складено з порушенням положень ст. 291 ч.2 п.5 КПК України, а саме відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто у обвинувальному акті відсутні фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України (обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування), що позбавляє суд взагалі визначитися із наявністю або відсутністю не тільки події кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, а й самого складу кримінального правопорушення.
Викладене вказує на те, що обвинувачення викладено у неконкретній та суперечливій формі, чим порушуються права обвинуваченого ОСОБА_3 на справедливий судовий розгляд в аспекті забезпечення йому права на захист.

Прокурор ОСОБА_7 в порядку ст. 36 КПК України, будучи процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016, погодився з даним обвинувальним актом та затвердив його 02.07.2016 (а.с.1-2), чим допустив порушення права обвинуваченого на захист, яке належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.
Право підозрюваного (обвинуваченого) на захист - це сукупність наданих йому законом повноважень для спростування підозри або обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів.

Забезпечення підозрюваному, обвинуваченому права на захист є однією з основних засад судочинства в Україні (ст. 59, ч.2 ст. 63, п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 20 КПК України).

Порушення права на захист завжди означає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і є однією з беззаперечних підстав для скасування вироку та інших рішень у провадженні.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10. 2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).

Окрім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про не можливість вирішення питання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України, а необхідність повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України КК України прокурору ОСОБА_7 , який направив його до суду, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 08.05.2016 до обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.07.2016 із визначенням розміру застави в сумі 116 000 грн., яка була внесена 11.05. 2016 (а.п.8).
Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд
у х в а л и в :
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0005377 від 08.05.2016 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , який направив його до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1