Провадження №: 1-кп/752/917/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
19.02.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000135 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

секретаря судових засідань ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 суд, -

встановив:
до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 358 КК України з Київської місцевої прокуратури № 1.

Прокурор просив призначити судовий розгляд, зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України, кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для його закриття або повернення обвинувального акту не має.

Обвинувачений не заперечував щодо призначення судового розгляду.

За наслідками проведення підготовчого судового засідання судом встановлено наступне.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.

Так, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, на ряду з іншим, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд не виходячи за межі ст. 314 КПК України, не вдається до дослідження питання про обґрунтованість пред`явлення обвинувачення, оцінки доказів з точки зору їх допустимості та достатності, вважає, що обвинувальний акт складений в порушення вимог ст. 291 КПК України, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити на ряду із іншим, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Органом досудового слідства вказані вимоги закону не виконані.

Як убачається із обвинувального акту, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, не відповідають правовій кваліфікації дій обвинуваченого.
Так, у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення зазначається про те, що ОСОБА_2 у березні 2014 р. зустрівся із невстановленою слідством особою, та отримавши пропозицію щодо підписання установчих, статутних та реєстраційних документів для подальшої перереєстрації на його ім`я підприємства в органах державної влади, погодився на неї.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_2 надав невстановленій досудовим розслідуванням особі особисті копії паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків, яка в свою чергу виготовила протокол № 1 від 12.03.14 загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Будтім Логістік» () згідно з яким ОСОБА_2 обрано засновником та директором підприємства, реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Форма 4) від 18.03.14, реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (Форма 3) від 18.03.14 та Статут товариства з обмеженою відповідальністю «Будтім Логістік» від 20.03.14.

Після чого, ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса підписав Статут товариства, крім того, підписав інші офіційні документи (реєстраційні картки та протокол загальних зборів ТОВ), які передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка вказані установчі, статутні та реєстраційні документи подала для перереєстрації ТОВ, та на підставі яких було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Будміт Логістік»

Таким чином, із викладу фактичних обставин слідує, що ОСОБА_2 за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою вчинив підроблення офіційних документів, які видаються підприємством та надають права, з метою використання його іншою особою, а такі дії відносяться до складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім того, відповідно до п.п. 17, 18 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 р. під незаконною діяльністю, про яку йдеться у ст. 205 КК України, слід розуміти такі види діяльності, які особа або не має права здійснювати взагалі, або ж, маючи право на це за певних умов чи з дотриманням певного порядку, здійснює з їх порушенням.

На наявність мети прикриття незаконної підприємницької діяльності або здійснення її видів, щодо яких є заборона (фіктивного підприємництва), може вказувати використання викрадених, знайдених, підроблених, позичених паспортів або тих, що належали померлим громадянам, а також документів осіб, які дали згоду зареєструвати юридичну особу на своє ім`я. Використання при цьому підроблених документів або їх підробка мають додатково кваліфікуватися за ст. 358 чи ст. 366 КК України.

Такий злочин вважається закінченим з моменту державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) або набуття права власності на нього.

Дії осіб, на ім`я яких за їхньою згодою зареєстровано суб`єкт підприємництва з метою, зазначеною в ст. 205 КК України мають кваліфікуватись як пособництво фіктивному підприємництву, а в разі, коли їх діями здійснено легалізацію (державну реєстрацію) суб`єкта підприємництва (підписання та нотаріальне посвідчення установчих документів, призначення на посаду керівника підприємства тощо), - як виконавство цього злочину.

Разом із тим, при викладі фактичних обставин, зазначаючи про те, що обвинувачений ОСОБА_2 погодився на пропозицію перереєстрації установчих документів ТОВ, відповідно до яких він буде директором та власником підприємства, але не буде мати ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ, які і були перереєстровані, дії обвинуваченого ОСОБА_2 не кваліфікуються за ст. 205 КК України.
Вказані недоліки неможливо буде усунути в ході судового розгляду, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, в даному випадку суд самостійно позбавлений права збільшити обсяг обвинувачення, змінити правову кваліфікацію з ч. 1 ст. 358 КК на ч. 3 ст. 358 КК, та додатково кваліфікувати його дії за ст. 205 КК України.

При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використанні прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. 372 КПК України, суд,-

постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000135 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 1.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку потягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1