н/п 1-кс/640/7531/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
Слідчий відділу СУ ГУ Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 03.10.2016 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 3 класу ОСОБА_5 , у якому просив накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_2 ), шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. « НОМЕР_1 » просив здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків пров. Ващенківський 28-Б.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 02.10.2016 приблизно о 15 годині 00 хвилин, на перехресті автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський та вул. Зубарєва у м. Харків, автомобіль «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , сталося зіткнення із мотоциклом «Honda VFR 800», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_6 та пасажир мотоцикла ОСОБА_7 , були доставлені до ХМКЛШНМД із тілесними ушкодженнями, а саме: у водія мотоциклу ОСОБА_6 діагностовано відкритий перелом костей правої голені, а у пасажира ОСОБА_7 діагностовано ЗЧМТ, СГМ та перелом правого бедра.
02.10.2016 у період часу з 19 год. 30 хв. до 21 год. 10 хв. на вище вказаній ділянці руху, слідчим проведений огляд місця вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від зіткнення його автомобіля із мотоциклом «Honda VFR 800», р. н. НОМЕР_3 , а саме: відсутня табличка із реєстраційним номером з переду, відламаний бампер автомобіля, розбита ліва фара та множинні вм`ятини на передній частині автомобіля.
Слідчий зазначив, що враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля, судової трасологічної експертизи з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо- транспортної події, дій учасників пригоди.
Слідчий вказав, що в ході огляду місця події 02.10.2016 автомобіль «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
На думку слідчого, на даний час виникла необхідність у арешті автомобілю «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУ НП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачена можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, та посилаючись на наявність місця для зберігання автомобіля, неможливість проведення оплати за зберігання автомобіля на штраф майданчику та надання автомобіля на першу вимогу слідчому чи експерту, просив у задоволенні клопотання відмовити.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2016 автомобіль «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля «Volkswagen Golf» р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , відчуження, продаж та керування зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-б, оскільки передача автомобіля на відповідальне зберігання власнику не передбачена Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Щодо доводів власника майна про значні витрати, пов`язані зі зберіганням автомобіля на спецмайданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що згідно вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні несе обвинувачений, а статтею 123 КПК України передбачено, що витрати пов`язані із збереженням речей здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 жовтня 2016 року автомобіль «Volkswagen Golf» р.н. « НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-б, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1