У Х В А Л А

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/ 281/16 р.

23.06.2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторони провадження:

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсоні, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, призваному на строкову військову службу до лав Збройних Силах України 21 травня 2013 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 1-го взводу 2-ої роти охорони батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, звільненого з військової служби у запас 06 квітня 2016 року, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України(в редакції Закону від 05 квітня 2001 року).
В С Т А Н О В И В:

21 травня 2013 року ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він проходив на посаді стрільця 2-го відділення 1-го взводу 2-ої роти охорони батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), згідно наказу від 13 березня 2014 року №57.
19 червня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків проходження військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження строкової військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .
В період часу з 19 червня 2014 року по 24 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його ніяким чином з виконанням обов`язків військової служби та призначеною посадою.
24 серпня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 вступив у розпорядження зведеного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 " ( АДРЕСА_3 ), який не відносився та не відноситься до створених відповідно до законодавства військових формувань та участь в якому старшого солдата ОСОБА_4 порушувала, визначений Законом статутний порядок проходження внутрішньої служби у Збройних Силах України.
В період часу з 24 серпня 2014 року по 05 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 перебував у складі зведеного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 " ІНФОРМАЦІЯ_5 " , в період часу з 01 січня по 22 березня 2015 року нібито залучався до участі в проведенні антитерористичної операції.
Самовільне залишення військової частини пп НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_4 в подальшому потягло за собою шкоду морально-діловим та психологічним якостям особового складу військової частини пп НОМЕР_1 , формування у військовому колективі схильності інших військовослужбовців до порушення порядку проходження військової служби, як наслідок самовільне залишення частини співслужбовцями одного з ОСОБА_4 підрозділу та батальйону охорони , а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших, підрив авторитету, честі, доблесті та слави Збройних Сил України; демонстрація іншим військовослужбовцям зневаги до святого і непорушного додержання Конституції України та законів України, Військової присяги, служіння українському народові, сумлінному і чесному виконанню військового обов`язку; знаходження батальйону у неповному бойовому складі, збільшення навантаження з несення обов`язків військової служби на інших військовослужбовців частини.
05 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 по завершенню перебування в розпорядженні зведеного батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4 " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", продовжив ухилятися від проходження строкової військової служби, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його ніяким чином з виконанням обов`язків військової служби та призначеною посадою, та 05 квітня 2016 року заявив про себе, як про військовослужбовця строкової служби, який самовільно залишив військову частину.
Відповідно до наказу від 06 квітня 2016 року №101 командира військової частини пп НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 звільнено з військової служби у запас відповідно до п. 2 п.п. "а" ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", Указу Президента України від 17.02.2015 року №88/2015 "Про строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році".
Суд визнає винним ОСОБА_4 в тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи строкову військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 1-го взводу 2-ої роти охорони батальйону охорони військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1,3, п. 8 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 4, 7,12,18, п. 2 ст. 82, 83,122,173 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 10 грудня 2008 року, Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. ст. 1,4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10,11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 09.11.2012 року №635/2012 "Про строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2013 році", 19 червня 2014 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків проходження військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження строкової військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 05 квітня 2016 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби, чим обвинувачується у вчиненні самовільного залишення військової частини, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем строкової служби, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 407 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року).
Вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом доказами.

Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав свідчення по суті висунутого обвинувачення які відповідають вищевказаним фактичним обставинам справи і не суперечать їм з його пояснень вбачається, що він проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Після року проходження служби в частині, він неодноразово подавав рапорти про переведення його в зону бойових дій і включити його в групу (частину) які беруть участь в антитирористочної діяльності.

Йому відмовляли з різних незначущих підстав. В період до 19 червня 2014 р. він зібрав необхідні документи, для переведення його в зону АТО і 19.06.2016 р. поїхав до Києва здати документи. Наказом керівника АТЦ при СБУ №5 він зарахований до проведення дій в АТО(Донецьку, Луганську). Відповідно до довідки №89/1015 він проходив службу в добровольческому підрозділі ОУН. Відповідно до довідки первинної медичної карточки від 22.03.2015 р. він був поранений. Тобто він порушив Закон про військову службу з патріотичних спонукань і приймав активну участь воєнних діях. Крім того він звільнений з військової служби наказом №101 командира частину ПП НОМЕР_1 від 06.04.2016 р.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього ст.. 48 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України и, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з тих підстав, він особа молодого віку, на день розгляду справи з Збройних сил звільнений у запас. В період перебування за межами частини ПП В2137, проходив військову службу в іншій частині, приймав участь в зоні бойових дій АТО, був поранений.

ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинив уперше і яке відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, щиро розкаявся. В період інкримінованого йому діяння проходив службу в ОТО. На час розгляду справи звільнений з лав Збройних сил при таких обставинах суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим що він перестав бути суспільно небезпечним, підлягає задоволенню.

На підставі ст. 48 УК України та керуючись п.1 ч. 2 ст. 284, 285-288, 314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у зв`язку з тим що він перестав бути суспільно небезпечним.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 діб з дня його проголошення.

Головуючий: