У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000027 по обвинуваченню ОСОБА_5 та угоду про визнання винуватості,
В С Т А Н О В И В:
26.02.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості укладена між прокуром Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за ч.3 ст. 309 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив умисний злочин за слідуючих обставин. Восени 2015 року, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 біля ставка поблизу с.Лазірки Оржицького району Полтавської області знайшов дикоросростучі рослини канабісу. У цей час у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу без мети збуту в особливо великих розмірах. ОСОБА_5 нарвав рослини канабісу чим незаконної придбав та відніс до будинку у якому він проживає за адресою : АДРЕСА_1 де у подальшому їх зберігав без мети збуту. 09.02.2016 року під час обшуку будинку, господарських будівель працівниками поліції було виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору, які складаються з бокових стебел, листя та верхівок, які згідно висновку експерта від 22.02.2016 року № 275 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом маса якого у перерахунку на суху речовину становить 52,206 г. та 42,059 г. Окрім того, було виявлено та вилучено суміш насіння коноплі та речовини рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 22.02.2016 року № 275 є сумішшю насіння коноплі та особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у перерахунку на суху речовину вагою 22,176 г.; також було виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта від 19.02.2016 року № 274 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1,707 г. Під час обшуку також було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зовні сходу на коноплю, яка згідно висновку експерта № 276 від 22.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 1878,1 г, 864,7 г та 855,4 г. Крім того, також було виявлено та вилучено два саморобні пристрої для куріння на яких згідно висновку експерта від 18.02.2016 року № 273 виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яка є небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,313 г. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичні засоби загальною вагою 3716,661 г.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як вчинення умисних дій, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту з особливо великих розмірах за ч.3 ст. 309 КК України.
24 лютого 2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.
У судовому засіданні всі учасники процесу вважають, що угода відповідає нормам закону та має бути затвердженою судом. Обвинуваченому зрозуміло наслідки затвердження угоди та зрозуміло необхідність відбуття покарання за вказаним злочином.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, вважає, що угода затвердженню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди , якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості не відповідають вимогам ст.472 КПК України з огляду на вищенаведене.
Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.12.2015 року № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи:
- положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК;

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК).

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
За змістом угоди про визнання винуватості сторони домовились, що за вчинення кримінального правопорушення він буде нести покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням іспитового строку та обов`язків визначених ст. 76 КК України. Виходячи зі змісту обвинувального акту вказано, що ОСОБА_5 на протязі 2007 року був три рази засуджений за вчинення в основному тяжких корисливих злочинів. За останнім вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 13.11.2007 року був засуджений до 6 років позбавлення волі. Термін відбування покарання сплинув лише у 2013 році. Злочин у вчиненні якого його обвинувачують вчинено через 2 роки після його звільнення з місць позбавлення волі. Матеріали кримінального провадження, які перебувають у суді не містять даних про позитивні характеристики та обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд також враховує, що об`єм наркотичних засобів, який придбав та зберігав ОСОБА_5 є значним і становить більш як 3 кг. Окрім того, за змістом обвинувального акту вказано, що ОСОБА_5 має обтяжуючу вину обставину, що відповідно впливає на засади призначення покарання. При підписанні угоди сторони не мотивували, чому саме мінімальна міра покарання визначена санкцією ст.309 ч.3 КК України має бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, зміст угоди не відповідає змісту обвинувального акту щодо кількості судимостей, що є суттєвим при вирішенні питання про затвердження угоди.

З урахуванням того, що покарання за вчинений злочин визначено сторонами без урахування положень ст. 65 КК України, суд вважає що у затвердженні угоди слід відмовити.
Визначаючи мотиви повернення кримінального провадження прокурору, суд звертає увагу на слідуюче. Зміст обвинувального акту суперечить положенням ст.291 КПК України. А саме, зазначаючи у ньому ту обставину, що ОСОБА_5 восени 2015 року знайшов дикоростучі рослини канабісу, слідчий не врахував, що такої рослини у природі не існує. Підсумовуючи вагу наркотичних засобів, не було враховано, що наркотичні речовини у вигляді канабісу та екстракт канабісу не є одним видом наркотичних засобів і вони не можуть обліковуватись за загальною масою.

Зміст обвинувального акту, який у повному об`ємі було проголошено прокурором під час підготовчого судового засідання суперечить змісту обвинувального акту, який міститься у суді.

З урахуванням вказаного суд, вважає, що кримінальне провадження слід повернути прокурору для урахування недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду та для повного виконання вимог передбачених ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 314 КПК України, ст.471, ч.7 ст.474 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості укладної між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000027 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 309 КК України та повернути кримінальне провадження прокурору Лубенської місцевої прокуратури для продовження досудового розслідування.
Ухвала відповідно до ч.4 ст. 314 КПК України у апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1