Справа № 751/3089/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/537/2016
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з клопотанням застосувати відносно нього ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким видом покарання виправними роботами, а також просив звільнити від додаткового покарання.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено частково, замінено невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року у вигляді позбавлення волі виправними роботами строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави 15% із суми заробітку, в решті вимог стосовно звільнення від додаткового покарання відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, з урахуванням зарахованого судом строку попереднього ув`язнення у відповідності до ст. 72 КК України, своєю поведінкою довів виправлення, крім того, з урахуванням сімейного положення, дійшов висновку, що засуджений заслуговує на заміну невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 у застосуванні відносно нього ст. 82 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції порушено як норми матеріального, так і процесуального права, зокрема, не враховано вимогу ч. 1 ст. 57 КК України, яка вказує, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести до двох років, тоді як частина покарання у виді позбавлення волі, яке призначено ОСОБА_7 , становить 2 роки 4 місяці та порушено вимоги ч. 2 ст. 539 КПК України, згідно якої клопотання щодо вирішення питання про заміну невідбутої частини призначеного покарання більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тоді як ОСОБА_7 в Чернігівському СІЗО перебуває у зв`язку з розглядом Деснянським районним судом м. Чернігова клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, зазначає, що суду не було надано достовірних даних про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Не погоджуючись з поданою прокурором апеляційною скаргою, засудженим подані заперечення, в яких останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки остання постановлена на підставі повного та всебічного розгляду справи.

Заслухавши доповідача; думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги; засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав її необґрунтованості, недоведеності та безпідставності, вважав необхідним залишити ухвалу суду без змін, пояснив, що фактично почав відбувати покарання з 05 лютого 2015 року, на даний час невідбута частина призначеного йому покарання, за його підрахунками становить 2 роки 3 місяці 15 днів, також пояснив, що двічі звертався до адміністрації Чернігівського СІЗО з проханням залишити його для відбування покарання в СІЗО і на даний час в умовах СІЗО відбуває покарання; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України його було позбавлено 5 рангу 3 категорії державного службовця. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки за умови виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Апеляційним судом Чернігівської області 26 грудня 2014 року даний вирок Деснянського районного суду м. Чернігова в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції від 07 квітня2011 року) та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2013 року по 26 березня 2013 року, та з 06 лютого 2014 року по 14 жовтня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Загальна частина КК України, до якої відсилає диспозиція вказаної статті, зокрема ст. 57 КК України вказує, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.

Замінюючи ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року виправними роботами строком 2 роки, судом першої інстанції не з`ясовано фактично відбутий строк покарання та не звернуто увагу, що невідбута частина строку покарання складає строк понад 2 роки, що на думку колегії суддів вказує на неповноту судового розгляду.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в Постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Крім того, слушними є і посилання прокурора в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ч. 2 ст. 539 КПК України стосовно вирішення питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Дана обставина також підлягає з`ясуванню при вирішенні питання заміни покарання, з огляду на пояснення засудженого про звернення до адміністрації СІЗО щодо відбування покарання в умовах Чернігівського СІЗО.

Судом першої інстанції не з`ясовано чи в дійсності засуджений в умовах СІЗО відбуває призначене йому покарання, оскільки представник Чернігівського слідчого ізолятора пояснив, що ОСОБА_7 в умовах СІЗО не відбуває покарання, а тимчасово залишений для участі у судових справах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно дослідити всі обставини та прийняти законне, мотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 376, 404, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2016 року скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4