Справа № 463/2368/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/323/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001712, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
цією ухвалою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання 19 год. 00 хв. 18 травня 2016 року та закінчується 16 липня 2016 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 20 мнімальних заробітних плат, що в сумі становить 27560 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на Свідзінського покладено такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-повідомляти суд, прокурора та слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, про зміну місця роботи та проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання, виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, протиправні дії підозрюваного носять систематичний характер. Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення для впізнання, протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_6 . Для унеможливлення переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, а з метою запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень суд прийшов до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою, вважаючи її такою, що винесена із порушенням норм чинного кримінального-процесуального законодавства України, а також прав підозрюваного та його охоронюваних законом інтересів, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року про задоволення клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про обрання запобіжного заходу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що всупереч тверджень слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що таких немає, а доводи слідчого, з якими погодився прокурор та слідчий суддя, є надуманими, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які докази цьому. Зважаючи на те, що суд першої інстанції у своїй ухвалі посилається лише на наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та перешкоджати встановленню істини по справі, вважає, що відсутні підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки слідчим таких підстав не наведено та доказів не представлено. Крім того, стверджує, що підлягають відхиленню аргументи слідчого щодо ризику у вигляді незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 визнав свою вину, а також свідки по справі уже допитані.

Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги того, що твердження слідчого про можливість підозрюваного перешкоджати встановленню об`єктивної істини по справі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і не доведені будь-якими доказами. Натомість, звертає увагу, що ОСОБА_6 жодного разу не викликався працівниками поліції, а також слідчим для дачі пояснень, не був підданий примусовому приводу, має на утриманні матір похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, а тому підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під варту немає, а саме лише вчинення злочину ОСОБА_13 не може бути єдиною підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, апелянт зазначає, що матеріальна шкода, завдана потерпілій стороні, відсутня, а також відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, який є найтяжчим, що визначений законодавцем, оскільки є достатньо підстав вважати що для забезпечення належного досудового розслідування підозрюваному достатньо буде брати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_14 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги мотиви та ризики, зазначені у даному клопотанні, вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення та прийшов до правильного висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, буде необхідним застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому правильно застосував до підозрюваного саме такий вид запобіжного заходу.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував це тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання, виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, протиправні дії підозрюваного носять систематичний характер, наявність достатніх підстав вважати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілих і свідків.

При визначенні розміру застави слідчим суддею було враховано особу підозрюваного.

На думку колегії суддів, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки, перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчиняти інші правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Проте, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також винесення ухвали з порушенням норм чинного законодавства та охоронюваних законом інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , та не бере такі до уваги у зв`язку з їх голослівністю та необґрунтованістю. При розгляді клопотання слідчий суддя перевірив дані обставини на відповідність вимогам законодавства, з`ясував всі передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України ризики, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави з врахуванням вимог ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України є обґрунтованою, вмотивованою, такою, що винесена у відповідності до норм чинного кримінального-процесуального законодавства, а тому підстав для чи скасування немає.

Колегія суддів приходить до переконання, що з описової частини ухвали необхідно виключити твердження суду про підтвердження винуватості підозрюваного, а саме: «Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення для впізнання, протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_6 », оскільки особа визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення не ухвалою слідчого судді, а вироком суду, який набрав законної сили.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 травня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Виключити з описової частини ухвали посилання суду на підтвердження винуватості підозрюваного, а саме: «Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення для впізнання, протоколом огляду місця події, протоколом затримання ОСОБА_6 ».

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4