Дата документу 07.06.2016
Справа № 334/2675/16-к
Провадження № 1-кп/334/261/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002251 від 06 квітня 2016 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 13 травня 2008 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 14 березня 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 03 листопада 2011 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2011 року та було остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 31 липня 2014 року з Біленьковської ВК Запорізької області №99, на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію»:

- 29 квітня 2015 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці. Звільнився 09 жовтня 2015 року з Оріхівської ВК Запорізької області № 88 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 06 квітня 2016 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля буд. 18 по вул. Рельєфна в м. Запоріжжя, вирішив викрасти з моторного відсіку автомобілю марки «ВАЗ-2106», у кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , акумуляторну батарею, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, обвинувачений підійшов до вказаного автомобілю, і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та злочинному наміру перешкодити ніхто

не зможе, діставши з кишені металеві ножиці, за допомогою яких зламав замок передньої пасажирської двері, після чого проник до салону автомобіля та відчинив капот. В подальшому обвинувачений з моторного відсіку автомобілю, після від`єднання клем, здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки «ISTA-60», що належать потерпілому ОСОБА_6 чим спричинив йому матеріальний збиток на загальну суму 650 гривень. Після чого обвинувачений з викраденим майном, зник з місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_5 раніше не одноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_5 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючою обставиною є рецидив злочину.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не одноразово судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази:

- пара п`яти пальцевих рукавичок чорного кольору, на зап`ясті котрих мається резинка

сірого кольору з шкіряними лямками, металеві ножиці, розміром 17 см., ріжуча частина 8 см., рукоятка у формі двох кілець 9 см., які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами - знищити;

- акумуляторна батарея марки «ISTA-60», яка згідно гарантійної розписки передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити законному власникові за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1