Справа №592/2263/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/452/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 березня 2016 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Карлівка, Полтавської області, мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому,

відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці, призначене вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2012 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Клопотання мотивується тим, що відповідно до ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2016 року зараховано в термін відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з 04 вересня 2011 року до 15 листопада 2011 року, та з 22 листопада 2011 року до 23 лютого 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок відбування покарання 04 вересня 2011 року, кінець строку 23 травня 2016 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 березня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від покарання. У своєму рішенні суд послався на вимоги ст. 81 КК України, яка передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Судом було встановлено, що до відбуття встановленої законом частки покарання для отримання права на заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке покарання чи умовно-дострокове звільнення від покарання, засуджений не довів свого виправлення, а як тільки він відбув частину призначеного йому покарання, що дало формальне право на умовно-дострокове звільнення від покарання, він одразу же змінив свою поведінку і отримав позитивну характеристику. Крім того адміністрація колонії не направляла до суду відповідне подання.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначає, що висновок суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи. Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою та ставленням до праці. За місцем відбування покарання ОСОБА_9 характеризується з позитивного боку, фактично відбув увесь термін покарання, має два заохочення від начальника колонії за сумлінне ставлення до праці. Відповідно захисник просить скасувати ухвалу та винести нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від покарання.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, який просив залишити ухвалу Ковпаківсього районного суду м. Суми від 23 березня 2016 року без зміни, захисника, яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, суд виходив з вимог ст. 81 КК України про те, що підставою для такого звільнення є не тільки відбуття засудженим певного строку покарання, а й наявність даних, які свідчать, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, зазначене положення закону є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При розгляді подання суд, у відповідності до вимог КПК України дослідив дані, які характеризують особу засудженого, та належним чином вмотивувавши своє рішення, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаного клопотання, місцевий суд цілком обґрунтовано та доцільно звернув увагу на покращення поведінки засудженого лише після відбуття частини покарання, після спливу якої надається право на умовно-дострокове звільнення. Дане мотивування суду першої інстанції підтверджується матеріалами особової справи засудженого.

Так до спливу фактичного відбуття засудженим покарання для умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_9 за місцем відбуття покарання характеризувався посередньо, на виробництві установи не працевлаштовувався, заохочень не мав. Отримані дві подяки, на які опирається захисник в поданій апеляційній скарзі, були отримані засудженим лише 06 липня 2015 року та 29 грудня 2015 року, що на думку колегії судді не підтверджують виправлення ОСОБА_9 .

Таким чином, рішення суду, що засуджений ОСОБА_9 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на вимогах матеріального та процесуального закону і є правильним. Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5