Справа № 570/3635/15-к
номер провадження 1-кп/570/27/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000957 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Квасилів, Рівненського району Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого менеджером з оптової торгівлі ТзОВ "Сам Дом", одруженого, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
в с т а н о в и в :
05 липня 2015 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на відпочинку біля водойми річки Устя в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, з метою здійснення стрибка з висоти, виліз на дерево яке росло над руслом вказаної вище водойми, повернувшись спиною почав здійснювати стрибок з переворотом не звертаючи уваги на обстановку, де в момент занурення у воду потрапив ногами на спину ОСОБА_5 , який якраз в цей момент пропливав у місці здійснення стрибка, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: ускладнена хребетно-спінальна травма у вигляді забою спинного мозку важкого ступеню на рівні грудного відділу з переломовивихом Тh1-Тh2 (1 і 2 грудні хребці) та аналізом (зміщення до переду) хребця Тh1 1 ступеня, переломом обох поперечних відростків Тh2, перелом остистих відростків С7-Тh1 (7 шийний і 1 грудний хребці), зі зміщенням відламків, поєднані з уламковими переломами голівок II ребра зліва та III справа по типу Franctl А і ускладнені порушення тазових органів по центральному типу, які згідно висновку експерта №827 від 12.08.2015 р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ст.128 КК України не визнав та пояснив, що 05 липня 2015 року близько 17 год. 00 хв. він з друзями відпочивав біля річки Устя в смт. Квасилів Рівненського району. Він з ОСОБА_8 стрибали з дерева, яке росло над руслом вказаної вище водойми. Перший стрибнув ОСОБА_8 , другим обвинувачений, за ним знову ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_6 стрибав, у річці нікого не було, під час стрибка він не відштовхувався, а впав вільним падінням та зробив сальто у повітрі, у воду ввійшов ногами, йому нічого не заважало. Здійснивши стрибок, обвинувачений виплив, вийшов з води, на березі його чекала дружина, вони повернулись до своєї компанії, яка сиділа біля мосту за кущами, через деякий час почули, що на березі щось відбувається. Коли підійшли до річки, їх запитали, чи це не вони стрибали, на що обвинувачений відповів: "Я стрибав", ОСОБА_8 також відповів: "Я стрибав". Зазначив, що не міг впасти на потерпілого, який з його слів, плив на відстані півтора метра від берега, так як не відштовхувався від дерева, а вільно падав. Цивільний позов не визнав. В подальшому ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав повністю та вказав, що це дійсно він під час стрибка з дерева у воду, потрапив ногами на спину ОСОБА_5 , який якраз в цей момент пропливав у тому місці. Цивільний позов зі збільшеними позовними вимогами визнав частково.
Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що, 05 липня 2015 року близько 17 год. 00 хв. він з сім`єю та друзями відпочивав біля річки Устя в смт. Квасилів Рівненського району. Вони з дітьми купались, а ОСОБА_6 і ОСОБА_8 стрибали з дерева. На зауваження не стрибати, вони зреагували і на той момент перестали стрибати. Потерпілий з дітьми вийшли з води, через деякий час, на прохання сина, ОСОБА_6 з дружиною, сином зайли у воду. Дружина вже вийшла на берег, біля потерпілого був син, вони плили, далі він нічого не пам`ятає, отямившись побачив дружину, там же стояв і обвинувачений, який був мокрий на запитання: "Хто це зробив?", він відповів: "Я зробив, то й що." В лікарню ОСОБА_5 їхав з нареченою обвинуваченого, на запитання, "Хто це зробив?", вона відповідала, що ОСОБА_6 . Тільки, коли зробили знімок, вона зрозуміла, що травма серйозна і стала казати, що це зробив ОСОБА_8 . Через місяць ОСОБА_6 провідував потерпілого в лікарні вибачався та залишив йому 3000 грн. Потерпілий підтримав у судовому засіданні заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди із збільшеними позовними вимогами.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 05.07.2015 року він з сім`єю та друзями відпочивали біля р. Устя в смт. Квасилів Рівненського району. ОСОБА_9 був свідком того, як ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стрибали з дерева у воду. ОСОБА_8 заліз на нижчу гілку, стрибнув "солдатиком" і вже другий раз вилазив на дерево, щоб стрибнути, у той час ОСОБА_6 заліз на вищу гілку, повернувся до річки спиною, розставив руки в сторони і стрибнув назад, не дивлячись куди стрибає, зробивши у повітрі сальто, увійшов у воду ногами. В той час саме в тому місці, куди стрибнув обвинувачений, пропливав потерпілий з дитиною, потерпілий занурився у воду, потім сплив і до нього кинувся один чоловік, а потім і інші люди. ОСОБА_6 не відразу винирнув, а проплив кілька метрів під водою в сторону протилежного берега винирнув і вийшов з води. Потерпілого витягнули на берег, потерпілий казав, що не відчуває ніг, зібралось багато відпочиваючих, викликали швидку медичну допомогу, в цей час підійшли ОСОБА_6 з ОСОБА_8 . На запитання:" Хто скочив?", ОСОБА_6 відповідав що це він.
Аналогічні показання надав у суді і свідок ОСОБА_10 , зазначивши, що бачив, як ОСОБА_6 стрибнув задом до річки з гілки дерева, вищої за ту, на якій стояв ОСОБА_8 , зробив сальто, і ногами занурився у воду в тому місці де якраз плив ОСОБА_5 з сином, хлюпнула вода, потерпілий занурився під воду, до нього кинувся якийсь чоловік та його дружина, які витягнули його на берег. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли з води, всі люди стали до них кричати, хлопці на його думку, були у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Коли приїхала швидка допомога, свідок настояв, щоб ОСОБА_11 сіла в машину і супроводжувала потерпілого.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_6 стрибали з дерева у р. Устя. ОСОБА_8 стояв на гілці нижче, а ОСОБА_6 вище. ОСОБА_8 стрибнув першим, стрибав "солдатиком", виплив , виліз на нижчу гілку, щоб стрибнути ще раз. Верещинський стрибнув з вищої гілки, стрибав чи задом, чи боком, зробив сальто, за ним знову стрибнув ОСОБА_8 у те саме місце, куди тільки що стрибав обвинувачений, у тому місці нікого не було, ні коли стрибав ОСОБА_6 , ні коли стрибав він. Вони трохи пропливли і вийшли на берег. Пізніше, підійшовши до річки, побачили багато людей, потерпілого, що лежав, на запитання: "Хто стрибав?", відповідали, "Я стрибав.", маючи на увазі, що стрибали у воду, а не на потерпілого.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що відпочивав біля р. Устя у смт. Квасилів Рівненського району. Почувши, шо трапилось, підійшов до людей, на землі лежав ОСОБА_5 і казав, що не відчуває ніг. ОСОБА_12 запитав: "Хто стрибав?". ОСОБА_6 відповів "Я стрибав". Він навіть не підійшов до потерпілого, не подивився на нього. Свідок зазначив, що вважає, що ОСОБА_6 перебував у нетверезому стані, або у стані наркотичного сп`яніння, на що вказували деякі ознаки.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 05.07.2015 року вона з подругою та ОСОБА_6 з ОСОБА_8 прийшли до р.Устя в смт. Квасилів Рівненського району щоб покупатися. Розмістились біля кущів. Хлопці пішли купатись, а свідок з подругою роздягнулись і пішли за ними, будучи на мосту свідок побачила, що ОСОБА_6 якраз стрибає з дерева, він скочив задом до води, зробив сальто і ногами увійшов у воду, у воді у той час нікого не було, трохи проплив у воді, винирнув, побачив свідка, яка махнула йому рукою, щоб йшов до неї, вийшов з води, вони разом пішли по мосту на своє місце. На березі стали збиратись люди, вони підійшли до них. На запитання "Хто це зробив?" всі мовчали. Коли питали: "Хто стрибав?", ОСОБА_6 відповів: "Я сирибав".
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 05.07.2015 року він з сім`єю відпочивав на р.Устя в смт. Квасилів Рівненського району, розмістились вони біля водападу, що біля мосту. Свідок зі своєю дитиною перебував у воді, побачив, що хлопчик, занурився у воду і сплив, а біля нього був чоловік, який лежав боком на воді. ОСОБА_13 , зрозумівши, що людина тоне, відразу підплив до нього оскільки був неподалік, все відбувалось на глибині, близько 1 м. Свідок відштовхнув хлопчика в бік берега і став витягувати потерпілого, покликав на допомогу людей, і вони витягли потерпілого на берег. Потерпілий весь час казав, що не відчуває ніг та живота. На березі люди казали, що на ОСОБА_5 хтось скочив з дерева.
Крім показів свідків, потерпілого та визнання своєї вини обвинуваченим у судових дебатах, винність обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами , а саме висновком експерта №827 від 12.08.2015 року (а.с.11-12), згідно якого отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження з судово-медичної точки зору розглядаються в єдиному механізмі утворення від не менш як однієї травматичної дії тупого (их) предмету(ів), що цілком можливо від стрибка ногами сторонньої особи на спину потерпілого, по терміну спричинення не суперечать строку, вказаному в постанові, та в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння, протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 17.08.2015 року (а.с.28-30) з фототаблицями (а.с.31-35), з яких вбачається де відпочивали обвинувачений з компанією і потерпілий з компанією, де росло дерево, з якого обвинуваченим був здійснений стрибок, місцезнаходження містка, місце, де пропливав ОСОБА_5 в момент того, коли ОСОБА_6 здійснював стрибок з дерева, місце де перебував свідок, та яким чином обвинувачений здійснював стрибок з дерева у річку.
Оцінюючи показання свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина обвинуваченого у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані ст. 128 КК України як необережне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою з боку кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільний позов потерпілого підлягає до часткового задоволення на підставі ст.ст. 1166 ЦК України та з урахуванням принципу диспозитивності - обвинувачений визнав позовні вимоги частково, та з урахуванням того, що всі витрати потерпілого мають бути документально підтверджені. Зокрема не підлягають стягненню витрати, а саме оплата на лікування в медичному центрі "Реавіта" в сумі 10 000 грн., повторно включені позивачем до позовних вимог, на підтвердження вказаних витрат до цивільного позову додані дві абсолютно однакові квитанції за номером №0.0.413819079.1 від 23.07.2015 року на суму 10 000 грн. кожна. Отже, за документально підтверджені витрати, суд приймає тільки одну квитанцію з №0.0.413819079.1 від 23.07.2015 року на суму 10 000 грн. Не можуть бути стягнені і витрати у сумі 150 грн., на підтвердження яких позивачем було надано квитанцію №572489, видану 04 червня 2015 року, тобто про витрати понесені позивачем до вчинення злочину.
Заявлена потерпілим-цивільними позивачами моральна шкода підлягає задоволенню на підставі ст. 1167 ЦК України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи, що обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, з необережності та враховуючи, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, що виразились у позбавленні його можливостей самостійно рухатись, пересуватись, потребі у постійному сторонньому догляді, таким чином розмір завданої йому моральної шкоди у сумі заявленій потерпілим - цивільним позивачем є розумним та справедливим та таким що підлягає до задоволення .
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.128 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши останньому іспитовий строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції;
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду, заподіяну злочином у розмірі 256 149 (двісті п`ятдесят шість тисяч сто сорок дев`ять) грн. та моральну шкоду, заподіяну злочином у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн., а всього у сумі 506 149 (п`ятсот шість тисяч сто сорок дев`ять) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1