06.05.2016
Справа № 642/2538/16-к
Провадження № 1кс/642/654/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:
29 квітня 2016 року заявник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000927 від 18 березня 2016 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова є неправомірною, оскільки слідчий не врахував факту заподіяння їй моральної та фізичної шкоди, не опитав її та не провів жодних слідчих дій.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її захисник скаргу підтримали, та просили скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, пославшись на викладені в скарзі обставини.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Про слухання скарги повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, опитавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши заявником документи, приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає на підставі наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000927 від 18 березня 2016 року Ленінським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесено заяву ОСОБА_3 , щодо неправомірних дій єексперта-психолога ХНДІСЕ ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса ОСОБА_6 , яка на думку заявника безпідставно відмовилась виконувати свої обов`язки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України, та розпочато досудове розслідування.

18.04.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Начальника СВ Ленінського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про визнання потерпілою.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_7 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 20 квітня 2016 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно з ч.2 даної норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення нею кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчий і прокурор тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, мають можливість винести постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У частині 3 вказаної статті зазначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 1 ст. 385 КК України передбачає кримінальну відповідальність за відмову свідка від давання показань або відмову експерта чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді або під час провадження досудового розслідування.

Склад цього злочину є формальним, об`єктивна сторона якого виявляється в бездіяльності, що полягає у відмові (ухиленні) свідка від давання показань або відмові експерта чи перекладача без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Суспільна небезпечність цього злочину полягає в тому, що він порушує нормальну діяльність органів досудового слідства щодо одержання необхідних доказів, ускладнює здійснення діяльності щодо відправлення правосуддя, перешкоджає встановленню істини у справі та постановленню дійсно правосудного судового акта, тобто цей злочин направлений проти правосуддя.

Таким чином, слідчий дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для визнання заявника ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 55, 303, 306, 307, 376 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги на постанову слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, від 20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000927 від 18 березня 2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1