АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1712/16 Головуючий 1-ої інстанції: Справа: № 646/4645/16-к ОСОБА_1
Категорія: питання щодо виконання вироку
Іменем України
10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року, відповідно до якої засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харкові, громадянину України, з середньою освітою, не одружений, судимий 2 грудня 2015 року за вироком Апеляційного суду Харківської області за ч. 3 ст. 191 КК України на 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріально-відповідальним становищем на 3 роки,
в задоволенні його клопотання про застосування Закону України "Про амністію в 2014 році" від 08.04.2014 року, відмовлено.
Приймаючи таке рішення, суддя в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Диканівській виправній колонії (№12) за вироком Апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року, яким його було засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України на 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріально-відповідальним становищем на 3 роки. Вказаним вироком суду засудженому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його взято під варту в залі суду. Постановлено початок строку відбування покарання засудженому обчислювати з 02 грудня 2015 року. Тобто станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 покарання не відбував.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, за вчинення якого ОСОБА_7 було засуджено вказаним вироком, є тяжким.
Крім того, під час розгляду справи судом не було встановлено обставин, які передбачені ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», як підстави для застосування амністії.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить, по суті, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити рішення судом апеляційної інстанції і застосувати відносно нього Закон України «Про амністію в 2014 році, скоротивши невідбуту частину покарання, посилаючись на те, що він раніше не судимий, має мати пенсіонерку та є єдиним годувальником своїй сім`ї.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого і обговоривши доводи його апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Положення ст. 1 Закон України «Про амністію в 2014 році» від 8 квітня 2014 року, при наявності відповідних підстав, застосовуються лише до осіб, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими.
Зі змісту положень ст.ст.2-6 зазначеного Закону, ці положення застосовуються до осіб, що відбувають покарання і на день набрання чинності цим Законом (на 19 квітня 2014 року) відбули певну частину призначеного строку основного покарання і це є обов`язковою умовою застосування Закону відносно засуджених.
З матеріалів особової справи ОСОБА_7 вбачається, що він був взятий під варту вироком Апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року, який призначив йому для відбування покарання 3 роки позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а на день набрання чинності обвинувачений ОСОБА_7 покарання за цим вироком не відбував.
Тому положення Закону України «Про амністію в 2014 році» від 8 квітня 2014 року до засудженого ОСОБА_7 застосовані бути не можуть і він не підлягає звільненню від покарання за зазначеним Законом.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, відмовивши засудженому ОСОБА_7 в задоволенні його клопотання про застосування Закону України "Про амністію в 2014 році" від 08.04.2014 року, а доводи апеляційної скарги засудженого правильності цього висновку не спростовують.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаовдського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: