Провадження №: 1-кп/752/921/15
16.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії судді:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_9
в с т а н о в и л а :
В провадженні колегії суддів Голосіївського районного суд м. Києва з головуючим суддею ОСОБА_1 перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Захисники просили змінити їх підзахисному міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор заперечила та просила продовжити обвинуваченому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
З урахуванням клопотань захисників та думки прокурора і обвинуваченого, тяжкості пред`явленого обвинувачення особи обвинуваченого, та звертаючи увагу на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 закінчується 22.12.2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для зміни міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відсутні, та вважає за необхідне продовжити існуючий запобіжний захід виходячи з наступного.
Так, ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні насильницького кримінального правопорушення, крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України за ступенем тяжкості відповідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, також в обґрунтування свого клопотання стороною захисту не надано жодних підтверджень, що ОСОБА_9 дійсно зареєстрований або уклав належним чином договір оренди за вказаною в клопотанні адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що унеможливлює застосування до обвинуваченого міри запобіжного у виді домашнього арешту, обвинувачений офіційно не працює, крім того, по даному кримінальному провадженню не розпочато судовий розгляд, а тому існують ризики, що обвинувачений не перебуваючи під вартою матиме можливість чинити тиск на свідків та іншим чином впливати на хід судового слідства, у зв`язку з чим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу виді тримання під вартою на домашній арешт та вважає за необхідне продовжити останньому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369, 371 КПК України, колегія суддів,-
У клопотанні захисника ОСОБА_7 про зміну його підзахисному міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 КПК України:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити до 14.02.2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3