Справа № 441/833/15-к
пр.№ 1-кп/464/8/16
У Х В А Л А
11.04.2016року

Колегія суддів Сихівського районного суду м. Львова

в складі: головуючогосудді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_11 за ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_12 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_13 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_11 за ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_12 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_13 за ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2016 року запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжено на 60 днів, тобто з 19 лютого 2016 року до 18 квітня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А відтак, судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою.
В судовому засіданні прокурор висловив думку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою на строк до 60 днів, покликаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та про наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та обвинуваченіОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заперечили щодо заявленого клопотання, з урахуванням того, що судовий розгляд справи затягується, просять обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування покликаються на відсутність ризиків визначених ст.177 КПК України, погіршення стану здоров`я обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , та що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження строку тримання під вартою. Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_13 підтримали заявлене клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно із положеннями ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, а ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти, від восьми до тринадцяти та від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі відповідно, з конфіскацією майна, та які згідно ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова суду від 11 лютого 2016 року двомісячний строк тримання під вартою спливає 18 квітня 2016 року.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у разі визнання їх винними у вчинені кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який не працює, з середньою освітою, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, одружений, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, місце проживання та реєстрації, а також те, що він обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених із погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який не працює, з середньою освітою, раніше не судимий, неодружений, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, місце проживання та реєстрації, а також те, що він обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених із погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого ОСОБА_12 , який не працює, з середньою освітою, розлучений, має двох неповнолітніх дітей, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, місце проживання та реєстрації, а також те, що він раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, та обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, вчинених із погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме перебуваючи на волі, вони можуть переховуватися від суду, ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час судового розгляду, незаконно впливати на інших співучасників кримінальних правопорушень, потерпілих, свідків чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, суд приймає до уваги складність справи, а саме кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характер фактичних даних, що підлягають встановленню, кількість учасників справи, обсяг та специфіку процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства.

З врахуванням того, що з дня надходження до суду обвинувального акта судове провадження не завершене, а строк тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою закінчується 18 квітня 2016 року, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою до 60 днів, тобто з 19 квітня 2016 року до 17 червня 2016 року включно, оскільки застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів за наведених за вищевказаних обставин є неможливим. Водночас, враховуючи наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а саме вчинення злочинів із погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зокрема майновий стан обвинувачених, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Суд не приймає покликання обвинувачених та їх захисників на відсутність ризиків визначених ст.177 КПК України та наявність підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, виходячи з наступного.

Так, при обранні обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді взяття під варту слідчим суддею було враховано їх особи, стан здоров`я, сімейний стан та інші обставини, що характеризують їх особи, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких вони обвинувачуються, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України. На даний час жодна із зазначених обставин не змінилась, докази погіршення стану здоров`я ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Запобіжний захід ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, та ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.5, ст.186 ч.5, 187 ч.4 КК України, - тримання під вартою у Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області - продовжити до 60 днів - з 19 квітня 2016 року до 17 червня 2016 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити для виконання Львівському СІЗО УДПСУ у Львівській області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3