Справа № 521/6970/16-к
Пр. № 1-кп/521/527/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки смт. Сарата Саратського району Одеської області; не працюючої; не одруженої; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 20.02.2016 року о 14 годин, діючи з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщені магазину «Фозі» за адресою: м. Одеса, вул. банківська, 88 намагалася таємно викрасти майно ТОВ «Експансія», на загальну суму 246 гривень 55 копійок. Виконавши всі дії, які вважала необхідними для заволодіння майном, ОСОБА_4 не змогла довести умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як була затримана працівниками магазину.

У судовому засіданні обвинувачена свою провину визнала повністю та пояснила, що знаходячись у магазині намагалася викрасти предмети, проте її затримали працівники магазину. У скоєному каялася.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- речові докази перебувають на зберіганні у потерпілої особи (постанова івд 25.02.29016 року, розписка від 20.02.2016 року)

- обвинувачена вважається раніше не судимою в порядку ст. 89 КК України (вимога від 25.02.2016 року. копія постанови від 21.09.2011 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідки); має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ); позитивно характеризується за місцем мешкання;

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину злочин відноситься до категорії середньої тяжкості; особу винної раніше не судима; її вік 29 років та соціальне положення офіційно не працевлаштована, не одружена та має малолітню дитину; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання з урахування вимог ст. 68 КК України в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу.

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати .

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне об`єкти злочину за провадженням вважати повернутим законному власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доході громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний заход не обирати.

Об`єкти злочину вважати повернутими законному володільцю.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня надсилається представнику потерпілої особи, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1