У Х В А Л А Справа № 200/9368/16-к
Провадження № 1-кс/200/5291/16
27 травня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій скаргу підтримав, прохав розглянути за його відсутності. Додатково, скаржник поштою, надав копію постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від 22 квітня 2016 року про часткову відмову у задоволенні його клопотання.
Прокурор у судове засідання не з`явився. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за його відсутності та винесено ухвалу.
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Вимогами ч. 1, 2 ст. 303 КПК України передбачено, що оскаженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність прокурора щодо не розгляду його клопотання від 22 квітня 2016 року, в якій скаржник прохає слідчого суддю зобов`язати прокурора об`єднати два кримінальних провадження в одне, визначити розумні строки щодо проведення слідчих дій по кримінальному провадженню та зобов`язати прокурора винести постанову за наслідком розгляду його клопотання. Оскільки до повноважень слідчого судді не входить право на зобов`язання органу досудового розслідування з об`єднання кримінальних проваджень в одне, а також визначення строків щодо проведення досудового розслідування, скарга у цій частині задоволенню не підлягає.
Також не знаходжу підстав для задоволення скарги у частині зобов`язання прокурора розглянути клопотання ОСОБА_2 від 22 квітня 2016 року, оскільки, скаржником надано копію постанови, якою його клопотання розглянуто по суті, про що прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 22 квітня 2016 року винесено постанову про часткову відмову у його задоволенні. Оскільки скаржник не оскаржує по суті постанову прокурора від 22 квітня 2016 року, керуючись принципом дизпозитивності кримінального провадження, у задоволенні скарги у цій частині слід також відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 91, 220, 303, 304, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1