АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/249/16 Справа № 205/5583/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 263 ч.1 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на сім років, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України позбавлення волі строком на три роки;

- за ч. 1 ст. 263 КК України позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання позбавлення волі строком на сім років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховуються з моменту затримання у порядку виконання вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання час перебування під вартою: з 14 по 16 травня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 23 квітня 2014 року, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 збув ОСОБА_10 речовину рослинного походження масою 3,457 гр., яка є канабісом «марихуаною», який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,253 гр.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, обвинувачений ОСОБА_8 , 14 травня 2014 року, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_10 речовину рослинного походження масою 31,453 гр., яка є канабісом «марихуаною», який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 29,906 гр.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_8 , будучі особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно, без мети збуту, придбав у невстановлений спосіб наркотичний засіб канабіс, масою не менше 63,997 гр. та 28,894 гр., який став незаконно зберігати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , у невстановлений слідством час та місці, за невстановлених обставин, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, незаконно придбав у невстановлений спосіб та осіб набої, у кількості 50 шт., які став незаконно зберігати за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 .

14 травня 2014 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: два поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 63,997 гр. та 28,894 гр., яка містить наркотичний засіб канабіс «марихуана», маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 61,258 гр. та 27,339 гр., який він незаконно придбав та зберігав без мети збуту, а також поліетиленовий пакет з набоями, у кількості 50 шт., які є боєприпасами, спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм. з експансивною кулею, виготовленими заводським способом, які він раніше незаконно придбав та зберігав.

Не погодившись з вказаним вироком, прокурор який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій засудженого, просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Зокрема, автор апеляції вважає, що місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_8 не в повній мірі було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, просить ухвалити новий вирок та призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч. 1 ст. 263 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (місяців) позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. При цьому апелянт звертає увагу, що суддя першої інстанції зазначив не правильний номер кримінального провадження та не вирішив питанння стосовно речових доказів.

Захисник ОСОБА_11 до закінчення апеляційного розгляду подала заяву про відмову від поданої нею апеляційної скарги, яка була підтримана обвинуваченим ОСОБА_8 , а тому викладені в ній доводи колегія суддів відповідно до вимог ст. 403 КПК України не перевірялись.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним лише у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у судовому засіданні він не заперечував у вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, зазначає, що судом під час судового розгляду справи відносно нього за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України була допущена невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також інстотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що висновок стосовно доведеності його вину у збуті наркотичних засобів окрім громадянина під псевдонімом ОСОБА_12 ще комусь органи слідства не встановили, та ставить під сумнів законність проведення закупівлі у нього наркотичних засобів. Звертає увагу, що в домоволодінні, в якому знайшли боєприпаси, ОСОБА_8 лише мешкає та воно не є його власністю, доступ до даного приміщення мають всі особи, які там мешкають і чому саме він визнаний винним у придбанні та зберіганні бойових засобів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив задовольнити апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, в повному обсязі, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, міркування обвинуваченого, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти задоволення апеляції сторони обвинувачення, позицію захисника, який в судовому засіданні під час апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляції та підтримав тільки апеляційну скаргу свого підзахисного, перевіривши матеріали справи в межах апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора, який приймав участь в розгляді провадження судом першої інстанції, - залишити без задоволення, а вирок першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Зазначених вимог суд першої інстанцій дотримався у повному обсязі.

Як вбачається з даного судового рішення, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України, суд дотримався вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, вірно вирішив питання про доведеність його винуватості у вчиненні цих злочинів та правильно кваліфікував його дії. Крім іншого, у вироку належним чином наведено формулювання за епізодами, висунутого ОСОБА_8 і визнаного судом доведеним обвинуваченням, висновки суду про доведеність такого обвинувачення обґрунтовано на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, а справу щодо нього сфабриковано органами досудового слідства, є необґрунтованими.

Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України, за які він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, за ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст..307 КК України, та за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і що у провадженні немає об`єктивних доказів, які вказують на його вину, а доказова база створена тільки на підставі показів свідків, оскільки обвинувачений взагалі не оцінює свої дії та аналіз доказів, які суд поклав в основу обвинувального вироку.

Як убачається з матеріалів провадження, свідок ОСОБА_10 , який є залегендованою особою, в судовому засіданні показав, що він дав свою згоду на проведення оперативних закупок наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 . З цією метою 23 квітня 2014 року овинувачений передав йому згорток з наркотичним засобом «марихуана». Після цього, виданий згорток з наркотичним засобом працівники міліції помістили у поліетиленовий пакет та опечатали. 14 травня 2014 року, у приміщенні ЛВ на ст.Дніпропетровськ, у присутності двох понятих, працівниками міліції був проведений його особистий огляд, під час якого нічого виявлено та вилучено не було. Після цього, працівники міліції видали йому грошові кошти у сумі 300 грн.: 2 купюрами по 50 грн. та 2 купюрами по 100 грн., в той же день, близько 12 години, прибули на вул.Черноземну, він пішов за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 : до буд. АДРЕСА_1 , та попросив його насипати йому «марихуани» на 300 грн., на що він погодився та виніс йому згорток з наркотичним засобом «марихуана», який він взяв у руки та передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 300 грн., які йому видали працівники міліції, далі він, у присутності понятих, видав працівникам міліції згорток з наркотичним засобом, про що був складений відповідний протокол.

Дані свідчення підтверджуються й показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є аналогічними та цілком узгодженими між собою, з яких вбачається, що 23 квітня 2014 року вони були присутніми у якості понятих при проведенні оперативної закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 , та у їх присутності, працівниками міліції був проведений особистий огляд ОСОБА_10 , який дав свою згоду на проведення оперативної закупки, під час якого нічого виявлено та вилучено не було. Після цього, працівники міліції видали ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 200 грн., 4 купюрами по 50 грн., і вони разом з працівниками міліції, а також ОСОБА_10 , прибули на вул.Комунарівську, де вони та працівники міліції залишились в автомобілі, а ОСОБА_10 направився в напрямку буд.110, де зустрівся з ОСОБА_8 , після чого повернувся до автомобіля, де у їх присутності, видав працівникам міліції газетний згорток з наркотичним засобом «марихуана».

Все вищевикладене також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були присутніми у якості понятих при проведенні оперативної закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 , де в приміщенні ЛВ на ст.Дніпропетровськ, у їх присутності, працівниками міліції був проведений особистий огляд ОСОБА_10 , під час якого нічого виявлено та вилучено не було. Після цього, працівники міліції видали ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 300 грн., 2 купюрами по 50 грн. та 2 купюрами по 100 грн.. Після цього вони, разом з працівниками міліції, а також ОСОБА_10 , прибули на вул.Черноземну, де вони та працівники міліції залишились в автомобілі, а ОСОБА_10 пішов по зазначеній вулиці. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся до автомобіля, де у їх присутності, видав працівникам міліції газетний згорток з наркотичним засобом «марихуана» та підтвердив, що зазначений наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_8 за видані йому грошові кошти. Далі вони з працівниками міліції направились до буд. АДРЕСА_1 , де біля воріт зустріли ОСОБА_8 , після чого працівники міліції провели його особистий огляд, під час якого були виявлені грошові кошти в сумі 300 грн.. Після цього у їх присутності був проведений обшук у літній кухні зазначеного вище домоволодіння, під час якого були виявлені та вилучені патрони у кількості 50 шт. та пакети з наркотичним засобом «марихуана».

Не суперечать і всім зазначеним свідченням пояснення свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 які суду пояснили, що 23 квітня та 14 травня 2014 року, було проведено дві оперативні закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 23 квітня 2014 роки, вони а також ОСОБА_10 , прибули на вул.Комунарівську, буд.110, де зустрівся з ОСОБА_8 , після чого повернувся до автомобіля, де у присутності понятих, видав їм газетний згорток з наркотичним засобом «марихуана» та підтвердив, що зазначений наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_8 за видані йому грошові кошти. 14 травня 2014 року, робітники міліції видали ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 300 грн., 2 купюрами по 50 грн. та 2 купюрами по 100 грн. Після цього вони, разом понятими, а також ОСОБА_10 , прибули на вул.Черноземну. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся до автомобіля, де у присутності понятих, видав їм газетний згорток з наркотичним засобом «марихуана» та підтвердив, що зазначений наркотичний засіб він придбав у ОСОБА_8 . Далі вони з понятими та слідчим направились до буд. АДРЕСА_1 , де біля воріт зустріли ОСОБА_8 , після чого вони, у присутності понятих, провели його особистий огляд, під час якого були виявлені грошові кошти в сумі 300 грн.. Після цього, у присутності понятих був проведений обшук у літній кухні зазначеного вище домоволодіння, під час якого були виявлені та вилучені патрони у кількості 50 шт. та пакети з наркотичним засобом «марихуана».

Крім того, винність обвинуваченого також повністю підтверджується: протоколом огляду покупця та грошових купюр від 23 квітня 2014 року (Т.1., а.с.96, 94-95), під час якого ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 200 грн., купюрами по 50 грн., для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 ; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23 квітня 2014 року (Т.1., а.с.99-100), згідно з яким ОСОБА_10 , під контролем працівників міліції, здійснив оперативну закупку наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 за вручені працівниками міліції грошові кошти у сумі 200 грн.; протоколом добровільної видачі ОСОБА_10 наркотичного засобу «марихуана», яку він придбав під час оперативної закупки у обвинуваченого ОСОБА_8 від 23 квітня 2014 року (Т.1., а.с.98); протоколом за результатами проведення негласних оперативно-розшукових дій за завданням від 23 квітня 2014 року (Т.1., а.с.101); протоколом огляду грошей та нанесення на них надписів і спеціальної красячої речовини від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.111); протоколом огляду покупця та грошових купюр від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.114, 112-113), під час якого ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 300 грн., купюрами по 50 грн. та 100 грн., для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 ; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.117-118), згідно з яким ОСОБА_10 , під контролем працівників міліції, здійснив оперативну закупку наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 за вручені працівниками міліції грошові кошти у сумі 300 грн.; протоколом добровільної видачі ОСОБА_10 наркотичного засобу «марихуана», яку він придбав під час оперативної закупки у обвинуваченого ОСОБА_8 від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.115); протоколом за результатами проведення негласних оперативно-розшукових дій за завданням від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.116); протоколом обшуку від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.124-126), під час якого, у обвинуваченого ОСОБА_8 , в лівому нагрудному кармані, були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 300 грн., купюрами по 50 грн. та 100 грн., на яких при освітленні проявились плями ярко-жовтого кольору та напис «СБНОН» та «ЗАКУПКА»; при освітленні рук обвинуваченого ОСОБА_8 спеціальною лампою, руки світились ярко-жовтим кольором, після чого були зроблені змиви з рук обвинуваченого; за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , у будинку, який він використовує для проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: в коробці з-під вимикачів пакетик з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору, на ніші поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, на кріслі, у поліетиленовому пакеті набої у кількості 50 шт.; протоколами огляду поліетиленових пакетів з наркотичними засобами, а також боєприпасами, вилученими під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 (Т.1., а.с.171, 182, 194, 236-237); протоколами огляду карт пам`яті з відеозаписом оперативної закупки наркотичного засобу «марихуана» у обвинуваченого ОСОБА_8 від 23 квітня 2014 року та від 14 травня 2014 року (Т.1., а.с.220-224, 225-231, 232-235), а також долученими до матеріалів кримінального провадження речовими доказами (Т.1., а.с.172, 184, 195, 240-242), якими визнано пакети з наркотичним засобом канабіс та боєприпасами, змивами з рук обвинуваченого та зразком люмінесцентного порошку та олівця, а також грошові кошти в сумі 300 грн.; висновком судово-хімічної експертизи №111/15 від 28 квітня 2014 року (Т.1., а.с.157-160) речовина, масою 3,457 гр., видана ОСОБА_10 під час проведення оперативної закупки 23 квітня 2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,253 гр.; висновком судово-хімічної експертизи №133/15 від 26 травня 2014 року (Т.1., а.с.190-193) речовина, масою 31,453 гр., видана ОСОБА_10 під час проведення оперативної закупки 14 травня 2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 29,906 гр.; висновком судово-хімічної експертизи №125/15 від 20 травня 2014 року (Т.1., а.с.167-170) речовина, масою 28,894 гр. та 63,997 гр., вилучена під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 27,339 гр. та 61,258 гр.; висновком судово-хімічної експертизи №70/12-1132 від 17 червня 2014 року (Т.1., а.с.214-217), на представлених на дослідження банкнотах з серійними номерами ГД2916778, КД6341524, ПВ9728036, ПБ6381485, на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 , на аркуші паперу зі зразком люмінесцентної речовини, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях; на представлених на дослідження банкнотах з серійними номерами ГД2916778, КД6341524, ПВ9728036, ПБ6381485, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин, візуально написи «СБНОН ОПЕР.ЗАКУПКА», які мають люмінесценцію жовтого кольору в УФ променях; виявлені сліди спеціальних хімічних речовин на зазначених вище об`єктах мають спільну родову приналежність; висновком судово-хімічної експертизи №70/10-1166 від 16 червня 2014 року (Т.1., а.с.202-208) речовина, масою 3,257 гр., видана ОСОБА_10 під час проведення оперативної закупки 23 квітня 2014 року, речовина, масою 31,253 гр., видана ОСОБА_10 під час проведення оперативної закупки 14 травня 2014 року та речовина, масою 63,797 гр., вилучена під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , схожі між собою за ступенем подрібнення, формою та розміром часток в загальній масі; висновком судово-балістичної експертизи №86/1 від 16 травня 2014 року (Т.1., а.с.179-181), згідно якої патрони, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , є боєприпасами, спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм. з експансивною кулею, виготовленими заводським способом.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що допитані в судовому засіданні свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених злочинах.

Колегія суддів вважає, що районним судом вірно встановлено фактичні обставини справи щодо усіх епізодів збуту 23 квітня 2014 року та 14 травня 2014 року обвинуваченим ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс закупнику ОСОБА_10 , що мало наслідком цілком обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ст.307 ч.2 КК України. Вищезазначені факти збуту підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які в судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надали вищевикладені свідчення, які викривають ОСОБА_8 у скоєнні збуту наркотичних засобів, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, та відповідно до ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, є належними, допустимими і достовірними.

Виходячи з наведеного, доводи обвинуваченого, в яких він стверджує, що не вчиняв зазначених у вироку злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст. 263 КК України, є безпідставними, як і доводи про відсутність у провадженні об`єктивних доказів вини у вчиненні даного правопорушення. Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, суд обґрунтовано не погодився з даними доводами апелянта, оскільки показання зазначених свідків співпадають між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні.

Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд дійшов обгрунтованого висновку про винність ОСОБА_8 в скоєні даних кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_8 необгрунтовано засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у висновках суду не вбачається. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захистом, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції. Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується , а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.

Посилання обвинуваченого з приводу порушення порядку проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, колегія суддів вважає також необґрунтованими та безпідставними, оскільки органами досудового розслідування дані оперативні закупівлі проведені в передбаченому нормами кримінального процесуального законодавства України порядку, були вручені грошові кошти із зазначенням їх індивідуальних ознак, та технічні засоби фіксації слідчої дії, а відразу після проведення закупівель було складено відповідні протоколи закупівель, де зафіксовано факт вилучення у закупника ОСОБА_12 придбаного наркотичного засобу та зазначено пояснення закупника щодо обставин його придбання. Отже, зазначені дії у повному обсязі відповідають вимогам ст.ст. 104, 246, 252, 271 КПК України, вказані оперативні закупки проведені відповідно до вимог КПК України, а отримані докази є належними та допустимими.

Із матеріалів провадження вбачається, що оперативні закупівлі проведені із дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та без наявності істотних порушень Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, у тому числі заборонених до обігу у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності, затвердженої спільним наказом МВС України, Служби безпеки України, ДПА України від 30 листопада 2001 року, чинної на час проведення оперативно-розшукових заходів. Згідно із ч. 1 ст. 10 вказаного вище Закону матеріали оперативно-розшукової діяльності можуть використовуються у тому числі як приводи та підстави для початку досудового розслідування. З урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» до державної таємниці відносяться у тому числі методи і результати оперативно-розшукової діяльності. Відповідно до ч. 13 ст. 9 вказаного Закону за передачу і розголошення відомостей, що становлять державну таємницю працівники оперативних підрозділів, а також особи, яким ці відомості були довірені при здійсненні оперативно-розшукової діяльності чи стали відомі по службі або роботі, підлягають відповідальності згідно з чинним законодавством. У зв`язку з цим є безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого про порушення правил та вимог оперативної закупки.

Доводи обвинуваченого стосовно того, що в домоволодінні, в якому знайшли боєприпаси, ОСОБА_8 лише мешкає та воно не є його власністю, доступ до даного приміщення мають всі особи, які там мешкають є необгрунтованими, оскільки в ході апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що боєприпаси знаходились на літній кухні і він знав про це, а отже усвідомлював незаконність вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з положень кримінального процесуального закону, у колегії суддів не викликає сумнівів у законності контролю за вчиненням ОСОБА_8 вищезазначених злочинів.

Що стосується доводів апеляції прокурора з приводу невідповідності призначеного обвинуваченому покарання особі останнього та тяжкості вчиненого правопорушення, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушень, його особу, що раніше судимим не був, позитивну характеристику за місцем роботи, його відношення до скоєного, всі обставини по справі. З урахуванням викладеного, суд визнав за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, та дійшов висновку, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

Щодо посилання прокурора в своїй апеляції на істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, а саме те, що судом зазначено у вступній частині вироку неправильний номер кримінального провадження, строк і порядок набрання вироком законної сили та порядок отримання копій вироку, а також не вирішено долю речових доказів, що до того ж вирішується в порядку виконання вироку згідно ст. 537 КПК України, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначене не є істотним порушенням згідно ст. 412 КПК України, а отже, не є підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції. Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, під яким згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення. Проте, в апеляційній скарзі прокурора є лише посилання на викладене вище, тоді як доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в скарзі не наведено. За таких обставин, визнати обґрунтованими доводи прокурора в цій частині колегія суддів не може.

Отже, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги в даному кримінальному провадженні такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого не підлягають задоволенню та присутність будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В ИЛ А :

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалене рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ ___________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4