Справа № 461/623/16-к
Провадження № 1-в/461/91/16
Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю заявника адвоката ОСОБА_3 ,
представника Львівської УВП №19 УДПтС України у Львівській області ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
28 січня 2016 року в провадження Галицького районного суду м. Львова поступило клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування поданої заяви захисник ОСОБА_3 покликається на те, 26 січня 2015 року Апеляційний суд Львівської області частково задовольнив апеляційну скаргу прокурора та призначив відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року покарання 2 роки та 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій, на 2 роки. А також, Апеляційний суд Львівської області керуючись ч.5 ст.72 КК України ухвалив рахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 10 березня 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі, тобто зарахувати у відбування покарання 1 рік 9 місяців 02 дні. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалив рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 10 березня 2015 року.
У судовому засіданні 14 березня 2016 року захисник ОСОБА_3 свою заяву в інтересах ОСОБА_6 підтримала повністю.
Від засудженого ОСОБА_6 поступила письмова заява, в якій він просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», підтримує повністю заяву захисника, та просить розглядати її без його участі та без застосування режиму відеоконференції.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.
Представник Львівської УВП №19 УДПтС України у Львівській області ОСОБА_5 щодо застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2014 році» поклався на розсуд суду та заперечив проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 .
Дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_6 , заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 1 ст. 222 КК України одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій на два роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції постановив рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 листопада 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2016 року у справі №462/1943/15-к, апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області частково задоволено, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінено.
ОСОБА_6 ухвалено вважати засудженим за ч. 3 ст. 358 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 КК України на 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 1 ст. 222 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій на два роки.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим на 1 (один) рік позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених ОСОБА_6 за даним вироком у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій на 2 (два) роки та вироком Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та господарсько-фінансових функцій на 2 (два) роки.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 час його перебування під вартою у відбування призначеного судом покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто зараховано у відбування покарання 1 рік 9 місяців 02 дні.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 10 березня 2015 року.
В решті вирок залишено без змін.
Відповідно до ст.12 дія Закону України «Про амністію у 2014 році», поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання чинності цим законом.
Згідно ст.86 ч.2 КК України, «Про амністію у 2014 році», особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» постановлено скоротити наполовину не відбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5цього Закону.
Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі та не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст.1-5 Закону України "Про амністію у 2014 році", суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року підлягає до задоволення, оскільки такий підпадає під дію ст.6 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року.
Станом на момент розгляду даної заяви ОСОБА_6 відбув покарання у вигляді 1 року 10 місяців та 22 днів, невідбута частина покарання, яка підлягає скороченню наполовину становить 2 місяці 11 днів.
Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Однак, заявником не надано суду жодного доказу виправлення засудженого ОСОБА_6 , сумлінної поведінки та ставлення останнього до праці, а відтак, у цій частині слід відмовити в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст.81,86 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, суд, -
клопотання задоволити частково.
Скоротити наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 за ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2016 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1