Справа № 188/1475/15-к
Провадження № 1-кп/188/13/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 01.08.2015 року, відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, працює підземним гірничим робітником ВСП «Шахта Ювілейна» шахтоуправління «Першотравневе» ПАТ ДТЕК "Павлоградвугілля", зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_3 01.08.2015 близько 01 год. 50 хвилин, перебуваючи у стані алкольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався з перевищенням дозволеної Правилами дорожнього руху швидкості по вул. Леніна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зі сторони вул. Колгоспної в напрямку вул. Червоної.

Під час руху в районі будинку № 53 по вул. Леніна смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області водій автомобіля «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_10 , який рухався справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля, не вжив своєчасно заходів щодо зменшення швидкості та застосування своєчасного екстренного гальмування, у результаті чого відбувся наїзд передньою лівою частиною автомобіля «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3. (б), 12.3., 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 13 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год».

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно-мозкової травми; перелому кісток черепу, розповсюдженого крововиливу під м`якими мозковими оболонками, забою головного мозку з утворенням безструктурної ділянки мозкової тканин, помірно вираженого набряку мозку та його оболонок, синця на верхній та нижній повіці правого ока, садна на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя, на 1,2,3-му пальці правої кисті на внутрішній поверхні 5-ти ділянок осаднення, перелому 9,10,11 грудних остистих відростків, відкритого перелому великогомілкової та малогомілкової кістки ліворуч, згортків крові у порожнинах серця та великих судин.

Дані тілесні ушкодження прижиттєві, виникли від дії тупого твердого предмету та при ударі об такі, за обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, пішохід ОСОБА_10 в момент первинного контакту з транспортним засобом знаходився в вертикальному положенні та був повернутий лівою половиною тіла відносно транспортного засобу.

Виявленні тілесні ушкодження, у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17 годині 25 хвилин від сумісної тупої травми тіла, що супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою, переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, переломом 9,10,11 грудних остистих відростків, відкритого перелому великогомілкової та малогомілкової кістки ліворуч.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав частково, пояснив, що він, будучи у тверезому стані, разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 приблизно о 01.00 годині 01.08.2015 року їхали у центр смт. Петропавлівка. Рухаючись по вул. Леніна у бік центру, зі швидкістю приблизно 60 кілометрів за годину з увімкненим ближнім світлом фар по центру своєї смуги зачепив пішохода, який вискочив на проїжджу частину, лівою стороною свого автомобіля. Пішохода побачив за два метри від передньої частини свого автомобіля, почав екстрено гальмувати, відвернувши рульове колесо праворуч. Зрозумівши, що збив людину, обвинувачений злякався та поїхав з місця ДТП. Висадивши на перехресті вулиці Колгоспної та вул. Брагіна ОСОБА_11 , він поїхав додому. Приїхавши додому, поставив автомобіль у гараж, випив алкогольного напою, скільки саме не пам`ятає, та ліг спати.

Допитана в судовому засіданні у якості потерпілої ОСОБА_5 показала, що постраждалий від ДТП ОСОБА_10 її син. Його смертю їй завдана велика моральна шкода. Вона страждає до цього часу, значно погіршився її стан здоров`я. Обвинувачений залишив її сина без допомоги, втік з місця ДТП, не надавав ніякої допомоги в лікуванні та організації похорон, тому має понести максимальну міру покарання і з нього слід стягнути в повному обсязі відшкодування завданої шкоди.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що постраждалий від ДТП ОСОБА_10 її чоловік. Вона разом з його батьками вживала всіх заходів, щоб врятувати його. Обвинувачений не надав допомоги ні її чоловікові, коли збив і втік з місця пригоди, ні їй в лікуванні та організації похорон, тому вона попросила призначити обвинуваченому максимальний строк позбавлення волі та задовольнити в повному обсязі її позов.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що постраждалий від ДТП ОСОБА_10 його син. Обвинувачений не тільки не надав його синові допомогу після ДТП, яке сталося з вини обвинуваченого, що вже будучи покараний судом за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не маючи при собі посвідчення водія, у стані алкогольного сп`яніння знову керував автомобілем і не побачив на дорозі пішохода, але й не розкаявся, не усвідомив, що він вчинив. В той час, як постраждалий від ДТП ОСОБА_10 помирав у лікарні, обвинувачений розгулював по вулицях з пляшкою пива в руках, не цікавлячись долею постраждалого, тому потерпілий вважає, що обвинувачений має понести максимально можливу міру покарання, а його позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні за клопотанням прокурора допитані у якості свідків обвинувачення особи дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 01.08.2015 близько 01 год. 50 хвилин він йшов додому по вулиці Леніна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області від вулиці Комсомольської в напрямку вулиці Колгоспної, почув звук удару, побачив стоявший легковий автомобіль на дорозі з включеним світлом фар, з якого ніхто не виходив, перед автомобілем на дорозі ближче до її центру лежала людина. Автомобіль рушив далі, а свідок, злякавшись, побіг додому.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 01.08.2015 близько 01 год. 50 хвилин він та ОСОБА_10 йшли з кафе «Лотос», де разом після роботи вживали спиртні напої з нагоди відпустки ОСОБА_10 , по правому тротуару вулиці Леніна в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області в напрямку центра селища. Свідок йшов попереду, ОСОБА_10 за ним. Пройшовши перехрестя з вулицею Колгоспною, ОСОБА_10 сказав, що перейде на іншу сторону дороги, бо там світліше, там горіли ліхтарі вуличного освітлення. Свідок продовжував іти далі. Почув шелест шин автомобіля, який їхав зі швидкістю не менше 80 км на годину і оглянувся. Побачив, як легковий автомобіль з ввімкненим світлом фар збиває ОСОБА_10 , який вже майже дійшов до середини дороги, вдаривши його передньою частиною в ліву сторону тіла, від чого його підкинуло на капот, а потім він впав на дорогу. Автомобіль, не зупиняючись, поїхав далі. Свідок викликав швидку медичну допомогу та міліцію.

Свідок ОСОБА_14 показала, що працює барменом в кафе «НІБАС» по вулиці Червоній в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. 31.07.2015 року вона була на работі. Близько 19 години до бару прийшов ОСОБА_3 з кількома товаришами. Він у неї кілька разів купував горілку, але чи вживав він її сам, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_15 показав, що був понятим при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_3 , під час якого той міняв покази: спочатку сказав, що пішохід вибіг з тротуару і вказав місце з якого, потім став казати, що побачив пішохода вже перед собою і той був спиною до нього. Вимірювати відстань, на яку у нього була видимість дороги, ОСОБА_3 відмовився.

Свідок ОСОБА_16 дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 31.07.2015 року близько 19 години в кафе «НІБАС» по вулиці Червоній в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області він з товаришами святкували день народження ОСОБА_11 . Пізніше до них приєднався ОСОБА_3 , але чи вживав він спиртні напої, свідок сказати не може.

Свідок ОСОБА_11 дав аналогічні покази. Крім того, свідок показав, що 01.08.2015 року близько 01 години він з ОСОБА_3 , з яким у нього товариські стосунки, на автомобілі, марку і номера якого свідок не знає, водія - теж, поїхали додому до ОСОБА_3 , де той вигнав з гаража автомобіль «Хюндай Елантра», та вони вдвох поїхали в кафе «НІБАС» по вулиці Леніна. Свідок сів на заднє сидіння і, будучи п`яним, заснув, проснувся від різкої зупинки, але що сталося не бачив і не зрозумів. Автомобіль повернув назад, біля повороту на вулицю, де живе свідок, зупинився і ОСОБА_3 сказав, щоб він ішов додому, бо йому кудись треба їхати. Свідок виліз з машини, пошкодження на ній він не бачив, бо було темно, про те, що ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода, той йому не говорив, про це він взнав наступного дня від людей.

В судовому засіданні за клопотанням захисника допитані у якості свідків захисту особи дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 01.08.2015 близько 02 год. 30 хвилин він їхав на автомобілі разом з товаришами по вулиці Леніна смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області в напрямку від вулиці Колгоспної до вулиці Комсомольської, побачив машину «Швидкої медичної допомоги», зупинився, вони підійшли ближче і побачили, що медики при світлі фар автомобіля надають допомогу постраждалому від ДТП, як з`ясувалося, це був ОСОБА_10 . Зовнішнє освітлення вулиці не горіло. Свідок приніс з своєї машини ліхтар і посвітив медичним працівникам.

Свідок ОСОБА_19 дав аналогічні показання.

Вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні також підтверджується наступними письмовими доказами, які за клопотанням прокурора були досліджені у судовому засіданні:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000627, відомості внесені до ЄРДР слідчим ОСОБА_20 Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (т.1, а.с. 1);

рапортом помічника начальника оперативного чергового Петропавлівського РВ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 01.08.2015 про надходження повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, з якого видно, що 01.08.2016 року до чергової частини районного відділу міліції по телефону надійшло повідомлення від чергового лікаря Петропавлівської ЦРЛ про те, що 01.08.2015 року на приймальне відділення доставлено ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому лівої голені, забою головного мозку, перелому основи черепу, госпіталізовано до відділення інтенсивної терапії. Виїздом слідчої оперативної групи на місто події встановлено, що 01.08.2015 року о 02.00 годині по вул. Леніна в смт. Петропавлівка в районі будинку № 51 водій не встановленого транспортного засобу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 ( т.1, а.с. 12);

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2015, згідно з яким місцем скоєння ДТП є горизонтальна ділянка автодороги, яка має асфальтобетонне покриття, в сухому і чистому стані, відсутні нерівності та пошкодження дорожнього покриття. Ширина покриття 8,4 м, призначене для руху у двох напрямках. Дорожня розмітка відсутня. До проїзної частини примикають: праворуч узбіччя, має асфальтобетонне покриття, шириною 2,5 м; ліворуч - узбіччя, має асфальтобетонне покриття, шириною 3,1 м. Під час огляду місця події була темна пора доби, місце огляду не освітлювалося, транспортні засоби відсутні. Також на асфальтобетонному покритті були виявлені сліди гальмування, суцільні, прямолінійні. Довжина сліду 9,5 м та 9,4 м відповідно. На проїзній частині маються сліди бурого кольору, осип скла та пластмасові частини автомобіля, та взуття потерпілого (т.1, а.с. 13-17).

схемою до протоколу міста огляду дорожньої транспортної пригоди та фото - таблицями від 01.08.2015 року, згідно з якими місцем скоєння ДТП є автодорога вулиця Леніна смт. Петропавлівка, де виявлено зазначені у протоколі огляду речі та сліди (т.1, а.с.17-27);

протоколом огляду трупа ОСОБА_10 та фототаблицею до нього від 06.08.2015 року, згідно з яким ОСОБА_10 помер, перебуваючи у відділенні інтенсивної терапії Петропавлівської ЦРЛ в палаті № 3 (т.1, а.с.29-32);

копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 та копією довіреності, згідно яких автомобіль «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 і яка надала ОСОБА_3 15.04.2008 року довіреність на право керування та розпорядження вказаним автомобілем строком на 20 років, довіреність дійсна до 15.04.2028 року (т.1, а.41-42);

довідкою Петропавлівської селищної ради № 808 від 16.09.2015 року, яка підтверджує, що в ніч з 22.00 години 31.07.2015 року до ранку 05.00 01.08.2015 року вуличне освітлення по вул. Леніна в смт. Петропавлівка на відрізку від вулиці Червона до вул. Колгоспна було ввімкнено постійно в зв`язку з тим, що по технічним причинам (не справність реле часу) прилад вмикався в ручному режимі (т.1, а.с.176);

інформацією УДАІ № 14/166оц від 29.09.2015, згідно з якою автомобіль «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 (т.1, а.с. 180).

інформацією УДАІ № 14/165оц від 30.09.2015, згідно з якою 27.12.2014 року на ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 і видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 зі строком дії протягом трьох місяців з дня видачі такого дозволу. 04.02.2015 року відносно нього розглянуто Петропавлівським районним судом справу, ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. За поверненням свого посвідчення водія ОСОБА_3 не звертався (т.1, а.с. 181).

протоколом огляду транспортного засобу від 01.08.2015 року з фото-таблицею до нього, згідно з яким автомобіль «Хюндай Елантра» знаходився біля домоволодіння № 181 по вул. Брагіна в смт. Петропавлівка, на автомобілі були виявлені механічні пошкодження, а саме: з лівого боку автомобіля відсутній шматок лакофарбового покриття прямокутної форми розміром 11 см х 7 см, на відстані трьох сантиметрів від нього відсутній шматок лакофарбового покриття не визначеної форми у кількості 3-х штук розміром від 4 см х 6 см, з лівого боку автомобіля розбита допоміжна фара, у ній відсутнє скло та лампа, передня ліва фара головного освітлення автомобіля вдавлена в середину на 0,5 см, переднє лобове скло зі сторони водія розбите і під час огляду частина скла знаходилася у висячому стані, деформований дах автомобіля. Всередині автомобіля на передніх сидіннях та підлозі маються залишки уламків лобового скла (т.1, а.с.46-52);

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого свідок показав місце знаходження правої частини осей автомобіля під час його руху від узбіччя проїзної частини вул. Леніна, місце здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_10 , темп пішохода ОСОБА_10 під час переходу вулиці, свідок також вказав, що пішохід переходив дорогу перпендикулярно напрямку руху автомобіля. Свідок також показав, що під час ДТП, ні опадів, ні туману не було, освітлення проїзної частини вул. Леніна в момент ДТП працювало. В ході слідчого експерименту встановлено, що силуетна видимість пішохода з увімкненим ближнім світлом фар автомобіля, на ділянці автодороги, де сталося ДТП, становить 50,2 м (т.1, а.158-163);

за висновком судово-медичної експертизи № 489 від 01.09.2015 року смерть ОСОБА_21 настала від сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно мозкової травми, перелому кісток черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, які ускладнилися набряком та забоєм речовини головного мозку, перелому 9, 10, 11 грудних остистих відростків, відкритого перелому великогомілкової та малогомілкової кістки ліворуч (т.1, а.с.36-40);

згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №197 від 09.10.2015 року смерть ОСОБА_21 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17.25 год. від сумісної тупої травми тіла, відкритої черепно мозкової травми, перелому кісток черепу, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, які ускладнилися набряком та забоєм речовини головного мозку, перелому 9, 10, 11 грудних остистих відростків, відкритого перелому великогомілкової та малогомілкової кістки ліворуч. Також експертами встановлено, що під час первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_10 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та був повернутий лівою половиною тіла відносно транспортного засобу (т.1, а.с.69-80);

за висновком судової автотехнічної експертизи № 70/27-731 від 16.10.2015 року дії водія автомобіля «Хюндай Елантра» ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п.п. 12.3 та п. 12.4 Правил дорожнього руху, а не відповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної пригоди (т.1, а.с.169-172);

згідно з копіями постанов Петропавлівського районного суду від 06.11.2012 року № 0432/2398/2012 та від 04.02.2015 року № 188/68/15-п обвинувачений ОСОБА_3 раніше двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (т.1, а.с. 174-175);

за висновком хіміко токсикологічного аналізу № 9740 від 01.08.2015 року,проведеного клінічно-діагностичною лабораторією КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР, у обвинуваченого ОСОБА_3 алкоголь в крові складав 0,86 % (т.1, а.с. 183).

Вина обвинуваченого підтверджується також речовими доказами, якими постановою слідчого визнані автомобіль «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.53-54), осип скла, пластикові частини автомобіля, взуття потерпілого (т.1, а.с.55-56);

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 , який проводив судову автотехнічну експертизу пояснив, що показання свідків захисту ОСОБА_18 та ОСОБА_19 стосовно відсутності зовнішнього освітлення дороги в місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода лише підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які разом з іншими його показаннями стосовно суб`єктивного сприйняття ним механізму цієї пригоди (побачив пішохода за 2 метри до зіткнення, їхав зі швидкістю 60 км. на годину тощо), вже були предметом експертного дослідження експерта ОСОБА_22 , який у висновку від 16.10.2015 року №70/27-731 визнав їх з технічної точки зору неспроможними (а.с.170). Експерт вказав, що як випливає з наведених ним розрахунків, відстань, на якій автомобіль «Хюндай Елантра» знаходився від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги більша, ніж зупиночний шлях цього автомобіля при екстреному гальмуванні в умовах місця пригоди, водій автомобіля при заданих вихідних даних, тобто при швидкості руху автомобіля 80 км на годину, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду (т.1, а.с.171), отже при швидкості 60 км на годину, на якій наполягає сторона захисту, він теж мав таку можливість.

Відповідно до п. 12.2. Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Пунктом 12.3. Правил передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. (12.4. Правил дорожнього руху).

Суд критично відноситься до позиції сторони захисту щодо неврахування судом показів свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 стосовно того, що в момент наїзду на пішохода автомобілем «Хюндай Елантра» під керуванням ОСОБА_3 на ділянці автодороги не горіло вуличне освітлення, оскільки відсутність освітлення не могло завадити водію, який їхав з ближнім світлом фар, відреагувати вчасно на появу пішохода ОСОБА_10 , екстренно загальмувати та направити автомобіль в праву сторону на узбіччя. Захист не посилається на норми законодавства або інші нормативно-правові акти, які б передбачали обов`язкове зовнішнє освітлення автомобільних доріг в темну пору доби і встановлювали зв`язок між його відсутністю та відповідальністю водія за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тому дослідження технічного аспекту впливу зовнішнього освітлення на керування водієм транспортним засобом в темну пору доби позбавлено будь-якого сенсу з огляду на вимоги п.12.2 Правил дорожнього руху, де встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Суд не бере до уваги твердження захисту про недоказанність тієї обставини, що на момент ДТП обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння з посиланням на довідку КЗ «Петропавлівська центральна районна лікарня» про час проведення медичного огляду обвинуваченого о 14 годині 45 хвилин 01.08.2015 року (т.2, а.с.169), тому що згідно з підпунктом є) п.2.10. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суд не бере до уваги порушення Правил дорожнього руху постраждалим ОСОБА_10 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. переходив вулицю у невстановленому місці, оскільки вони не знаходяться у причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками, бо у разі дотримання ОСОБА_3 вимог цих Правил він міг уникнути зіткнення з пішоходом.

Оцінивши докази по справі, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, експерта, вивчивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає вину ОСОБА_3 повністю доказаною, кваліфікацію злочину за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вірною.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, є часткове відшкодування завданої шкоди та його щире каяття.

Обставиною, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги, що вчинено необережний злочин, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких, та враховує обставини, які пом`якшують покарання, обтяжуючу покарання обставину, та відомості про особу обвинуваченого.

Характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_3 матеріали вказують на те, що він раніше не судимий, є донором, має постійне місце роботи на шахті «Ювілейна» ШУ Першотравневе ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває (т.1, а.с. 184-188, т.2 а.с.111-112)

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 286 КК України.

Також необхідно призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, бо суд враховує характер порушення ним Правил дорожнього руху та наслідки вчиненого ним порушення, і приходить до висновку, що обвинуваченого слід позбавити права керувати транспортними засобами на строк, передбачений санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченому у виді тримання під вартою закінчується 18 серпня 2016 року, запобіжний захід слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Строк відбування покарання засудженому слід обчислювати з моменту його затримання на досудовому слідстві 23.10.2015 року згідно з протоколом затримання (т.1, а.с.205-209).

Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі по 200000 гривень кожному (т.2, а.с.36-59) та майнової шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 в розмірі 19782,27 грн. (т.2, а.с.173-183), які обвинувачений визнав частково, і пояснив, що не зміг добровільно відшкодувати за браком грошових коштів та відсутності можливості працювати і заробляти гроші, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 1166 Цивільного кодексу (далі ЦК) України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної

особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,

відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, згідно з якою моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу

державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу

місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її

завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної

небезпеки.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,

відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що

шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу

потерпілого (ч.5).

Згідно з ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Не підлягає оплаті поминальний обід загальною вартістю 9542,35 грн., оскільки відшкодування витрат на нього не передбачено законодавством України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Наведене свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання. Крім того, зі змісту абзаців 8, 9 та 10 статті другої Закону України "Про поховання та похоронну справу" випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є різними поняттями. В ухвалі Верховного Суду України від 29.09.2010 року по справі № 6-35316св10 вказано, що понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання.

Розмір відшкодування моральної шкоди кожному з потерпілих суд визначає, виходячи з приписів ст.23 ЦК України, зокрема принципів розумності та справедливості.

Суд також враховує, що обвинувачений частково відшкодував завдану злочином шкоду: потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (т.2,а.с.230), потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 10000 рн.(т.2,а.с.229), потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (т.2,а.с.228).

Речовий доказ автомобіль «Хюндай Елантра» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та перебуває на зберіганні у Петропавлівському ВП Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, слід повернути власнику ОСОБА_9 .

Речовий доказ осип скла та пластиковий фрагмент автомобіля, який перебуває на зберіганні ГУ НП у Дніпропетровській області, слід знищити (т.1, а.с. 54-56).

Речовий доказ взуття потерпілого, який перебуває на зберіганні ГУ НП у Дніпропетровській області, слід передати потерпілій ОСОБА_6 (т.1, а.с. 55).

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави в розмірі 491,04 грн., зазначеному в довідці експертної установи (т.1, а.с.168).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 23 жовтня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп..

Речовий доказ автомобіль «Хюндай Елантра» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_9 .

Речовий доказ осип скла та пластиковий фрагмент автомобіля - знищити.

Речовий доказ взуття потерпілого передати потерпілій ОСОБА_6 ..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 70000 (сімдесят тисяч) грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 60000 (шістдесят тисяч) грн. та майнової шкоди в розмірі 239 (двісті тридцять дев`ять) гривень 92 копійки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1