АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/758/16 Справа № 203/2797/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 14.06.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволене клопотання слідчого Кіровського ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ..

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Також було взято до уваги доводи сторони обвинувачення про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, враховано дані про особу ОСОБА_8 , який має не зняту та не погашену судимість, не працює, не має джерел доходів, не має соціальних зв`язків за місцем свого проживання, не має неповнолітніх дітей та утриманців, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином. Проаналізувавши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки тримання під вартою зможе забезпечити достатньою мірою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_9 зазначає, що вищезазначена ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню через істотне порушення кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу взагалі не взято до уваги те що обвинувачення підозрюваного ОСОБА_8 ґрунтується на доказах отриманих незаконним шляхом, та на припущеннях.

Підозрюваний ОСОБА_8 не визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки з вечора 22.05.2016 року до ранку 23.05.2016 року, перебував у п. Мирний разом зі своїми друзями. Припущення сторони обвинувачення щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, на думку захисника, є хибними, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, цивільну дружину, виховує нерідну малолітню дитину, очікує ще на одну дитину, є єдиним годувальником в сім`ї, має роботу, так як був раніше судимим, намагається виправитися та закреслити клеймо злочинця.

Вказує, що під час кримінального провадження щодо попереднього правопорушення до підозрюваного не було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та більш м`який запобіжний захід був дієвим та достатнім. Також зазначає, що встановлений розмір застави в сумі 110 240 гривень слідчим суддею обраний формально, оскільки як підозрюваний, так і його родина зібрати таку суму не зможуть.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, що апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав; думку прокурора який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, в тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у межах пред`явлення особи для впізнання безпосередньо вказав на підозрюваного як на особу, що вчинила щодо нього кримінальне правопорушення; фактом добровільної видачі співмешканкою підозрюваного ОСОБА_12 телефону Nokia2730c-1, вилученого в потерпілого ОСОБА_11 під час його пограбування, та показаннями ОСОБА_12 про те, що цей телефон їй подарував ОСОБА_8 .

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, незважаючи на невизнання своєї вини підозрюваним, з яким колегія суддів погоджується, та оцінює критично доводи захисника в частині необґрунтованості та недоведеності цієї підозри.

Що стосується доводів захисника підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, поєднаного з застосуванням насильства до потерпілого, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

При цьому у період з січня 2010 р. до листопада 2013 р. відносно ОСОБА_8 було ухвалено судами п`ять обвинувальних вироків за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном, та він є особою, що має не зняту та не погашену судимість.

Крім того, на даний час відносно ОСОБА_8 складений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018, згідно якому останній обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні 07.01.2016 р. та 08.01.2016 р. трьох епізодів таємного заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у сховище.

Також відносно ОСОБА_8 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, з проникненням у приміщення.

ОСОБА_8 не працює, легального джерела доходів не має, не одружений та не має будь-яких вагомих соціальних зв`язків, проживає у м. Дніпропетровську без реєстрації, а також у наданих матеріалах вказані щонайменше дві інших адреси місця його проживання у с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області та у с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність щодо ОСОБА_8 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідків, і ці ризики не можуть бути достатньою мірою усунуті в інший спосіб, ніж тримання цього підозрюваного під вартою.

Колегія суддів з правильністю цього висновку погоджується та вважає за необхідне додатково зазначити, що обставини, які характеризують особу підозрюваного, - численність вироків, постановлених щодо нього судами за вчинення корисливих злочинів; те, що підозрюваний належних висновків з притягнення його до кримінальної відповідальності та відбування покарання не зробив та продовжував вчиняти злочини; вчинення ним нових кримінальних правопорушень у період непогашеної судимості та навіть після повідомлення про підозру в інших кримінальних правопорушеннях; відсутність в підозрюваного місця роботи та легального джерела доходу, - об`єктивно свідчать про існування щодо нього додаткового вагомого ризику, залишеного слідчим суддею поза увагою, у виді можливості вчинення ОСОБА_8 , у випадку звільнення його з-під варти, інших кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта щодо наявності в ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків колегія суддів оцінює критично зважаючи на те, що згідно показанням ОСОБА_12 цей підозрюваний проживає разом з нею та її дитиною з початку травня 2016 року. Інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги з підстав, викладених вище.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016 р., якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4