Справа № 592/6073/15-к
Провадження № 1-кп/592/214/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003826, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.13.07.1998 р. Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку строком на 1 рік 6 місяців із сплатою штрафу в дохід держави в сумі 170 гривень;

2.11.05.1999 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 140 ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

3.17.11.1999 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією всього майна;

4.21.12.2001 р. Сумським районним судом Сумської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, 71 (в редакції 2001 року), ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

5.16.12.2008 р. Печерським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, 19.09.2011 р. звільнений постановою Дзержинського районного суду м. Харкова, від 01.09.2011 р., на підставі п. «б» ст. 3 Закону України «Про амністію у 2011 році»,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми на стадії судового розгляду перебуває вказане кримінальне провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом у судовому засіданні на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки ризики, що обвинувачений буде переховуватися від суду не зменшилися.

Сторона захисту захисник ОСОБА_5 та овинувачений ОСОБА_3 заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник вказав, що у продовженні триманні під вартою обвинуваченому потреби не має, оскільки прокурором ризики не обґрунтовано, на даний час ризики зменшились, свідків допитано, обвинувачений має тяжке захворювання. В умовах СІЗО через відсутність лікаря інфекціоніста обвинуваченому не може бути надано відповідну медичну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, вказував, що в СІЗО йому не можуть надавати належну допомогу у зв`язку з його захворюванням, що становить загрозу його здоров`ю.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

За вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.02.2016 р. та 25.04.2016 р. продовжено дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до 28.04.2016 р. та до 23.06.2016 р. включно.

На даний час судом не допитано свідка ОСОБА_6 , не досліджено письмові докази по справі.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, той факт, що останній органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки та умисного злочину середньої тяжкості, раніше вже був засуджений до позбавлення волі, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, перебував у міжнародному розшуку, знаходився на території Російської Федерації, його вік і те, що він не одружений, офіційно не працював, не мав постійного джерела доходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вказані факти дають достатні підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду більш м`який запобіжний захід, з урахуванням відомостей про особу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заперечуючи проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона захисту посилається на наявність тяжкого захворювання у обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту виконуючий обов`язки медичної частини Сумського слідчого ізолятора ОСОБА_7 суду пояснив, що на даний час у ОСОБА_3 наявне захворювання - залізодефіцитна анемія на фоні розпочатої у березні 2016 р. антиретровірусної терапії. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_3 з 08.06.2016 р. по 14.06.2016 р. перебував на стаціонарі у лікарні де йому рекомендовано продовження амбулаторного лікування та диспансерного спостереження терапевта, інфекціоніста. Інфекціоніст у них за штатним розписом відсутній, таку допомогу можуть надати в інфекційному відділенні СОКІЛ ім. З.Й. Красовицького, у разі погіршення стану здоров`я обвинувачений буде направлятися до лікарні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: «Пєтухов проти України», «Ухань проти України», «Віслогузов проти України» зазначає, що державний орган, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.

Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно ОСОБА_3 , наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, за відсутності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.

Відповідно до Медичної довідки Сумського слідчого ізолятора ОСОБА_3 потребує проведення лабораторних досліджень, заміни схеми АРТ-терапії для продовження лікування, амбулаторного та диспансерного спостереження терапевта, інфекціоніста.

В.о. медичної частини Сумського слідчого ізолятора ОСОБА_7 суду зазначив, що на даний час ОСОБА_3 приймає медикаменти, у разі погіршення стану здоров`я обвинувачений буде госпіталізований до відповідного медичного закладу.

Сумським слідчим ізолятором не надано суду відповідного Висновку про неможливість перебування обвинуваченого за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора, зокрема що наявні у ОСОБА_3 захворювання, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 р. № 1348/5/572 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 р. за № 990/25767 можуть бути підставою для звільнення особи з під варти.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому дію останнього слід продовжити на два місяці, а саме по 20.08.2016 року включно.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2015 р. визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 мінімальних заробітних плат (68900 грн.), яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою по 20.08.2016 року включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити Сумському слідчому ізолятору управління ДПтС України в Сумській області (№ 25).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1