ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Вовківці Хмельницького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 01 липня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (покарання відбуто 01.07.2015 р.),
за ст.ст. 305 ч. 2, 307 ч. 2 КК України,
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів і психотропних речовин в Україні, в серпні 2015 року у невстановлених досудовим слідством місці та особи, за невстановлених обставин незаконно, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, з метою подальшого збуту придбав психотропну речовину «амфетамін» у великому розмірі загальною масою 2,89136875 грама, обіг якої на території України обмежено, та особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальною масою 38,709 грама, обіг якого на території України заборонено, які приніс до технічного приміщення підвалу будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно, всупереч вищевказаної норми Закону, зберігав їх з метою подальшого збуту до 03 вересня 2015 року моменту їх вилучення співробітниками Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області під час санкціонованого обшуку.
Винність ОСОБА_5 в скоєнні цього злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно в серпні 2015 року він у невідомої особи придбав психотропну речовину «амфетамін», а також знайшов особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та, впевнившись і усвідомлюючи, що знайдена речовина є наркотичною, приніс її та психотропну речовину до технічного приміщення підвалу будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав їх до 03 вересня 2015 року моменту вилучення співробітниками Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області під час санкціонованого обшуку.
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в суді показали, що бували в технічному приміщенні підвалу будинку за місцем проживання їхнього знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де останній інколи, в тому числі в серпні 2015 року, давав їм (пригощав) психотропну речовину «амфетамін» та наркотичний засіб «канабіс».
За даними протоколу обшуку під час обшуку технічного приміщення підвалу будинку по АДРЕСА_3 співробітниками Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області було виявлено та вилучено: чотири згортки паперу з речовиною рослинного походження зеленого кольору; аркуш журналу, металеву коробку, металеву ложку з ватним тампоном, електронні ваги та купюру номіналом дві гривні з порошкоподібною речовиною світло-рожевого кольору (т. 1 а.с. 203-218).
Свідок ОСОБА_9 в суді показав, що брав участь в якості понятого в ході проведення обшуку, підтвердив факт виявлення та вилучення співробітниками служби безпеки вказаних предметів та речовин. При цьому вказав, що ОСОБА_5 пояснював, що ваги він використовував для зважування та розфасовування психотропної речовини і наркотичних засобів з метою власного вживання та подальшого їх збуту наркозалежним особам.
Факт використання електронних вагів для зважування і розфасовування психотропної речовини і наркотичних засобів, а також надання їх своїм знайомим (пригощання) підтвердив в суді і обвинувачений ОСОБА_5 .
За даними висновків судово-хімічних експертиз вилучені в ході проведення обшуку у технічному приміщенні підвалу будинку за адресою: АДРЕСА_3 :
-порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, загальною масою 15.5538 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 2.7997 г.;
-речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 38,709 г.;
-на поверхнях електронних ваг, металевої ложки та металевої коробки міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,0006 г, 0,0296 г, 0,0548 г.;
-порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору, яка знаходилась у купюрі номіналом дві гривні, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0.00666875 г. (т. 1 а.с. 233-234, 245-248, т. 2 а.с. 19-24, а.с. 30-35).
Винність ОСОБА_5 в скоєнні злочину підтверджується також: даними рапортів про виявлене кримінальне правопорушення щодо незаконного придбання та зберігання обвинуваченим наркотичного засобу та психотропної речовини; даними витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за вказаним фактом; речовими доказами, зокрема вилученими під час обшуку в ОСОБА_5 паперовими згортками з особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом» та аркушом журналу, металевою коробкою, металевою ложкою з ватним тампоном, електронними вагами та грошовою купюрою з психотропною речовиною «амфетамін» (т. 1 а.с. 126-129, 140-141, 144-145, 155-156, 235-236, 249).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку N 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону. Діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.
Згідно з "Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 1), амфетамін до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця ІІ, список № 2). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 р., загальна маса психотропної речовини, яку незаконно придбав і зберігав ОСОБА_5 з метою збуту (2,89136875 грама), є великим розміром.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину доведена.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з пред`явленим обвинуваченням в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечного наркотичного засобу, суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року N 4, з яких слідує, що про умисел на збут наркотичних засобів та психотропних речовин можуть свідчити зокрема такі обставини: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але зберігає їх; тощо.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу і мети обвинуваченого ОСОБА_5 при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин вчинених діянь та враховує зокрема: великий розмір психотропної речовини, яку він придбав та зберігав; спосіб її та наркотичного засобу упакування і розфасування (в паперові згортки, грошову купюру, банку); наявність електронних вагів для їх зважування та розфасування; особу та поведінку обвинуваченого ( ОСОБА_5 не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне придбання і зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропної речовини у великому розмірі (т. 2 а.с. 233-234), на обліку в наркологічному диспансері до 30.09.2015 р. не перебував, станом на 07.09.2015 р. у нього ознак психічної і фізичної залежності від наркотиків не виявлено (т. 2 а.с. 45, 236), до того ж він надавав наркотичний засіб та психотропну речовину своїм знайомим), і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_5 умислу на придбання та зберігання психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечного наркотичного засобу саме з метою збуту.
Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними дослідженими судом належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями самого обвинуваченого, свідків, даними протоколу обшуку, висновків судових експертиз та речовими доказами, які в своїй сукупності на переконання суду беззаперечно свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_5 на придбання і зберігання психотропної речовини та наркотичного засобу з метою збуту.
Що ж стосується тверджень сторони захисту про зворотнє (про відсутність у ОСОБА_5 мети збуту психотропних речовин та наркотичних засобів), то вони, з огляду на вищенаведене, є необгрунтованими та безпідставними, а тому суд їх відхиляє.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження в цій частині обвинувачення, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину.
Таким чином, дії ОСОБА_5 , який раніше судимий вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України (т. 2 а.с. 230), слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 25.07.2015 р. за попередньою змовою з невстановленим слідством мешканцем Республіки Польща, з приховуванням від митного контролю, шляхом надіслання міжнародного поштового відправлення, перемістив через державний кордон України сховану у п`яти паперових згортках та поліетиленовому пакеті із застібкою поміж аркушів журналу у вказаному міжнародному поштовому відправленні, адресованому ОСОБА_5 , психотропну речовину "амфетамін" загальною масою 0,4273 грама, обіг якої обмежено. Таким чином, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ч. 2 ст. 7 Закону України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, в цілях і на підставах, передбачених ст. 15 цього Закону, ОСОБА_5 25.07.2015 р. займався незаконним переміщенням наркотичного засобу через митний кордон України, з метою подальшого збуту «амфетамін», вчиненому на території м. Хмельницького.
Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, контрабанді психотропної речовини, тобто переміщенні її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчиненої за попередньою змовою групою осіб.
Свою причетність до вчинення цього злочину ОСОБА_5 заперечив та ствердив, що вищевказаного поштового відправлення він не замовляв, не надсилав, через державний кордон України не переміщав, його вмісту не знав та відповідно ні з ким про переміщення через державний кордон психотропної речовини не домовлявся. При цьому показав, що про надходження на його ім`я поштового відправлення дізнався від своєї дружини. 03 вересня 2015 року остання попросила його з`їздити в аптеку за ліками для дитини та по дорозі забрати поштове відправлення, не знаючи при цьому, як і він, про його вміст. Цього ж дня він разом зі своїми товаришами ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заїжджав у відділення поштового зв`язку та отримав поштове відправлення, після чого, не розкриваючи його та не знаючи його вмісту, одразу був затриманий співробітниками служби безепеки.
Такі твердження ОСОБА_5 стороною обвинувачення не спростовані.
Так, свідок ОСОБА_6 в суді підтвердив факт поїздки разом із ОСОБА_5 у відділення поштового зв`язку та вищевказані обвинуваченим показання щодо повідомлення його дружини про надходження поштового відправлення, прохання останньої забрати його по дорозі в аптеку, а також про необізнаність ОСОБА_5 щодо вмісту поштового відправлення.
Представлені стороною обвинувачення (прокурором) докази, а саме: дані протоколу повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення, витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по вказаному факту, протоколу проведення заміни товару (контрольованої поставки) з додатками, протоколу про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки, протоколу про результати проведення арешту (огляду та виїмки) кореспонденції з додатками, протоколів огляду, повідомлення УДПЗ «Укрпошта», висновку експерта № 958 від 02.09.2015 р., речові докази виявлена та вилучена психотропна речовина (т. 1 а.с. 63-91, 105-108, 113, 129, 140-141, 155-156, 157-168, 171-174, т. 2 а.с. 199-202), лише підтверджують факт вчинення у вищевказаний час контрабанди психотропної речовини, тобто переміщення її через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надіслання міжнародного поштового відправлення, проте не вказують на причетність до цього злочину обвинуваченого.
Дані протоколу за результатами здійснення оперативно-розшукового заходу по ОРС № 34 (звукозаписи телефонних розмов, т. 1 а.с. 93-100) свідчать про необізнаність ОСОБА_5 щодо поштового відправлення до повідомлення дружини про його надходження у відділення поштового зв`язку, оскільки на повідомлення одного зі співрозмовників «Ало, Льоня, я всьо відправив, як ти мені казав», інший (згідно з протоколом ОСОБА_5 ) запитує «В смислі?», тобто, не розуміє про що йде мова. Разом з тим, доказів того, що мова у цьому діалозі йде саме про вищевказане поштове відправлення, а одним із співрозмовників є обвинувачений, не надано.
За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетинання державного кордону України щодо ОСОБА_5 у базі даних відсутні (т. 2 а.с. 213).
Інші надані стороною обвинувачення докази, а саме: протоколи огляду; речові докази: мобільні телефони, квитанції, системний блок; висновок судової дактилоскопічної та судово-хімічної експертизи № 280Д/985 від 02.10.2015 р.; повідомлення митниці, міграційної служби (т. 1 а.с. 175-187, 188-190, 219-228, т. 2 а.с. 7-11, 155-158, 166, 204-205, 207, 209, 211), не підтверджують існування або відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, зокрема причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження (ст.ст. 85, 91 КПК України), а тому суд визнає їх неналежними та недостовірними.
Лише факт отримання ОСОБА_5 у відділенні поштового зв`язку поштового відправлення з психотропною речовиною, за відсутності об`єктивних доказів зокрема про його обізнаність з вмістом цього відправлення, викликає сумнів щодо причетності обвинуваченого до вчинення цього злочину. Показання останнього, як і свідка ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не спростовані, а пред`явлене обвинувачення в цій частині грунтується лише на припущеннях, що не можна визнати належним та достовірним доказом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В ході судового розгляду не встановлено об`єктивних доказів про участь обвинуваченого ОСОБА_5 у контрабанді психотропної речовини, наведенні ж стороною обвинувачення (прокурором) докази ґрунтуються лише на припущеннях, а тому в цій частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 305 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України слід виправдати, через не доведення, що це кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину - інваліда з дитинства, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання, проте він посередньо характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких, до того ж через невеликий проміжок часу після засудження та відбуття покарання за попереднім вироком суду від 01 липня 2015 року.
Крім того, своєї вини у вчиненні злочину ОСОБА_5 не визнав та у скоєному не розкаявся, належних даних про виявлення ним жалю з приводу вчиненого не встановлено. Вказані обставини характеризують обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, підвищену суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України у мінімальному розмірі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла, враховуючи при цьому пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, про що фактично заявив клопотання захисник обвинуваченого, а саме призначення ОСОБА_5 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, суд не вбачає. Обставина, на яку посилається захисник на обґрунтування такого клопотання, а саме на наявність в обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини, вже існувала на момент вчинення останнім протиправних діянь, однак не вплинула і не забезпечила його належної поведінки.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 слід залишити запобіжний захід у виді застави. При цьому суд враховує, що обвинувачений не порушував обов`язків, покладених на нього при обрані такого запобіжного заходу, підстав же для зміни запобіжного заходу на більш суворий, а саме тримання під вартою, з огляду на положення ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, немає. Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необгрунтованим (без посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України) та до того ж безпідставним, адже саме такий запобіжний захід був застосований до ОСОБА_5 під час досудового розслідування з визначеною заставою, яку внесено. Клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави на інший прокурором не заявлено. Після набрання вироком чинності заставу у відповідності до ч. 11 ст. 182 КПК України слід повернути заставодавцю.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення (затримання та перебування під вартою) з 03.09.2015 р. по 11.09.2015 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 засуджується за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла, тому вилучені належні йому мобільні телефони слід залишити на зберіганні в кімнаті речових доказів слідчого відділу Управління СБУ у Хмельницькій області до вирішення питання про виконання вироку суду в частині конфіскації майна. Арешт, накладений на домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить обвинуваченому, а також на квитанції, видані на ім`я останнього, які не мають відношення до справи, на підставі ст. 174 КПК України слід скасувати, квитанції йому повернути.
Процесуальні витрати по справі за проведення судово-хімічних експертиз (т. 1 а.с. 232, 244, т. 2 а.с. 18, 29) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Висновки інших судових експертиз (т. 1 а.с. 105-106, т. 2 а.с. 7-10) не мають доказового значення у справі, а тому витрати за їх проведення (т. 1 а.с. 104, т. 2 а.с. 6) слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 03.09.2015 р. по 11.09.2015 р. включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 305 КК України виправдати, через не доведення, що це кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
-аркуш журналу, паперові конверти, грошову купюру, паперові згортки з наркотичними засобами і психотропною речовиною; речовину перманганат калію; поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору; металеві ложку та коробку, які передані на зберігання до спеціального сховища Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 1 а.с. 237-238, т. 2 а.с. 1-2, 12-13, 38-40), знищити;
-електронні ваги, які передані на зберігання до спеціального сховища Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 1 а.с. 38-40), конфіскувати;
-квитанції, видані на ім`я ОСОБА_5 ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний дім» - «Скарбниця», які передані на зберігання в кімнату речових доказів слідчого відділу Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 1 а.с. 171-172, 188-193), повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;
-мобільні телефони «Lenovo A516», «Lenovo S660», «Samsung», які належать обвинуваченому ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 171-172, 188-193), - залишити на зберіганні в кімнаті речових доказів слідчого відділу Управління СБУ у Хмельницькій області до вирішення питання про виконання вироку суду в частині додаткового покарання конфіскації майна;
-порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору, яка знаходиться в полімерному пакеті із застібкою, загальною масою 1,7886 г, та передана на зберігання в спеціальне сховище Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 1 а.с. 109-110), конверт міжнародного поштового відправлення із журналом і згортками в папері та поліетиленовому кульку, які передані на зберігання в кімнату речових доказів слідчого відділу Управління СБУ у Хмельницькій області (т. 1 а.с. 171-172, 188-193) знищити.
Арешт, накладений на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_5 , а також на квитанції, видані на ім`я ОСОБА_5 ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний дім» - «Скарбниця» (т. 2 а.с. 147, 169), - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2653 грн. 78 коп. процесуальних витрат, решту віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: