АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/662/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №622/967/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України
У Х В А Л А
24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Мелітополь Запорізької області, громадянин
України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий,
зареєстрований за адресою:
проживаючий за адресою:
раніше судимий Золочівським районним судом Харківської
області від 11 листопада 2015 року за ч.2 ст.309, ч.2
ст.310 КК України до 4 років позбавлення волі із
застосуванням ст.75 КК України із іспитовим строком
2 роки, -
засуджений за ч.2 ст.307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.1 ст.317 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирішено питання про судові витрати.
Вироком встановлено, що в період часу з 01 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, прийшов до зливних ям цукрового заводу, що в с.Олександрівка Золочівського району Харківської області, де нарвав (нарізав, накопав) проростаючи там рослини конопель, тим самим придбавши їх.

Після цього, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, переніс придбані рослини до себе додому, за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх сушіння та подрібнення на території власного домоволодіння, тим самим зробивши їх придатними для вжитку (куріння) та збуту, після чого, за тією ж адресою почав зберігати, фасуючи в полімерні пакети.

09 липня 2015 року, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, на території власного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив продаж ОСОБА_10 2 полімерних пакетів, по ціні 250 грн. за обидва, з сухою речовиною рослинного походження, сіро-темно-зеленого кольору, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить: 28,0183; 18,3575 грам, які 09 липня 2015 року ОСОБА_10 добровільно видав співробітникам міліції.

В період часу з 01 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, прийшов до зливних ям цукрового заводу, що в с.Олександрівка Золочівського району Харківської області, де нарвав (нарізав, накопав) проростаючи там рослини конопель, тим самим придбавши їх.

Після цього, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, переніс придбані рослини до себе додому, за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх сушіння та подрібнення, тим самим зробивши їх придатними для вжитку (куріння) та збуту, після чого за тією ж адресою почав зберігати, фасуючи в полімерні пакети.

15 липня 2015 року, ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_7 речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 46,7642 грам, яку добровільно видав.

В період часу з 01 липня 2015 року по 17 серпня 2015 року, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, прийшов до зливних ям цукрового заводу, що в с.Олександрівка Золочівського району Харківської області, де нарвав (нарізав, накопав) проростаючи там рослин конопель, тим самим придбавши їх.

Після цього, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи повторно, переніс придбані рослини до себе додому, за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснив їх сушіння та подрібнення, тим самим зробивши їх придатними для вжитку (куріння) та збуту, після чого за тією ж адресою почав зберігати, фасуючи в полімерні пакети.

17 серпня 2015 року, ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_7 речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 24,1845 та 19,9778 грам, яку добровільно видав.

09 липня 2015 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні сараю, що на території домоволодіння, де останній фактично проживає, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , надав приміщення та дозволив покурити ОСОБА_10 висушені рослини коноплі у вигляді сигарет, після чого, з метою отримання наркотичного сп`яніння, покурив разом з ним висушених рослин коноплі у вигляді сигарет.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив вирок скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на не визнання вини, порушення його права на захист, оскільки йому не було проведено судово-психіатричну експертизу та не надано захисника, він не давав пояснень під час судового засідання.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції при розгляді справи допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що тягне за собою скасування вироку.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , в частині визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, відбувся в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до положень цього закону, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Із звукозапису судового засідання убачається, що обвинувачений декілька разів пояснив, що йому не зрозуміло зміст обвинувачення, що він не збував наркотичні засоби і що не бажає давати показання по суті обвинувачення, оскільки в нього болить голова у зв`язку з травмою отриманою під час дорожньо-транспортної пригоди.

В зв`язку з такою позицією обвинуваченого, головуючим повторно було зачитано зміст обвинувачення, після чого ОСОБА_7 пояснив, що визнає себе винним і підтвердив, що до судового засідання написав заяву про те, що він відмовляється від захисника, що йому зрозумілі положення ч.3 ст.349 КПК України і наслідки розгляду справи в цьому порядку.

Виходячи з наведених пояснень обвинуваченого, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були сумніви у тому, чи правильно ОСОБА_7 розуміє зміст обставин обвинувачення і чи є його позиція добровільною. Незважаючи на це, суд першої інстанції прийняв рішення про недоцільність дослідження доказів, що суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст.54 КПК України, обвинувачений має право відмовитись від захисника, що повинно відбутися виключно в присутності захисника. Оскільки відмова від захисника повинна бути прийнята судом, то це питання підлягає вирішенню в судовому засіданні, а не до його початку.

Таким, чином судом першої інстанції належним чином не було дотримано положень кримінального-процесуального закону, яким регламентовано порядок реалізації права обвинуваченого на захист.

Під час апеляційного розгляду цього провадження, обвинувачений дав пояснення, із яких убачається, що він оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, і крім того, пояснив, що під час досудового слідства йому було призначено захисника, який клопотав про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану підозрюваного.

В подальшому він був позбавлений правової допомоги, а документи про стан його здоров`я в матеріалах справи відсутні.

Апеляційним судом ці доводи апелянта перевірені і вони знайшли своє підтвердження.

Так, із матеріалів кримінального провадження убачається, що підозрюваному ОСОБА_7 призначено захисника, який приймав участь під час повідомлення про підозру і допиту ОСОБА_7 18 серпня 2015 року.

Дійсно захисник заявив слідчому клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану підозрюваного, оскільки він мав відомості про декілька черепно-мозкових травмах, які отримав ОСОБА_7 .

Про необхідність проведення цієї слідчої дії звертав увагу і слідчій суддя в ухвалі від 19 серпня 2015 року (т.1 а.с.10-14).

Із матеріалів кримінального провадження (реєстру) убачається, що підозрюваний не відмовлявся від призначеного захисника в його присутності, але той не приймав участі в наступних слідчих діях за участю підозрюваного:

-вручення письмових повідомлень про підозру 8 вересня 2015 року (двічі) і 25 вересня того ж року, допит підозрюваного ОСОБА_7 в зазначені дні;

-надання доступу до матеріалів досудового розслідування 30 вересня 2015 року.

Наведені обставині свідчать про те, що було порушено право підозрюваного на захист, передбачене п.3 ч.3 ст.42 КПК України, а також не дотримання вимог положень ч.2 ст.54 КПК України, що регламентує порядок відмови від захисника, тобто було порушено вимоги кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України, вирок підлягає скасуванню.

Оскільки порушені права обвинуваченого не можуть бути поновлені під час апеляційного розгляду, у відповідності до вимог ч.6 ст.9 КПК України, повинен бути призначений новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно із вимогами ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги обвинуваченого про не доведеність його вину у інкримінованих злочинах.

Наряду з цим колегія суддів звертає увагу на необхідність ретельно дослідити данні про стан здоров`я обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря нарколога, та, згідно світлокопій медичних документів, двічі знаходився на лікуванні з приводу отриманих черепно-мозкових травм.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: