АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000073 апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_12 на вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 22 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, українець, судимий Першотравневим районним судом міста Чернівців 13 серпня 2015 року за ст. 185 ч.2 КК України на два роки обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, визнаний винуватим та засуджений за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду міста Чернівців від 13 серпня 2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на три роки один місяць,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , не працююча, українка, не одружена, раніше несудима, визнана винуватою та засуджена за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі і на підставі ст.75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців,

Справа № 11-кп/794/186/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_13
Категорія: ст. 187 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, уродженець села Пасинки Шаргородського району Вінницької області, мешканець АДРЕСА_2 , не працюючий, одружений, на утриманні має малолітню дитину, раніше несудимий, визнаний винуватим та засуджений за ст.187 ч.2 України із застосуванням ст.69 КК України на два роки позбавлення волі і на підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишений у виді тримання під вартою, строк відбування покарання обчислено з 18 лютого 2016 року, зараховано у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 18 лютого 2016 року по 22 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_7 . Та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишений у виді домашнього арешту. По справі також вирішена доля речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених і неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України покарання з врахуванням того, що злочин обвинуваченим вчинено в період невідбутого покарання за попереднім вироком, у виді семи років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Апелянт також просить призначити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.187 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на п`ять років кожному та звільнити їх від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Згідно вироку районного суду обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнані винуватими та засуджені за те, що вони 17 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою між собою, домовились вчинити розбійний напад на потерпілого ОСОБА_14 . Так, ОСОБА_7 використовуючи приязне відношення до себе з боку ОСОБА_14 , через соціальну мережу Інтернет домовилась з потерпілим ОСОБА_14 про зустріч о 22 годині біля ТРЦ «Панорама» по улиці Хотинській № 43 міста Чернівців. Зустрівшись з потерпілим, ОСОБА_7 , приблизно о 23 годині привела потерпілого на місце, де їх заздалегідь очікували ОСОБА_6 і ОСОБА_8 і де обвинувачений ОСОБА_6 напав на потерпілого, вдарив кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_14 впав на землю, і ОСОБА_6 продовжував наносити потерпілому удари руками і ногами по голові та інших частинах тіла, вимагаючи у потерпілого матеріальні цінності, потім ОСОБА_6 взяв з землі камінь і став наносити ним удари потерпілому по голові, заволодівши при цьому належним потерпілому мобільним телефоном марки

«OHRITEL» вартістю 1800 гривень, гаманцем вартістю 150 гривень, у якому знаходились гроші в сумі 385 гривень, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2335 гривень.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в частині скасування вироку суду стосовно ОСОБА_6 та призначення йому покарання підлягає задоволенню з постановленням окремого судового рішення - вироку, а решта вимог апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.
Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину при обставинах, наведених у вироку районного суду, повністю доведена і не оскаржується в апеляційній скарзі. Дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, оскільки вони, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили напад на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляційної скарги, тому судова колегія при перевірці вироку суду першої інстанції в ухвалі не наводить доводів на підтвердження висновків районного суду про доведеність обвинувачення та правильність правової кваліфікації дій обвинувачених (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку»).
При вирішенні питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виду та міри покарання за ч.2 ст.187 КК України, районний суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що вчинений ними злочин відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винних, які позитивно характеризуються за місцем проживання, є особами молодого віку, раніше несудимі, що ОСОБА_7 є сиротою та проживає з бабусею похилого віку, що вона працює по найму, стан її здоров`я, що ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину, працює по найму, а також пом`якшуючі покарання обвинувачених обставини - визнання ними своєї вини, щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди. З врахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин та даних про особу винних районний суд прийшов до правильного висновку про можливість призначення обвинуваченим покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.187 КК України. Призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст.50 КК України про мету призначеного винній особі покарання, а також загальним засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, судова колегія вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням і застосував ст.75 КК України, оскільки правильно врахував роль обвинувачених у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність тяжких наслідків для потерпілого, думку потерпілого, який в судовому засіданні показав, що примирився з обвинуваченими та просив їх суворо не карати.
У зв`язку з наведеним судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в частині призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш суворого покарання немає.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,
У Х В А Л И Л А :
Вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 22 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_12 в частині призначенного їм покарання залишити без задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3