Справа№1-кс/760/2596/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю представника
скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-
В С А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 в якій останній просить визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 та зобов`язати старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 негайно повернути йому тимчасово вилучене майно.
В обґрунтування поданої скарги зазначав, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 та надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000218 від 17.08.2015 за ст.2 ст.212, ч.5 ст.191 КК України.
Зазначив, що перед початком обшуку йому ОСОБА_5 як начальнику служби безпеки ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС» було пред`явлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Обшук проводився в приміщенні 2, яке орендує ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», про що було складено відповідний протокол.
Також в обґрунтування вимог зазначав, що під час проведення обшуку слідчим не знайдено та не вилучено жодних первинних фінансово господарських документів, що підтверджують ведення фінансово господарської діяльності підприємств, відповідно до переліку зазначених в ухвалі, суб`єктами підприємницької діяльності реального сектору економіки. Однак, під час обшуку були вилучені грошові кошти в сумі 42 тис. грн., 400 доларів США та USB флешнакопичувачі Transcend 3 шт. (Transcend -1 шт., Hasp 2 шт.), які належать йому, та ніяким чином не відносяться до кримінального провадження.

Вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч.7 ст.236 КПК України.

Оскільки слідчий чи прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна в порядку ч.5 ст.171 КПК України, просив повернути тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити, з викладених у ній підстав.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити в її задоволені, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Солом`янського району м. Києва накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку 24.02.2016 року майно. Крім того вказав, що на даний час проводиться перевірка.
Дослідивши матеріали скарги, додані до неї докази, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - оскаржується заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 7 ст.236 КПК України констатовано, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У звязку з наведеним слід керуватись відповідними нормами КПК України, що регулюють порядок тимчасового вилучення майна та його повернення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року частково задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 та надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000218 від 17.08.2015 за ст.2 ст.212, ч.5 ст.191 КК України.
24.02.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року старшим слідчим з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендує ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», про що було складено відповідний протокол.
Органом досудового слідства рішення по вилученому майну у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КК України не було прийнято. Майно його володільцю не було повернуто.
01.03.2016 року на вилучене майно ухвалою суду був накладений арешт з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування та збереження речових доказів.
Таким чином, проаналізувавши викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги, а саме в частині повернення грошових коштів, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 04.02.2016 року про надання дозволу на проведення обшуку чітко визначений конкретний перелік речей та документів, щодо яких надано судом дозвіл на їх відшукування та вилучення.

Однак, суд вважає, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено USB флешнакопичувачі Transcend 3 шт. (Transcend -1 шт., Hasp 2 шт.), прямо надано дозвіл на їх відшукування та вилучення, а тому підстав для повернення суд не вбачає. Крім того, як встановлено органами досудового розслідування здійснюється перевірка.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 167-169, 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Зобов`язати старшого слідчого з ОВС 3-го ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 24.02.2016 року, а саме: грошові кошти в сумі 42 000 (сорок дві тисячі) грн.; 400 (чотириста) доларів США.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1