Справа № 737/556/16-к
Провадження № 1-кп/737/47/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
25 серпня 2016 року смт. Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
представника служби у справах дітей
Куликівської РДА ОСОБА_5
представника кримінальної поліції у справах дітей
Куликівського відділення поліції Чернігівського ВП
ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11
Своїми умисними діями, що виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою винність, у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав повністю, і показав, що 08.02.2016 року, близько 10-30, перебуваючи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в центрі смт Куликівка, попросив їх зайти в школу до наглядно знайомого ОСОБА_10 для проведення з ним бесіди. До ОСОБА_10 він мав неприязні стосунки, оскільки вважав, що він неодноразово ображав його та його матір в соціальних мережах. Вони зайшли в приміщення школи та підійшли до класу де навчався ОСОБА_10 . ОСОБА_12 покликав ОСОБА_10 з класу в коридор, де в ході розмови він наніс один удар лобною частиною голови в область обличчя ОСОБА_10 . Після чого до них підійшла вчителька, якій вони розповіли хто вони та з якою метою перебували в школі, після чого пішли. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, щиро кається і обіцяє, що таке більше ніколи не повториться. Цивільний позов не визнає, оскільки вважає, що моральної шкоди позивачу не завдав.
Винність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, окрім його свідчень і визнання вини, доведена іншими доказами, добутими в ході судового розгляду справи.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , будучи допитаною в якості свідка, повідомила, що її син ОСОБА_7 народився і розвивався нормально, ніяких відхилень у поведінці або розвитку не було. Не конфліктний. Про те, що син наніс один удар головою в область голови ОСОБА_10 , вона дізналася того ж дня від нього. Син розповів, що ОСОБА_10 неодноразово ображав їх в соціальних мережах, за що він йому помстився. Цивільний позов не визнає, оскільки вона особисто позивачу, а саме ОСОБА_11 ніякої моральної шкоди не заподіювала.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що є майстром виробничого навчання неповнолітнього обвинуваченого, характеризує його позитивно. У понеділок, 08.02.2016 року, вона здійснювала нагляд за виконанням робіт у навчально-виробничому процесі, на якому ОСОБА_7 був відсутній. По закінченню навчально-виробничого процесу ОСОБА_7 повернувся та розповів, що був у школі та наніс один удар головою в область обличчя ОСОБА_10 , у зв`язку з неприязними стосунками до нього.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що працює вчителем Куликівської ЗОШ. 08.02.2016 року виконувала обов`язки чергового по школі. Проходячи по коридору стала свідком сварки між ОСОБА_7 , який був з двома юнаками, та ОСОБА_10 . Вона вияснила з якою метою юнаки перебували у школі, викликала батьків ОСОБА_10 та повідомила їм про даний випадок.
Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доведена іншими доказами, добутими в ході судового розгляду, а саме:
висновком експерта №115 від 08.02.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин носа зліва з садном над ним, котрі виникли від дії тупих предметів, індивідуальні ознаки яких не визначились, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, та можуть відповідати даті 08.02.2016 року. ОСОБА_10 міг піддаватись впливу як мінімум 1 травматичної дії (а.к.п. 23-24);
висновком експерта №125 від 25.05.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин носа зліва з садном над ним та сколу емалі 32 зуба, які є наслідком дії тупого предмету за механізмами удару та тертя, могли утворитись в строк 08.02.2016 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.к.п. 28-30);
висновком судово-психіатричної експертизи №337 від 19.05.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, у зв`язку з чим наркологічне лікування йому не показане. ОСОБА_7 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу (08.02.2016 року) до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється (а.к.п. 72-75);
висновком судово-психіатричної експертизи №336 від 19.05.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання на період часу (08.02.2016 року) до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. ОСОБА_7 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу (08.02.2016 року) до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється. У ОСОБА_7 не простежується клінічних ознак психічного захворювання, у зв`язку з чим примусові заходи медичного характеру йому не показані (а.к.п. 76-79).
Заслухавши прокурора, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого, захисника неповнолітнього обвинуваченого, представника служби у справах дітей Куликівської РДА, представника кримінальної поліції у справах дітей Куликівського відділення поліції Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, неповнолітнього потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого та свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, необхідно кваліфікувати як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин, що його характеризують, особу винного, його позитивну характеристику, обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, його неповнолітній вік; відсутність обставин, що обтяжують покарання, і доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт.
Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.
В зв`язку із задоволенням позову, із відповідача, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір.
Заперечення сторони захисту, що ОСОБА_11 не може бути цивільним позивачем по справі, а ОСОБА_8 не може бути цивільним відповідачем по даній справі, не заслуговують на увагу, оскільки ст.14 Сімейного кодексу України, та ст.32 ЦК України, передбачено право батьків представляти інтереси їх неповнолітніх дітей. Ст.ст.33, 1167 та 1179 ЦК України передбачена відповідальність батьків неповнолітньої особи за шкоду, заподіяну цією особою іншій особі.
В судовому засіданні було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 не отримує стипендію та не має майна, за рахунок якого могла бути відшкодована шкода.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 125 КК України, а також ст.ст. 27, 349, 368, 370, 371 та 484-500 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і за його вчинення призначити покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заявлений в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , задовольнити частково, і стягнути на його користь, із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду, завдану неповнолітньому потерпілому, в сумі 3000 (три тисячі) гривень, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вартість сплаченого судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.
На вирок суду до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набере законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку повинна бути вручена негайно після його проголошення.

Суддя Куликівського

районного суду ОСОБА_1