АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/708/16 Справа № 199/6876/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року у кримінальному провадженні № 0001135 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, освіта базова загальна середня, навчається в 11 класі вечірньої середньої загальноосвітньої школи №31 м.Дніпропетровська, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої і проживаючої у АДРЕСА_1 ; раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року ОСОБА_8 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 засуджена за те, що вона 05.06.2015 року в період часу з 11 год. до 17 год. разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 вживали спиртні напої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно через 2-3 години за вказаною адресою прийшов співмешканець ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. У вказаний час і місці між ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на грунті неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, який переріс у сварку і обоюдну бійку, під час якої ОСОБА_10 став умисно наносити по голові, тулубу та кінцівкам ОСОБА_8 удари руками і ногами, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №2632е від 09.06.2015 року, спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: 2-х внутрішньо-шкіряних крововиливів - у зовнішнього кута правої брови з переходом в скроневу область та на правій щоці з переходом на проекцію кута нижньої щелепи; 2-х синців - у зовнішнього кута правого ока, на правій внутрішній раковині з переходом в завушну область; 2-х внутрішньо-шкіряних крововиливів: на шиї в проекції 7-го шийного хребця та на задній поверхні лівого плечового суглобу; 9 саден: на тильній поверхні правої та лівої кісті; в проекції 4-ї та 5-ї п`ясних кісток праворуч; 2-ї та 5-ї ліворуч; на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, - які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки. Під час бійки, захищаючись, ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_10 по голові каструлею. Після чого ОСОБА_8 , 05.06.2015 року приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_1 та побоюючись побиття з боку ОСОБА_10 , з метою самозахисту, реально сприймаючи загрозу своєму життю і здоров`ю, взяла в праву руку господарсько-побутовий ніж, вийшла з ним на подвір`я вказаного домоволодіння, де ОСОБА_10 продовжував спричиняти їй зазначені тілесні ушкодження. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, оскільки в руках у ОСОБА_10 нічого не було, діючи умисно, розуміючи можливість настання смерті від своїх дій, утримуючи у своїй правій руці вищевказаний ніж, наблизилась до ОСОБА_10 і нанесла йому один удар зазначеним ножем у життєво-важливий орган - в область серця, внаслідок чого, відповідно до висновку експерта №625/ЛЕ/188 від 25.08.2015 року, спричинила потерпілому ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, з ушкодженням серця, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від якого останній впав у дворі домоволодіння і помер на місці 05.06.2015 р.

Не погодившись з цим вироком, захисник адвокат ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить вказаний вище вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Обгрунтовуючи свою апеляцію захисник вказала, що покарання, призначене ОСОБА_8 вироком АНД районного суду м. Дніпропетровська від. 17.02.2016 року вигляді 2 років позбавлення волі хоча і не виходить за межі, встановлені ст.118 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через суворість та не відповідає особі обвинуваченої. При призначенні обвинуваченій покарання судом першої інстанції не було взято до уваги обставини, які свідчать про можливість виправлення ОСОБА_8 без її ізоляції від суспільства шляхом застосування до неї ст. 75, 76 КК України, а саме:

- ОСОБА_8 раніше не судима, проживає за місцем реєстрації, навчається в 11 класі вечірньої середньої загальноосвітньої школи №31 м. Дніпропетровська, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває;

- ОСОБА_10 , будучи рідним братом батька ОСОБА_8 , після його смерті став проживати в цивільному шлюбі з її матір`ю ОСОБА_9 . На той момент ОСОБА_8 була неповнолітньою. За час проживання, ОСОБА_10 вів антигромадський спосіб життя, зловживав спиртними напоями, на ґрунті чого влаштовував скандали, ображав нецензурною лайкою її, ОСОБА_9 , її неповнолітнього сестру ОСОБА_11 , яка вчитися в інтернаті для розумово відсталих дітей;

- неодноразово ОСОБА_10 на очах дітей бив їх матір, ОСОБА_9 , а також бив обвинувачену, заподіює тим самим тілесні ушкодження, що підтверджує наданими стороною захисту суду матеріалами про результати кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_8 за фактами спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_10 у 2014 році;

- з даних причин ОСОБА_8 змушена була піти з дому і проживати у свого знайомого у м. Дніпродзержинську. Коли вона приходила додому щоб провідати матір і сестру, ОСОБА_10 бив її, влаштовував скандали, виганяв її з дому, дорікав, що вона не оплачує комунальні послуги;

- в день скоєння правопорушення, тобто 05.06. 2015 року, ОСОБА_8 приїхала додому, а ОСОБА_10 , знову перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, став її виганяти з дому, в результаті чого у них стався конфлікт, у результаті якого ОСОБА_10 , перевершуючи її фізично, став її бити, заподіявши їй множинні тілесні ушкодження, що підтверджує висновком судово-медичного експерта № 2632-Е від 09.06.2015 року. ОСОБА_8 просила ОСОБА_10 , щоб він її не бив, на що він не реагував;

- крім того, в ході надання свідчень неповнолітня ОСОБА_11 вказувала, що ОСОБА_10 намагався один раз її згвалтувати, але про це вона нікому з рідних не розповідала;

- ОСОБА_8 повністю визнала свою вину, щиро покаялась у вчиненому, попросила вибачення у потерпілої ОСОБА_12 , яка є її бабусею, пояснивши, що не хотіла вбивати ОСОБА_10 , не хотіла, щоб від її дій настали такі наслідки, що вона перед нанесенням йому удару ножем просила ОСОБА_10 залишити її в спокої і не бити. Намагаючись захистити себе, вона завдала йому удар ножем;

- під час судового розгляду, у ОСОБА_8 яка була вагітною, на ґрунті переживань, нервового стану, стався довільний викидень плоду, що дуже сильно вплинуло на її психологічний стан;

- ОСОБА_8 раніше ніколи не знаходилась у місцях позбавлення волі. За період судового слідства вона переглянула свої погляди та зробила дня себе висновки, зрозумівши на майбутнє, що будь-які дії, спрямовані на будь-які кримінальні правопорушення будуть мати наслідком покарання у вигляді позбавлення волі;

- після закінчення навчання в вечірньої середньої загальноосвітньої школи, ОСОБА_8 планує далі продовжити навчання і влаштуватися працювати, створити сім`ю.

Заслухавши: доповідь судді-доповідача; захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію та просили вирок змінити; прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляції заперечував та просив залишити вирок без змін, - перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, підтверджений зібраними у справі доказами, які правильно оцінені судом, обґрунтовано покладені ним в основу вироку.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст.118 КК України також є правильною і в поданій апеляції фактично не оспорюється.
Але, щодо вимог апеляційної скарги про зміну вироку та пом`якшення ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів вважає, що ці вимоги не можуть бути задоволенні, а покарання обвинуваченій пом`якшеним, виходячи з наступних підстав.

В силу ст. 409 ч.2 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегією суддів при перевірці доводів апеляцій встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорї невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченоїї, яка раніше не судима, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: визнання вини та її щире каяття, але і вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що визнано судом як обставина, що обтяжує покарання; її позитивна характеристика, відсутність даних про перебування її на обліку у нарколога та психіатра, але також і позиція потерпілої ОСОБА_12 , яка просила суд призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з реальним її відбуванням, - а тому призначив їй покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений санкцією статті 118 КК України.
На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_8 покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 118 КК України, так як за таких, вказаних вище, обставин це покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання за мотивами, зазначеними в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404-407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 426 КПК України на рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана сторонами касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4