МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/856/16-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши 09 серпня 2016 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Каланчак, Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного 22.05.2013 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу за контрактом на посаді старшого механіка - водія відділення дорожньої техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно - технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матрос, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Встановлені судом обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні вироку.
22.05.2013 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 призвано для проходження військової служби за контрактом.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) від 22.05.2013 року №38-КС ОСОБА_3 призначений на посаду механіка-водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу даної військової частини.
Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30.04.2014 року № Д-322/1/05 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та АДРЕСА_3 » та наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 12.05.2014 року №01 «Про передислокацію військових частин та організацій Військово-Морських Сил Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь» військова частина НОМЕР_2 була переміщена з анексованої Республіки Крим до АДРЕСА_4 та на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 Збройних Сил України від 19.08.2014 №7/ошр/ДСК остання перейшла на нове умовне найменування - військова частина НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 21.07.2015 року №144 матроса ОСОБА_3 переміщено на посаду старшого механіка - водія відділення інженерних загороджень групи інженерного забезпечення.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 10.12.2015 року №137-РС матроса ОСОБА_3 переміщено на посаду старшого механіка -водія відділення дорожньої техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно -технічної роти групи інженерного забезпечення.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 29.05.2015 року №283 матрос ОСОБА_3 з метою відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки вибув до НОМЕР_4 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( АДРЕСА_4 ).
04.09.2015 року матросу ОСОБА_3 було надано звільнення до міста Миколаєва строком до 08 год 00 хв. 07.09.2015 року
07.09.2015 року о 08 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно зі звільнення до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_3 на території НОМЕР_4 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( АДРЕСА_4 ) та незаконно перебував поза його межами, знаходячись за місцем своєї реєстрації у смт Каланчак Херсонської області, де проводив час на власний розсуд.
26.11.2015 року близько 16 год. 00 хв. матрос ОСОБА_3 самостійно з`явився на службу до військової частини НОМЕР_3 та приступив до виконання обов`язків з військової служби.
Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 07.09.2015 року о 08 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно зі звільнення до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_3 на території НОМЕР_4 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( АДРЕСА_4 ) та незаконно перебував поза його межами до 16 год. 00 хв. 26.11.2015 року тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції закону від 05.03.2015 року) - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і показав суду, що 04.09.2015 року йому було надано звільнення строком до 08 год. 07.09.2015 року. Однак, він 07.09.2015 року до місця служби не повернувся, а перебував вдома, повернувся лише 26.11.2015 року. У вчиненому щиро розкаюється.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позиції і роз`яснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дослідивши обставини справи, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України ( в редакції Закону від 05.03.2015 року) тобто нез`явлення вчасно військовослужбовця на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначення покарання та інші процесуальні дії.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, а також його особу.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем служби характеризується посередньо, раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, є учасником
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання ним своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, те що він є учасником бойових дій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом` якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на два місяці з відбуванням покарання на гаупвахті.
Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -
П р и с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на два місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1