Справа № 204/5419/16-к
Провадження № 1-м/204/10/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю затриманого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андіжан, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч. 3 ст. 159, п. «а» ч. 3 ст. 244-1 та ч. 1 ст. 244-2 кримінального кодексу республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 23 серпня 2016 року надійшло клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту на строк до 12 місяців відносно ОСОБА_4 , який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан у зв`язку із скоєнням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч. 3 ст. 159, п. «а» ч. 3 ст. 244-1 та ч. 1 ст. 244-2 кримінального кодексу республіки Узбекистан.
В обґрунтування клопотання, заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, зазначає що 09 серпня 2016 року працівниками УСБУ у Дніпропетровській області на території м. Дніпро, у порядку, передбаченому ст.ст. 208, 582 КПК України, затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андіжан, Республіки Узбекистан.
Відповідно до клопотання зазначено, що ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч.3 ст. 159, п. «а» ч.3 ст. 244-1 та ч.1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан.
За скоєння інкримінованих ОСОБА_4 правопорушень, чинним законодавством Республіки Узбекистан передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років.
Також встановлено, що ухвалою Андіжанського міського суду по кримінальним справам 30.11.2015 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою.
Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України передбачені ч.1 ст. 258, ч.3 ст. 109, ст. 295, ч.1 ст. 258-3 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Строки давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинені ним у 2010-2011 роках злочини відповідно до ст. 49 КПК України не закінчились.
22.02.2016 року до Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури республіки Узбекистан надійшов запит про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами республіки Узбекистану, у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч.1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч.3 ст. 159, п. «а» ч.3 ст. 244-1 та ч.1 ст. 244-2 КК Республіки Узбекистан. Проведення екстрадиційної перевірки Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Дніпропетровської області.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив суд застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_4 , з утриманням в Дніпропетровський установі виконання покарань № 4 для забезпечення його видачі правоохоронним органам Республіки Узбекистан строком до 12 місяців.
ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також суду повідомив, що він не вчиняв жодних кримінальних правопорушень у Республіці Узбекистан, а його переслідують виключно по політичним мотивам, оскільки у його крайні відсутня свобода слова. Про те, що на нього відкрита кримінальна справа він взагалі не знав, і дізнався про це тільки коли його затримали. Повідомив, що він проживає у цивільному шлюбі із громадянкою України, в них є малолітня дитина віком один рік, та на теперішній час дружина вагітна другою дитиною. Він неофіційно працює у приватної особи кухарем, утримує свою родину. Проживають вони всі разом у орендованій квартирі з вересня 2015 року. В Україну він приїхав у 2013 році і з того часу проживає тут. Зараз він звернувся з заявою до Державної міграційної служби про визнання його біженцем або особою, яка потребує особистого захисту. Запевнив суд,що у випадку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він буде суворо дотримуватися усіх покладених на нього обов`язків, та не збирається покидати межі території України, оскільки планує залишитися тут проживати та отримати громадянство України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та зазначив, що у задоволенні клопотання слід відмовити, та застосувати домашній арешт. Суду пояснив, що його підзахисний звернувся до Державної міграційної служби з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує особистого захисту. Також повідомив, що за місцем свого мешкання ОСОБА_4 має добру характеристику, та характеризується як порядна та доброзичлива людина, що свідчить про наявність в нього стійких соціальних зв`язків.
Вислухавши пояснення прокурора, затриманого, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до статті 584 КПК України, після отримання запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про його екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Разом з клопотанням на розгляд слідчого судді подається:
-копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), посвідченого центральним органом України;
- документи про громадянство особи;
-наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Згідно статті 56 «Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, договірні сторони зобов`язуються відповідно до умов Конвенції, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для виконання вироку. Видача для притягнення до кримінальної відповідальності здійснюється за такі діяння, які за законами запитуючої та запитуваної сторін є караними і за скоєння яких передбачається покарання у вигляді позбавлення волі строком не менше одного року або більш тяжке покарання.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2016 року по справі № 200/14054/16-к, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт на строк 30 діб, до надходження запиту від компетентних органів Республіки Узбекистан про його видачу (екстрадицію), з утриманням в Дніпропетровському установі виконання покарань № 4.
У матеріалах клопотання міститься запит № 26/13-46-16 від 22.02.2016 року, компетентних органів Республіки Узбекистан про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини, передбачені ч. 1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч. 3 ст. 159, п. «а» ч. 3 ст. 244-1 та ч. 1 ст. 244-2 кримінального кодексу республіки Узбекистан.
30.11.2015 року Андіжанським міським судом по кримінальним справам відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інкриміновані ОСОБА_4 злочини за законодавством України відповідають ч.1 ст. 258, ч.3 ст. 109, ст. 295, ч.1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційними. Строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинені злочини відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився.
Суд не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Узбекистан,
22 серпня 2016 року він звернувся до Державної міграційної служби України з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує особистого захисту, що підтверджується відповідною заявою, копія якої міститься в матеріалах справи.
Згідно ч. 1 ст. 585 УПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Частиною 2-ю вказаної статті встановлено, що при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:
1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Слід зазначити, що прокурором не надано слідчому судді відомостей про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень, а з матеріалів клопотання встановлено, що під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 30.11.2015 року Андіжанським міським судом по кримінальним справам розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_4 , оскільки він на той час перебував на території України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того слід зазначити, що тяжкість покарання, що загрожує особі в разі її засудження не може бути виключною підставою для висновку про те, що ця особа буде переховуватися від суду.
Щодо віку та стану здоров`я ОСОБА_4 слід зазначити, що зі слів затриманого він має добрий стан здоров`я, перебуває у працездатному стані та є єдиним утримувачем своєї родини.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) суд приймає до уваги наступні факти.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом зі своєю цивільною дружиною, яка є громадянкою України. Від сумісного проживання в них народилася малолітня дитина, а на теперішній час дружина вагітна другою дитино. Тобто суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_4 має повноцінну родину, яку він зобов`язаний утримувати, тобто має на своєму утриманні двох осіб, одна з яких є малолітньою.
Згідно довідки-характеристики від 16.08.2016 року виданої інспектором Чечеловського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , копія якої міститься в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_4 за місцем свого мешкання характеризується з позитивного боку.
Згідно характеристики з місця проживання наданої сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка міститься в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно.
Таким чином, на підставі досліджених матеріалів приходжу до висновку, про наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 за місцем свого проживання.
Слід зазначити, що наявність у ОСОБА_4 родини та малолітньої дитини, враховуючи місні соціальні зв`язки, суд розцінює як наявність обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.
Згідно ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час ОСОБА_4 звернувся до Державної міграційної служби з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує особистого захисту, що підтверджується копією заяви наявною в матеріалах справи.
Тобто, у випадку вирішення питання про надання ОСОБА_4 статусу біженця, або особи, яка потребує особистого захисту, підстав для його видачі запитуваній стороні не буде.
З урахуванням вищенаведеного, віку та стану здоров`я арештованого, відсутності в нього судимостей, міцності його соціальних зв`язків, враховуючи наявність в нього родини та перебування на його утриманні двох осіб, одна з яких є малолітньою, приймаючи до уваги наявність заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує особистого захисту, його позитивну характеристику, приходжу до переконливого висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вважаю за можливе обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), а саме домашній арешт на певний період доби.
При цьому, вважаю за необхідне покласти на арештованого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, керуючись ст.ст. 181, 194,574, 584, 585, 589 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан у зв`язку зі скоєнням злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155, п.п. «а», «б», ч. 3 ст. 159, п. «а» ч. 3 ст. 244-1 та ч. 1 ст. 244-2 кримінального кодексу республіки Узбекистан відмовити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;
- не залишати місце свого постійного проживання в період часу з 20.00 години по 06.00 годину кожного дня, а саме квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 20 жовтня 2016 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для виконання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1