АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002431, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору.

Постановляючи ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що, у порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначені невірні анкетні відомості обвинуваченого, а саме місце проживання, що призвело до неможливості виклику його в підготовче судове засідання, не зважаючи на вжиті судом заходи: направлення судових повісток, застосування приводу, надання дозволу на затримання, оголошення в розшук.
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_6 подав на зазначену ухвалу апеляційну скаргу, в якійпросив ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначав, що зазначена в обвинувальному акті адреса проживання обвинуваченого є вірною, оскільки він за нею проживав на момент затримання та направлення обвинувального акту до суду. Зміна місця проживання обвинуваченого відбулася після складення обвинувального акту та направлення його до суду. А тому на момент надходження обвинувального акту до суду та призначення підготовчого судового засідання, обвинувальний акт відповідав вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Апелянт зазначав, що документи на підтвердження даних обстави, зокрема пояснення сусідів за адресою проживання обвинуваченого, він надавав суду першої інстанції у підготовчому судовому засіданні.
Крім того, підготовче судове засідання судом першої інстанції було проведено за відсутності обвинуваченого, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та скасувати ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема такі відомості як анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 вимогам пункту 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, колегія суддів вважає обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 10 серпня 2015 року до Подільського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. У відповідності до анкетних даних, зазначених в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Підготовче судове засідання по розгляду вказаного кримінального провадження неодноразово відкладалось через неявку обвинуваченого ОСОБА_7 . Судові повістки про виклик його в підготовчі судові засідання, які направлялися судом за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, ОСОБА_7 вручені не були, конверти повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

Судом першої інстанції вживались заходи, спрямовані на забезпечення прибуття обвинуваченого ОСОБА_7 до суду, шляхом постановлення ухвал про привід, в процесі вжиття заходів щодо виконання яких виконуючим обов`язки начальника Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві полковником міліції ОСОБА_8 суду першої інстанції надано протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07 жовтня 2015 року, з якого убачається, що ОСОБА_7 з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 виїхав 22 вересня 2015 року, та місцезнаходження останнього на даний час не відоме /а.с.п. 70-77/.

Крім того, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року задоволено клопотання прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_6 , та надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_7 до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Цією ж ухвалою ОСОБА_7 оголошено в розшук, організацію виконання якого доручено слідчому СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві та прокурору прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_6 .

Даних про вжиті заходи для виконання ухвали суду першої інстанції та дій, спрямованих на розшук обвинуваченого ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження не містять.

Наведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що суд першої інстанції використав усі передбачені законом можливості для забезпечення присутності обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження. Разом з тим, обов`язок суду встановлювати місце перебування обвинуваченого чинним кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Доводи в апеляційній скарзі прокурора висновків суду першої інстанції не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому апеляційну скаргу прокурора колегія суддів визнає необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3