Справа № 466/3052/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження №0000747 від 26.03.2016р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, працездатного, раніше судимого 19.06.2006р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 31.08.2006р. Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185, 76, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 08.07.2008р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 23.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 01.02.2016 року близько 22:00 год., перебуваючи неподалік кафе «МакДональдс» на проспекті В. Чорновола, 12 у м. Львові, побачив потерпілого ОСОБА_5 , який ішов назустріч, розмовляючи по мобільному телефону. В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства. Для здійснення свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_4 , порівнявшись із потерпілим ОСОБА_5 та скориставшись відсутністю сторонніх осіб і темною порою доби, відкрито викрав чуже майно, а саме, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком руки в обличчя, в результаті чого потерпілий ОСОБА_5 впав на землю. Внаслідок нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 удару потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №434 від 01.03.2016 року, заподіяно рану на верхній губі зліва, яка утворилась від дії тупого предмета, могла виникнути 01.02.2016 та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, відкрито викрав мобільний телефон марки «Самсунг с3322», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1200 грн., витягнувши його з кишені штанів потерпілого, та цифровий фотоапарат марки «Кенон 1354», вартістю 1800 гривень, який знаходився в футлярі на поясі потерпілого ОСОБА_5 . В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення про те, що дійсно ввечері 01.02.2016 року вдарив в обличчя потерпілого ОСОБА_5 та відкрито викрав у нього мобільний телефон та фотоапарат. В подальшому ці речі здав у ломбард. Про скоєне зізнався працівникам поліції після затримання за вчинення іншого злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 01.02.2016 року близько 22:00 год. він перебував неподалік кафе «МакДональдс» на пр. Чорновола, 12 у м. Львові, де його вдарив в обличчя обвинувачений ОСОБА_4 та викрав у нього мобільний телефон і фотоапарат.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Встановлені досудовим слідством обставини ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробування та покладенням на нього передбачених п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

На підставі ч.4 ст. 70 ч.4 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити з врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 23.03.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 слід залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та обрати покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 23.03.2016 року ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська