Справа № 158/1870/16-к
Провадження № 1-кп/0158/98/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1
при с е к р е т а р і ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
02 травня 2016 року близько 10 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи прав на керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись дорозі в с. Пальче по вул. Мирній, а саме поблизу дорожнього мосту через річку Конопелька, зі сторони с. Звірів Ківерцівського району Волинської області в напрямку с. Хорлупи Ківерцівського району Волинської області, в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався на зустріч.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_4 , отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя у вигляді відкритого багато уламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням та здавленням м`яких тканин в середній третині, забійно-рваної рани надбрівної ділянки підборіддя, садна правої щоки.
Порушення ОСОБА_5 правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, що 02.05.2016 року в с. Пальче Ківерцівського району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-2102», не помітив велосипедиста ОСОБА_4 , внаслідок чого здійснив наїзд на останнього. У вчиненому щиро розкаюється, заявлений прокурором цивільний позов визнає, та просить не позбавляти волі.
Показання обвинуваченого щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення в судовому засіданні ствердив потерпілий ОСОБА_4 . Суду показав, що збитки заподіяні злочином, не відшкодовані. Наполягає на суворій мірі покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.
За таких обставин суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_5 в порушенні правил дорожнього руху, якими заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який хоч і визнається необережним, однак відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Крім того, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставинах, враховуючи думку потерпілого, дані про особу підсудного, який вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, що обтяжує покарання, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а також те, що обвинувачений після скоєння злочину не вчинив жодних дій для відшкодування заподіяних збитків потерпілому, який більше сорока днів перебував на стаціонарному лікуванні, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в ізоляції від суспільства, з призначенням мінімального покарання, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, та не вбачає підстав для звільненням від відбування покарання з випробуванням.
В силу абз. 3 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого права керування транспортними засобами суд не призначає додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
У справі заявлено цивільний позов прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ківерцівської районної ради Волинської обласної до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, при цьому, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
В силу п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995р. №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України: автомобіль марки «ВАЗ-2102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно технічного паспорту на автомобіль серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , та зберігається на майданчику тимчасового тримання затриманих транспортних засобів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, повернути власнику. Велосипед чорно-білого кольору, іноземного виробництва, який зберігається в камері схову речових доказів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Позов прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ківерцівської районної ради Волинської області - задовольнити.
- автомобіль марки «ВАЗ-2102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно технічного паспорту на автомобіль серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , та зберігається на майданчику тимчасового тримання затриманих транспортних засобів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_6 .
- велосипед чорно-білого кольору, іноземного виробництва, який зберігається в камері схову речових доказів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1