Дата документу Справа № 333/2220/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/2220/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1177/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000711, за апеляційною скаргою процесуального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 для його належного складання відповідно до вимог КПК України протягом розумного строку та усунення недоліків;

та клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 діб до 04.09.2016 р., про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю на 60 діб до 04.09.2016 р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9 ,

захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_7 в режимы відеоконферецзв`язку.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам закону, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є належним, суб`єктивна сторона злочину, як один з елементів його складу, вказує на наявність у обвинувачених прямого умислу на вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення і містить визначення вчинених кожним з обвинувачених активних дій з вказівкою результату, на який вони були спрямовані; вчинення злочину за попередньою змовою ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , як кваліфікуюча ознака складу злочину, належним чином викладена в обвинувальному акті. Зазначає,що визнання відсутності в обвинувальному акті конкретизації автомобілів, на яких було викрадено людину, не э обставиною, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду та істотно порушує вимоги кримінального процесуального законодавства. Просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді.

В клопотаннях щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строків встановлених їм запобіжних заходів на 60 діб до 04.09.2016 р.: ОСОБА_7 - тримання під вартою, ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту, прокурор послався на те, що строк встановлених обвинуваченим запобіжних заходів спливає 10.07.2016 р., а ризики, зазначені при обранні їм зазначених запобіжних заходів не зменшились.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 червня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 для його належного складання відповідно до вимог КПК України протягом розумного строку та усунення недоліків за тих підстав, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.146 КК України в порушення вимог закону є неконкретним: не вказано вид умислу обвинувачених, а також дані про те, що обвинувачені до спочатку вчинення своїх дій домовилися про спільне скоєння злочину, саме передбаченого ст.146 КК України, не конкретизовано автомобілі, за допомогою яких було скоєно викрадення людини, хоча вказані транспортні засоби є безпосередньо місцем утримання викраденої особи та знаряддям скоєння злочину; в порушення вимог ст.109, ч.3 ст.283 КПК України у реєстрі до обвинувального акту відсутні дані щодо внесення відомостей про закінчення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надання доступу до матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що вони 13.02.2016 р. о 15 годині на вул..Малиновського у м.Запоріжжі домовилися з ОСОБА_7 для подальшої реалізації свого злочинного наміру, і на автомобілі ВАЗ 2109 направились до ринку «Олександрівський» по вул..Чумаченко у м.Запоріжжі. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з невстановлених мотивів, знаходячись навпроти ринку «Олександрівський», дочекавшись, коли потерпілий сів до автомобілю ВАЗ 2101, підійшли до нього: ОСОБА_7 через водійські двері витягнув ОСОБА_13 з автомобілю, разом з ОСОБА_8 одягнули на руки потерпілого наручники, позбавивши його можливості чинити опір; за допомогою фізичної сили помістили останнього в автомобіль ВАЗ 2109 та направились в сторону вул.Космічної , тим самим вчинили активні дії, спрямовані на викрадення людини. По шляху прямування потерпілого перемістили до іншого автомобілю ВАЗ 2106, який приблизно о 15-10 год був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту №1 №Запоріжжя-Південь по вул..Оріхівське шосе в м.Запоріжжі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції :

- прокурор ОСОБА_9 у повному обсязі підтримав доводи апеляції та клопотання щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів за вказаних в апеляції та клопотаннях підстав, просить оскаржувану ухвалу скасувати, кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд; продовжити обвинуваченим обрані ім раніше запобіжні заходи до 04.09.2016 р.;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник за призначенням адвокат ОСОБА_10 , заперечуючи проти апеляції, просять ухвалу про направлення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків залишити без змін, не заперечуючи проти продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_14 , заперечуючи проти апеляції прокурора, просить змінити його підзахисному ОСОБА_8 міру запобіжного заходу, оскільки він має неповнолітню дитину, є несудимим, і, утримуючись під домашнім арештом цілодобово, не може належним чином утримувати дитину.

Заслухав доповідь судді по справі, прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_14 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а клопотання щодо продовження обвинуваченим запобіжних заходів підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначати кримінальне провадження до судового розгляду.

Однією з умов до можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта є відповідність його вимогам КПК.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

З обвинувального акту щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.146 КК України вбачається, що він не відповідає вимогам КПК України, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення кримінального закону та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

З аналізу вказаних норм випливає, що обвинуваченому повинно бути пред`явлено конкретне обвинувачення, оскільки особа має право знати, в чому вона обвинувачується і вправі захищатися від пред`явленого обвинувачення, яке повинно бути викладене у обвинувальному акті.

Як вбачається з обвинувального акту, викладаючи обставини злочину, які прокурор вважає встановленими, орган досудового розслідування не зазначив вид умислу, з яким обвинувачені діяли під час скоєння злочину, а вказівку у обвинувальному акті «...для подальшої реалізації свого злочинного наміру... та ...продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру…» не можна вважати зазначенням виду умислу.

Також обвинувальний акт не містить вказівки про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до початку вчинення своїх дій домовилися про спільне скоєння злочину, саме передбаченого ст. 146 КК України, хоча дії обвинувачених кваліфіковані прокурором як вчинені за попередньої змовою групою осіб.

Крім того, органом досудового розслідування має бути встановлений мотив вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, оскільки мотив є і кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а також враховується при призначенні покарання в разі засудження обвинувачених.

У формулюванні обвинувачення не конкретизовано автомобілі, за допомогою яких було скоєно викрадення людини, хоча вказані транспортні засоби є безпосередньо місцем утримання викраденої особи та знаряддям скоєння злочину.

Таким чином, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_8 не сформульоване конкретне обвинувачення щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що порушує права обвинувачених на захист, перешкоджає суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Обов`язковим додатком до обвинувального акту є реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, який має містити довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження. Достатньо повний реєстр дає можливість суду в судовому засіданні ретельно і повною мірою дослідити, перевірити зібрані під час досудового розслідування докази та постановити обґрунтоване рішення. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинний відповідати вимогам ст. 109 КПК України.

Проте, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудових розслідувань не містить даних щодо внесення відомостей про закінчення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також даних щодо надання доступу до матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_13 , тобто не відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, викладені недоліки обвинувального акту свідчать про його невідповідність вимогам КПК України та унеможливлюють призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прокурору для усунення недоліків, і підстав для скасування оскаржуваної ухвали судова колегія не вбачає.

Згідно матеріалів кримінального провадження у обвинувачених спливає термін запобіжних заходів, а підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не вбачається, оскільки зазначені в клопотаннях про продовження строку тримання під вартою та ухвалах про обрання обвинуваченим запобіжних заходів, ризики, передбачені ст.177 КПК України, згідно клопотань процесуального прокурора не зменшились: ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, на момент затримання не працюючий і не маючий стійких соціальних зв`язків, мешкаючий не за місцем реєстрації, тому існують ризики, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню; ОСОБА_8 , хоча і є несудимим за ст.89 КК України, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, і обидва обвинувачуються у скоєнні середньої тяжкості злочину, тому судова колегія вважає за необхідне продовжити їм строки обраних слідчим суддею запобіжних заходів на 15 днів, тобто до 22.07.2016 р. до 13-15 год, включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 червня 2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, прокурору Запорізької місцевої прокуратури №2 для його належного складання відповідно до вимог КПК України протягом розумного строку та усунення недоліків, залишити без змін.

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 щодо продовження строків обраних запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у слідчому ізоляторі № 10 м.Запоріжжя на 15 днів до 22.07.2016 р. до 13-15 год. включно. Виконання ухвали в частині застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доручити начальнику СІЗО №10 м.Запоріжжя.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_1 , на 15 днів до 22.07.2016 р. до 13-15 год. включно з дотриманням попередніх умов домашнього арешту. Виконання ухвали в частині застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю доручити начальнику Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді
З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_2