АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006871 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року, з підготовчого судового засідання, повернуто керівнику Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0006871 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування, який додається до обвинувального акта, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, складений прокурором в порушення вимог ст.ст. 109, 110 КПК України, так як він не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, а в перелічених в реєстрі процесуальних рішеннях існують суттєві суперечності.
Зокрема, з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що для захисника ОСОБА_7 були відкриті матеріали досудового розслідування.

_______________________________________
Справа №11-кп/796/508/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Категорія: ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Крім того, маються суттєві протиріччя щодо дати складання обвинувального акта, оскільки зазначено дату його складання 28.12.2015 року, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування дата складання обвинувального акта вказана - 24.12.2015 року, що вказує на порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України.При цьому, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що обвинувальний акт складено слідчим ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_9 , однак, як вбачається з обвинувального акту, останній складено прокурором ОСОБА_9 самостійно, що вказує на суттєві протиріччя при складанні обвинувального акта.
Також з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при здійсненні досудового розслідування, процесуальні рішення приймались слідчими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , однак в реєстрі відсутні відомості про створення слідчої групи у кримінальному провадженні.
Крім того, в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК України підозрюваному ОСОБА_14 , захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яка приймала участь у окремій процесуальній дії, не було вручено копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та позовної заяви і їх розписки у справі відсутні.
Також суд поставив під сумнів можливість відправки прокурором 25.12.2015 року повідомлення захисникам ОСОБА_17 та ОСОБА_15 про необхідність явки в прокуратуру для отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки даний обвинувальний акт було отримано Київською місцевою прокуратурою №3 28.12.2015 року.
Тому, на думку суду, реєстр матеріалів досудового розслідування складений прокурором в порушення вимог КПК України, що є перешкодою для призначення справи до судового розгляду.

На вказане судове рішення захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006871 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 за згодою обвинуваченого ОСОБА_8 , на підставі ч. 1 ст. 403 КПК України, відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду незаконною, невмотивованою та постановленоюз істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, проситьїї скасувати та призначити новий судовийрозгляд зі стадії підготовчого розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт не суперечить вимогам КПК України, а суд безпідставно дійшов до висновку про те, що обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам чинного КПК Україниі у мотивувальній частині ухвали не наведено жодної невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.

Апелянт звертає увагу, з приводу зазначеного судом в ухвалі про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про відкриття захиснику ОСОБА_7 в порядку ст. 290 КПК України матеріалів досудового розслідування, на те, що вказаний захисник на неодноразові виклики прокурора для ознайомлення не з`являвся та всіляко намагався затягнути вказану процесуальну дію, де особа утримується під вартою, у зв`язку з чим було винесено постанову про залучення захисника для проведення однієї процесуальної дії (адвокат ОСОБА_16 ), яка була присутня під час вручення та оголошення обвинувального акту підозрюваному ОСОБА_8 та здійснила підпис в розписці про отримання обвинувального акту та додатків до нього за участю понятих, а тому посилання в ухвалі суду на порушення п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, у зв`язку з не отриманням підозрюваним та захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обвинувального акту з додатками, не відповідає дійсності.
Також вказує, що суд в ухвалі безпідставно зазначив про порушення прокурором при складанні обвинувального акту вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки та обставина, що в ньому зазначено дату складання та затвердження обвинувального акту 28.12.2015 прокурором ОСОБА_9 , а в реєстрі матеріалів досудового розслідування дату - 24.12.2015 та слідчого ОСОБА_18 і прокурора ОСОБА_9 , є технічною помилкою, про що наголошувалось під час підготовчого судового розгляду, і, яка жодним чином не несе наслідків, які могли б обмежити права жодної зі сторін судового провадження.

Крім того, посилання в ухвалі суду на те, що Київська місцева прокуратура №3 отримала з Деснянського районного суду м. Києва обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_8 - 28.12.2015, внаслідок чого можливість відправки 25.12.2015 повідомлень від прокурора адвокатам ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про явку в прокуратуру для отримання обвинувального акту та реєстру є сумнівною, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт з додатками отримано нарочно в канцелярії суду прокурором ОСОБА_19 , про що здійснено відповідну відмітку в журналі вихідної кореспонденції суду від 25.12.2015.
Тому, як вказує апелянт, оскільки невідповідностей обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України судом не встановлено, а зазначені в ухвалі суду суперечності та технічні помилки в реєстрі матеріалів досудового розслідування не є передбаченими законом підставами для повернення обвинувального акту прокурору, то таке рішення суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На апеляційну скаргу прокурора у провадженні захисник ОСОБА_7 подав заперечення, в яких, вважаючи апеляційну скаргу прокурора безпідставною, просить залишити її без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04.01.2016 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілого на підтримку доводів апеляційної скарги, а також захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.

Згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Як убачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акта не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, так як він не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, а в перелічених в реєстрі процесуальних рішеннях існують суттєві суперечності, а саме: він не містить даних про відкриття матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_7 та про створення слідчої групи у кримінальному провадженні; маються суттєві протиріччя щодо дати складання обвинувального акта в порівнянні з даними реєстру матеріалів досудового розслідування та особи, якою він був складений.

Однак, ці обґрунтування суду суперечать вимогам ст. 314 КПК України, положення якої не передбачають можливість повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з неповнотою та неправильністю даних реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, поставивши під сумнів виконання прокурором вимог ст. 293 КПК України щодо вручення копій обвинувального акта, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захисникам, суд в ухвалі послався на відсутність в матеріалах провадження відповідних розписок цих учасників.

Проте, згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта має додаватися розписка лише підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
А, як вбачається з наявної в матеріалах провадження розписки (а.п. 93),прокурором, в присутності понятих та призначеного для однієї процесуальної дії захисника ОСОБА_16 , були надані вказані документи ОСОБА_8 , однак останній відмовився від їх отримання, тому вони були йому оголошені прокурором, що не заперечував і сам ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції.
На переконання колегії суддів, зазначені обставини не виключають можливості вручення цих документів ОСОБА_8 прокурором безпосередньо в суді під час підготовчого судового засідання, тобто в даному випадку це не є підставою для повернення обвинувального акта.

Крім того, в даному випадку, у разі встановлення судом невиконання прокурором вимог ст. 293 КПК України відносно захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , то їх право на отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування може бути відновлено судом під час підготовчого судового засідання без повернення обвинувального акта прокурору з цих підстав.

Разом з тим, слід вказати й про те, що сам захисник ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, що також письмово було викладено і в його апеляційній скарзі, від якої він в подальшому відмовився, не заперечував того, що він отримав від захисника ОСОБА_16 копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому наявність у суду першої інстанції сумнівів щодо належного повідомлення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_15 про необхідність їх явки 28.12.2015 року в прокуратуру для отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, жодним чином не вказує на невідповідність самого обвинувального акта вимогам КПК України, а відтак і не може бути підставою для його повернення прокурору.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року, якою повернуто керівнику Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0006871 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3