Справа № 360/447/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бородянського районного суду кримінальне провадження №0000090 від 04 лютого 2016 року, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Губаха Російської Федерації, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 07.10.2002 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк3 роки, 02.12.2004 року за постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02.12.2004 року звільнений умовно-достроково на 7 місяців 19 днів; 2) 15 березня 2011 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк3 роки. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду від 07.10.2002 року та призначено остаточне покарання на строк 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 07.11.2013 року за ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.11.2013 року умовно-достроково на 7 місяців 8 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1) 29.10.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
03 лютого 2016 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул. Радянській неподалік залізничного вокзалу в с. Дружня Бородянського району Київської області, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_10 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, захватив праву руку потерпілого зі спини та посадив ОСОБА_10 на землю. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, зняв сумку, яка висіла на плечі потерпілого та відкрито викрав грошові кошти ОСОБА_10 в сумі 1800 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1800 гривень.

03 лютого 2016 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул. Радянській неподалік залізничного вокзалу в с. Дружня Бородянського району Київської області, усвідомлюючи, що він бачить, як ОСОБА_8 , застосовуючи до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, зняв сумку, яка висіла на плечі потерпілого та відкрито викрав з неї грошові кошти, заздалегідь не обіцявши, приховав вчинений ОСОБА_8 тяжкий злочин, хоча мав можливість зайшовши до кафе, повідомити про те, що бачив як ОСОБА_8 , вчинив злочин.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 в здійсненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в здійсненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою винуватість повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив, що 03 лютого 2016 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік залізничного вокзалу в с. Дружня Бородянського району Київської області по вул. Радянській, підійшов до ОСОБА_10 , і захватив праву руку позаду та посадив ОСОБА_10 на землю. Однією рукою тримав потерпілого, а іншою розстібнув його куртку та зірвав сумку, з якої забрав грошові кошти в сумі 1800 гривень. Частину викрадених коштів, а саме 600 гривень, він дав ОСОБА_7 за кілька хвилин до приїзду працівників поліції для того, щоб він розрахувався в кафе барі «Хвилинка».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою винуватість повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив, що 03 лютого 2016 року, близько 21 години, він дізнався що, неподалік залізничного вокзалу в с. Дружня Бородянського району Київської області по вул. Радянській, ОСОБА_8 вчинив напад на ОСОБА_10 та забрав у нього сумку з грошовими коштами. Він повернув потерпілому сумку та допоміг піднятись. Про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, повідомити працівників поліції не встиг тому, що коли вони повернулись до кафе бару «Хвилинка» бармен йому повідомила про те що було скоєно напад на ОСОБА_10 і що з цього приводу вже викликали поліцію.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 03 лютого 2016 року він випивав в кафе барі «Хвилинка», в приміщенні якого бачив обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Коли йшов додому, неподалік залізничного вокзалу в с. Дружня Бородянського району Київської області по вул. Радянській, до нього позаду підійшов незнайомий, наніс удар по шиї та посадив на землю. Потім невідомий чоловік розстібнув куртку та зірвав сумку з грошима. Через декілька хвилин він почув розмову двох чоловіків, один з них підійшов до нього повернув йому сумку та допоміг піднятись. Коли чоловіки пішли, він повернувся до кафе бару «Хвилинка» для того, щоб подивитись хто міг скоїти на нього напад. Біля бару побачив обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які курили біля входу, тому вирішив, що напад вони скоїли вдвох. Але пізніше він зрозумів, що напад на нього скоїв лише ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 повернув сумку.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона працює барменом в кафе барі «Хвилинка». 03 лютого 2016 року до бару прийшов потерпілий ОСОБА_10 , пізніше до бару прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Вони сиділи окремо, відпочивали. Потім ОСОБА_12 пішов. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виходили покурити, але чи пішли вони за потерпілим чи ні, вона сказати не може. Через деякий час до бару зайшов зять потерпілого і повідомив, що ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як на осіб, які скоїли на нього напад та забрали гроші.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що свідком подій він не був. Зі слів ОСОБА_10 знає, що на нього скоїли напад та забрали гроші. Потерпілий показував йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 коли вони стояли на вулиці, як осіб, що були схожі на тих хто скоїв напад.

Із заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 03 лютого 2016 року вбачається, що потерпілий повідомив обставини події, а саме про те, що приблизно о 21 годині 00 хвилин на нього напали двоє невідомих осіб та заволоділи грошовими коштами в сумі 1800 (а.с. 27).

В судовому засіданні були досліджені протоколи проведення слідчих експериментів за участі обвинувачених ОСОБА_7 (а.с. 72-79) та ОСОБА_8 (а.с. 86-87). Під час дослідження зазначених доказів обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стверджували, що слідчі експерименти фактично не проводилися на місці події, а протоколи були складені в приміщенні відділення поліції. Цей факт був підтверджений захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 .

В судовому засіданні зазначені обставини стороною обвинувачення спростовані не були.

Оскільки, слідчі експерименти за участі обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведені з порушенням вимог ст. 240 КПК України, ці докази, на підставі ст. 86 КПК України, є недопустимими і суд не може посилатися на них при ухваленні вироку.

Також суд не може, при ухваленні рішення, посилатися на протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 оскільки дата , зазначена в цьому протоколі, не відповідає дійсності, тому суд вважає цей доказ недопустимим.

Крім того, при ухваленні рішення, суд не може посилатися на протоколи пред`явлення особи для впізнання (а.с. 43-45, 46-48) оскільки, при проведенні даної слідчої дії, слідчим були порушені вимоги ч. 2 ст. 228 КПК України, якою передбачено що особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Як вбачається із зазначених протоколів, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впізнавались разом із двома іншими особами, але їх повинно було бути не менше трьох.

Отже, зазначені докази суд визнає недопустимими.

При визначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також дані про особи обвинуваченихОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується негативно та ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченим, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченим повинно бути призначене покарання: ОСОБА_8 - у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України ; ОСОБА_7 - у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує, що даний злочин був скоєний ним під час іспитового строку, а тому покарання йому повинно бути призначене за правилами, передбаченими ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, за яким ОСОБА_8 був засуджений 29 жовтня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Водночас, беручи до уваги тяжкість злочину, обставини його здійснення, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», судом проводиться зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та згідно ч. 5 ст. 72 КК України, суд дійшов висновку про необхідність зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_8 з 05 лютого 2016 року по 20 липня 2016 року, а обвинуваченому ОСОБА_7 з 04 лютого 2016 року по 13 липня 2016 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Зважаючи на те, що по даному кримінальному провадженню була проведена судова дактилоскопічна експертиза, то з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави необхідно стягнути вартість проведення цієї експертизи.

Речові докази по справі: сумка чорного кольору, грошові кошти в сумі 868 гривень, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , необхідно залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_10 ..

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_8 покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, визначивши остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, залишити попередню - у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО, але на строк не більше ніж 60 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання з 05 лютого 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , строк попереднього ув`язнення з 05 лютого 2016 року по 20 липня 2016 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 230 (двісті тридцять) гривень 40 копійок за проведення дактилоскопічної експертизи.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишити попередню - у вигляді домашнього арешту, але на строк не більше ніж 60 днів.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з 04 лютого 2016 року по 13 липня 2016 року, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Речовий доказ по справі: сумка чорного кольору, грошові кошти в сумі 868 гривень, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_10 ..

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_14