Справа № 199/1614/16-к
ВИРОК
іменем України
14.03.2016 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0000311 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 03.01.2016 року приблизно о 19-00 годині, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Ельдорадо» який належить ТОВ «Дієса», за адресою: пр. Слобожанський, 73-б, м.Дніпропетровськ, у якому працює продавцем-консультантом, з корисливого мотиву, таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Дієса» магазину «Ельдорадо», а саме: операційну систему марки «Microsoft Windows 10 Home», вартістю 3437 гривень 66 копійок, яку сховав у іншому торгівельному залі та згодом продав невстановленій слідством особі за 1000,00 гривень, спричинивши своїми діями ТОВ «Дієса» магазину «Ельдорадо» матеріальну шкоду у розмірі 3437 гривень 66 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, таємно викрав майно з магазину «Ельдорадо», який належить ТОВ «Дієса» та розпорядився ним на власний розсуд.

У відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду

29.02.2016 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України, а між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч.1 ст.185 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та невиконання обов`язків, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відноситься до корисливих злочинів середньої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.ст.471, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно та спричинив матеріальний збиток на загальну суму 3437 гривень 66 копійок, а тому його дії за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.471 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_6 раніше не засуджувався та не був судимим, щиро кається та активне сприяє розкриттю злочину, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, характеризується задовільно, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.110,314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 29 лютого 2016 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000311 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 лютого 2016 року покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд. м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1