Єдиний унікальний номер 242/2604/14-к Номер провадження 11-кп/775/284/2016

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут в приміщенні апеляційного суду Донецької області, в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українська Донецької області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 24.12.2010р. Селидівським міським судом Донецької області за ст. 272 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850грн., 30.12.2010р. Селидівським міським судом Донецької області за ст..286 ч.1 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі; 05.07.2011р. Селидівським міським судом за ст.296 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 9500грн., який частково погашений в розмірі 500грн., 03.06.2013р. Селидівським міським судом Донецької області за ст.ст.125 ч.2, 126 ч.2, 70, 71 КК України до 200 годин громадських робіт та штрафу у розмірі 9000грн., який виконувати самостійно; 24.09.2013р. Селидівським міським Донецької області за ст..ст.125 ч.1, 296 ч.1, 70, 71 КК України до 2 місяців 5 днів арешту та штрафу в розмірі 9000грн., який виконувати самостійно; 13.11.2013р. Селидівським міським судом донецької області за ст..125 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 місяців 15 днів арешту та штрафу у розмірі 9000грн., який виконувати самостійно, мешкаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 09 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у вигляді штрафу, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.11.2013р. виконувати самостійно.

Згідно вироку, під час судового розгляду встановлено, що 12 червня 2014 року о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Успіх» за адресою: АДРЕСА_2 , який працює цілодобово та належить ТОВ «Успіх-2012», директором якого є ОСОБА_8 , щоб придбати продукти харчування, та під час очікування біля вказаного магазину він через вікно у решетчатих дверях проник у середину приміщення магазину і скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для здоров`я, почав наносити множинні удари руками і ногами продавцю ОСОБА_9 у різні ділянки тіла, голови й обличчя, тим самим подавивши її можливість для опору, а після чого обшукав касу магазину та заволодів грошима у сумі 5000грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Внаслідок розбійного нападу потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження: забійна рана в правій потиличній області волосистої частини голови, синці в області лоба, гематома навколо очей, забій м`яких тканин із садном носа, що супроводжувалися струсом головного мозку, а також гематоми на обох плечах та садна на кистях рук, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а ТОВ «Успіх-2012» матеріальну шкоду у розмірі 5000грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування вказує, що суд, визначаючи ОСОБА_7 покарання, залишив при цьому, поза увагою, що злочин, за який він засуджений за даним вироком, був вчинений після постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання йому слід було визначити на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків. У зв`язку з цим просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.3 ст.187 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ст.71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду донецької області від 13.11.2013р. у виді штрафу у розмірі 9000грн. за правилами ч.3 ст.72 КК України та остаточно призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна та штрафу у розмірі 9000грн., який виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що судом не встановлено всіх фактичних обставин кримінального провадження та вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачених ч. 3 ст.187 КК України. Просить змінити вирок суду, перекваліфікувати його дії за ст.186 КК України та зменшити міру покарання.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 який які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, апеляцію прокурора залишити без задоволення, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у повному обсязі, апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння злочину, і його висновок про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння майном поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я, ґрунтується на об`єктивно досліджених судом доказах, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на однобічність і неповноту проведення досудового та судового слідства по факту вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_9 та безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_7 в цій частині за ч. 3 ст.187 КК України, є не переконливими та спростовуються сукупністю наявних доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнавав частково та поясняв, що він 12 червня 2014 року о 06 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов до приміщення магазину, щоб придбати продукти харчування за банківською карткою, але продавець повернула йому картку і між ними виникла сварка. Тоді він проліз через решітку вхідних дверей і вдарив продавця, щоб їй помститися, гроші не вимагав, побачив коробку з грошима та забрав їх у сумі 5000 грн.

Крім часткового признання вини обвинуваченим його провина підтверджена доказами дослідженими судом та викладеними у вироку.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що вона працює продавцем в магазині «Успіх» за адресою: АДРЕСА_2 , та в ніч з 11 на 12 червня 2014 року знаходилася на робочому місці. Біля 7 ранку обвинувачений прийшов до магазину за покупками та почав стукати у вікно й двері і виражатися нецензурною лайкою. Після цього він проліз через решітку дверей до магазину та вдарив рукою в її обличчя. Почав бити по тулубу, також ногами по голові, а після цього забрав сумку з каси з грошима приблизно 5000 грн. Обвинувачений спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно з висновками експерта від 26.07.20214 року № 125 потерпілої були спричинені тілесні ушкодження: забійна рана в правій потиличній області волосистої частини голови, синці в області лоба, гематома навколо очей, забій м`яких тканин із садном носа, що супроводжувалися струсом головного мозку, а також гематоми на обох плечах та садна на кистях рук, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як показала свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні, 12 червня 2014 року вона приїхала до магазину АТБ в м. Селидове, де побачила свого сусіда ОСОБА_7 , який дав їй 500 грн. і попросив пізніше віддати. Також бачила, що в нього ще були гроші приблизно 1500 грн.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні поясняв, що він працює охоронцем у магазині «Успіх» за адресою: АДРЕСА_2 , та в ніч з 11 на 12 червня 2014 року перебував у магазині. Обвинувачений постукав у вікно і наказав відкрити йому двері, він відмовився. Як обвинувачений потім опинився у магазині йому не відомо. Коли почув шум, то подзвонив до міліції, а коли відкрив двері побачив обвинуваченого, який виходив з магазину. Після цього побачив продавця, що сиділа і щось тримала у руках.

Об`єктивність показань потерпілої ОСОБА_9 підтверджується висновком експерта від 26.07.2014 року № 125, з якого вбачається, що при судово-медичному дослідженні медичної документації ОСОБА_9 було виявлено: забійна рана в правій потиличній області волосистої частини голови, синці в області лоба, гематоми навколо очей, забій м`яких тканин із садном носа, що супроводжувалися струсом головного мозку, а також гематоми на обох плечах та садна на кистях рук, які виникли від дії тупих предметів, можливо під час і обставинах, на які вказує потерпіла та зазначені у постанові, а за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З протоколу огляду місця події від 12 червня 2014 року вбачається, що місцем огляду є будівля ТОВ «Агрокомплекс» за адресою: АДРЕСА_2 , де розташований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та вхідні металеві двері, через які ОСОБА_7 проник до приміщення магазину.

З протоколу огляді від 12 червня 2014 року видно, що 12.06.2015 року у ОСОБА_10 було виявлено та вилучено грошову купюру ВЖ № 8951381 номіналом 500 грн., яку останній передав ОСОБА_7 біля магазину «АТБ».

Вищенаведеними доказами спростовуються посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що він не вчиняв розбійного нападу на ОСОБА_9 , та підтверджується висновок суду про вчинення ОСОБА_7 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням в інше приміщення і його дії в цій частині вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.187 КК України.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 187 КК України на ст.186 КК України, про що зазначає обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване рішення по справі також не встановлено.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Так, згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цих вимог закону судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_12 дотримано не було, а тому вирок суду в частині призначеного покарання слід скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким покарання ОСОБА_7 повинно призначатись з врахуванням сукупності вироків на підставі ст. 71 КК України.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, характеризуючи данні обвинуваченого.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 09.12.2015 року відносно ОСОБА_12 в частині призначеного покарання - скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.11.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю та штрафу в розмірі 9000грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 9000грн. виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Судді