ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000823 від 08 квітня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 16.10.2009 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК, ч.2 ст.186 КК, ч.2 ст. 289 КК, ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, звільненого 27.06.2014 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 08.04.2016 року приблизно о 01 годин 00 хвилин, слідуючи по вул. Магдалинівська в м. Дніпропетровську, де під час руху, звернув увагу на відкритий металевий щит віконної рами торгівельного кіоску «Зоомагазину» по вул. Магдалинівська, 1/а в м. Дніпропетровську, зупинившись біля приміщення торгівельного кіоску «Зоомагазин», ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, рукою, відкрив металевий щит повністю, і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадання чужого майна, поєднаний з проникненням, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_4 підняв з землі камінь і наніс один удар по склу вікна, в результаті чого утворилось пошкодження, через яке він побачив на підвіконні статуетку у вигляді собаки, на викрадання якого у нього виник злочинний умисел. ОСОБА_4 у вказаний день і час, впевнившись та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливу мету, проник руками до приміщення торгівельного кіоску «Зоомагазин» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Магдалинівська, 1-а, і з поверхні підвіконня вікна заволодів статуеткою у вигляді собаки, яка належить ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 480 гривень.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно 08.04.2016 року у нічній час, проходячи по вул. Магдалинівська в м. Дніпропетровську, звернув увагу на відкритий металевий щит віконної рами торгівельного кіоску, застосовуючи фізичну силу, рукою, відкрив металевий щит повністю, камінням розбив скло і через створене ним пошкодження, з поверхні підвіконня вікна викрав статуетку у вигляді собаки.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем мешкання характеризується задовільно, свою провину визнав повністю та у скоєному щиро кається, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставинам, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 115 гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня врученя копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1 о