Справа №585/1093/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/526/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000087 від 22 січня 2016 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року яким,

ОСОБА_8 ,

1967 року народження, 18 вересня, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 10 липня 2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ст. 310 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 309 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 10 липня 2015 року у виді штрафу.

На підставі ст. 72 ч. 3 КК України покарання у виді штрафу розміром 1700 грн., за попереднім вироком від 10 липня 2015 року , необхідно виконувати самостійно.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 614 грн. 40 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку та ухвалення нового обвинувального вироку з призначенням покарання, яке ОСОБА_8 необхідно відбувати реально.

Відповідно до вироку суду - ОСОБА_8 на початку жовтня 2015 року у посадці с. Сміле, Роменського району, Сумської області виявив невстановлену кількість рослин коноплі, які зірвав і переніс до будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де в послідуючому із рослин виготовив невстановлену кількість наркотичного засобу канабіс, який почав незаконно зберігати без мети збуту та періодично вживав шляхом паління.

22 січня 2016 р.о 12.10 год. працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на висушену речовину його розмір складає 18, 45 г.

В апеляційні скарзі прокурор не оскаржуючи фактичні обставини справи просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначенням м`якого покарання.

Вимоги апеляції мотивує тим, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є підставою для скасування вироку.

Зокрема, суд звільнив ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, не взявши до уваги той факт, що ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 310 КК України і штраф за цим законом у розмірі 1700 грн. не сплатив. Також суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за ст. 309 ч.2 КК України послався на особливо небезпечний наркотичний засіб, канабіс, тоді як кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 309 КК України настає без урахування їх особливої небезпечності. Окрім того, суд зайво застосував принцип приєднання покарань за ст. 71 КК України, тоді як покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ст. 309 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання за цим вироком та покарання у виді штрафу, за попереднім вироком, виконувати самостійно.

На апеляційну скаргу від адвоката ОСОБА_7 надійшло заперечення, яким він вважає вирок суду законним і обґрунтованим, апеляцію прокурора такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та адвоката про законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, інвалідність, відсутність тяжких наслідків, і призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 309 ч. 2 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд, на думку колегії суддів, детально проаналізував можливість застосування ст. 75 КК України.

Зокрема, врахована тяжкість злочину, позиція обвинуваченого, яка під час досудового розслідування та судового провадження була незмінна, об`єкт злочину, ставлення особи до вчиненого. Судом також враховані обставини, що характеризують особу обвинуваченого стан його здоров`я - ОСОБА_10 є інвалідом 3 групи, посередні характеристики, визнання вини, попередню судимість.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку колегії суддів, дали суду першої інстанції підставу для висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу незаконного застосування судом першої інстанції принципу приєднання покарання, то вони є обґрунтованими. Суд першої інстанції встановивши, що обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, застосував положення ст. 71 КК України. Оскільки покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, згідно ст. 72 ч.3 КК України, то посилання на принцип приєднання невідбутого покарання у виді 1700 грн. штрафу є зайвим.

Посилання у вироку суду при кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст. 309 КК України на особливо небезпечний наркотичний засіб також є зайвим, оскільки це не передбачено диспозицією ст. 309 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обвинувальний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку суду посилання на особливо небезпечний наркотичний засіб при кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 309 ч.2 КК України, виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку при призначенні покарання ОСОБА_8 за ст. 71 КК України принцин прєднання невідбутого покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. і вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 309 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання за вироком суду від 15 березня 2016 року та покарання за вироком суду від 10 липня 2015 року у виді штрафу в розмірі 1700 грн. виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4