печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та відмову у визнанні потерпілими, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла спільна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якій вони просять суд визнати бездіяльність слідчого у зв`язку з порушенням строків розгляду клопотання, визнати бездіяльність слідчого у зв`язку з ненаданням постанови про відмову у визнанні потерпілими, скасувати її у випадку наявності, зобов`язати слідчого прокуратури Київської області визнати заявників потерпілими у справі та розглянути клопотання № 5 від 26.04.2016.

Розглянувши матеріали скарги, суддя приходить до висновку, що подано скаргу на бездіяльність, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки вказані дії, які заявники просять зобов`язати вчинити, перебувають за межами повноважень, наданих процесуальним законом слідчим суддям.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України, а саме ч. 1 цієї статті, законодавцем передбачено оскарження у суді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, окрім чітко визначених у вказаній нормі закону.

Можуть бути предметом розгляду, у разі оскарження, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відтак не може бути відкрито провадження з розгляду скарги на вказану бездіяльність, як-то порушення строків розгляду клопотання, оскільки клопотання № 5 було розглянуто та вирішено з врахуванням відсутності процесуального статусу особи у кримінальному провадженні, яка наділена правом на подання клопотання у порядку ст. 220 КПК України; ненадання постанови, оскільки для вчинення такої дій КПК України не встановлено строку; та про зобов`язання слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування, визнати потерпілою особу як такої процесуальної дії, розгляд якої не передбачений у порядку ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та, як визначено ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Також, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено визнання дій, бездіяльності або рішень незаконними або протиправними, оскільки, згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатом розгляду скарги може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити чи вчинити певну дію або пр о відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та відмову у визнанні потерпілими.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1