Справа №490/9355/16-к 03.10.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно
ОСОБА_7 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, по кримінальному провадженню № 0004352.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 .

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2016 року в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовлено.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його з`являтися за викликом слідчого, прокурора та суду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вважає, що слідчим суддею неправильно зроблено висновок щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а саме судом не взято до уваги покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно характеру дій підозрюваного, які зазначили, що підозрюваний разом з невстановленою особою вчинили дії щодо пошкодження майна державної установи, а ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження одному з них. Тож, усі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були в даному випадку спрямовані на припинення хуліганських дій.

Вказує, що слідчим суддею не враховано ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваним переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначає, що невстановлена наразі особа на ім`я « ОСОБА_11 », зникла з місця події та є підстави вважати, що вона на даний час переховується. Крім того за свідченнями ОСОБА_7 він та невстановлена особа зазвичай зустрічаються у барі «Карат» після роботи, тому будучи обмеженим у своєму місцеперебування поза межами робочого місця, ОСОБА_7 не матиме змоги незаконно впливати на невстановлену особу.

Разом з тим, прокурор погоджуюсь, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимим, працює, проживає з матір`ю, тому підстав обирати йому більш тяжкий запобіжний захід недоцільно за наявності формальних підстав.

Проте зауважує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачена кримінальна відповідальність до 5 років позбавлення волі, що є значним строком

покарання для нього та може схилити підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування, так як вже вчиняє невстановлена особа.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що слідчим суддею не встановлено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тож незрозумілим є період виконання рішення суду.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, 15.09.2016р біля 22:20г. біля приміщення прокуратури Миколаївської області, ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, нанесли графічні зображення на декоративні клумби біля входу до вказаного приміщення. Будучи поміченими охоронцем ОСОБА_10 вказані особи не припинили свої дії. Після цього ОСОБА_7 та невстановлена особа направилися по вул. Спаській в напрямку вул. Пушкінської, охоронці ОСОБА_12 та Румянцев почали їх переслідувати, біля будинку №14 по вул. Спаській були зупинені, ОСОБА_12 застосував аерозольний балончик "Терен-4", після чого невстановлена особа почала втікати, а ОСОБА_7 під час затримання завдав охороннику ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

16.09.2016р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0004352 за повідомленням про те що невстановлена особа знаходячись біля приміщення Миколаївської обласної прокуратури грубо порушила порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та вчинила опір працівнику охоронної служби, який намагався припинити хуліганські дії.

16.09.2016р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказавши в обґрунтування клопотання, що останній може переховуватися від слідства, впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені клопотання слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя вказав, що прокурором не надано будь - яких доказів на підтвердження можливості виливу в незаконний спосіб на свідків.

Зазначив, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ч.3 ст. 296 КК України з кваліфікуючою ознакою вчинення опору під час присікання хуліганських дій. Проте на думку слідчого судді така кваліфікація є свідомо завищеною, оскільки з пояснень вбачається, що хуліганські дії у вигляді вчинення надписів на клумбах вже були завершені, дії охоронців були пов`язані не з присіканням хуліганських дій, а з затриманням.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, думку підозрюваного про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, захисника ОСОБА_13 , який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підляже частковому задоволенню з наступних підстав..
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріали кримінального провадження містять певні відомості на користь обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України. В цій частині доводи апеляційної скарги прокурора є слушними.

Разом з тим, враховуючи сукупність обставин з числа, передбачених ст.. 178 КПК України, а саме: наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання та роботи, в тому числі наявність у нього родини, позитивні характеристики, відсутність судимостей, репутацію підозрюваного, апеляційний суд вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.

Проте, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, в порушення вимог ч.2 ст. 196 КПК України не вказав на який строк покладає обов`язки на підозрюваного.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали , а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2016 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Постановити нову ухвалу якою, застосувати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків на строк до 15 листопада 2016 р., передбачених п.п.1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
-не відлучатись з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця роботи та проживання.
Контроль за виконанням ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 доручити слідчому, який проводить досудове слідство.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді