Провадження №1-кп/447/113/16
Справа №447/1329/16-к

У Х В А Л А
щодо продовження строку тримання під вартою

02.11.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в :
Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначаючи, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 01.09.2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 05.11.2016 року включно. Остаточне рішення у кримінальному провадженні на даний момент ще не прийнято. Ризики, зазначені в ухвалах слідчого судді та суду про застосування та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 23.09.1996 року засуджений Стрийським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та 22.11.1999 року засуджений Стрийським міським судом Львівської області за ч 2 ст. 140, ч.3 ст. 144, ч. 3 ст. 206, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, однак згідно ст. 89 КК України судимість погашена, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, не має постійного місця роботи, намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, чинив опір працівникам поліції під час затримання, які його переслідували безпосередньо після вчинення ним злочину, що свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, тобто наявний ризик, передбачений ч. 1 п. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, шляхом фізичного чи психічного тиску на останніх, оскільки підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням вогнепальної зброї, тобто наявний ризик, передбачений ч.1 п. 3 ст. 177 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення злочину, оскільки на даний час знаряддя вчинення кримінального правопорушення - предмет, ззовні схожий на вогнепальну зброю (пістолет) не знайдено, тобто наявний ризик, передбачений ч.1 п.2 ст. 177 КПК України. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Зважаючи на те, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 були спрямовані на застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_6 із використанням вогнепальної зброї, що, в свою чергу, створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я як для останнього, так і для свідка ОСОБА_8 , а тому суд має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Прокурор клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив.

Захисник проти клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечив, посилаючись на те, що до обвинуваченого є підстави застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що претензій до обвинуваченого не має та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

01.09.2016 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 05.11.2016 року. На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має постійного місця праці, обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, чинив опір працівникам поліції під час затримання, які його переслідували безпосередньо після вчинення ним злочину, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення злочину, що свідчить про наявні ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, жодні обставини, на підставі яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, а тому строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, так як застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме наявним ризикам.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Прокурор у своєму клопотанні посилається на те, що обвинувачений вчиняючи злочин мав намір застосувати насильство щодо потерпілого, оскільки погрожував йому вогнепальною зброєю, а отже на підставі ч.4 ст.183 КПК України не можна у даному випадку визначати розмір застави.

Однак, згідно обвинувального акту обвинуваченому інкримінується хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене з застосуванням вогнепальної зброї. А отже суду не надано достатніх доказів того, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України з погрозою застосування насильства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави. При визначенні розміру застави судом враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий стан, зокрема, відсутність місця роботи. Заставу слід визначити у розмірі сорока мінімальних заробітних плат, що становить 58000,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 199 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволити частково.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 31 грудня 2016 року включно.

Визначити заставу у розмірі 40 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 такі зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк з дати винесення цієї ухвали і до набрання законної сили судовим рішенням, винесеним у кримінальному провадженні № 0000124.

Попередити обвинуваченого, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1