№ 1-кп/0202/424/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.06 2016 року приблизно о 6.40 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 33 пр-ку Миру в м.Дніпро, побачив в руках у потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон, з ціллю відкритого викрадення чужого майна, підбіг до потерпілої і шляхом ривка вихопив з рук потерпілої мобільний телефон, з викраденим телефоном з місця вчинення злочину зник.
Вартість викрадено телефону встановлено експертом і складає 3900 грн..

Обвинувачений свою провину у вчинені злочину визнав повністю, суду пояснив, що на час вчинення злочину він був у нетверезому стані і у нього склалося враження, що потерпіла на телефон знімає його, тому він вирішив заволодіти телефоном, підбіг до потерпілої вихопив телефон і убіг з місця вчинення злочину.

Обвинувачений запевнив, що відшкодує потерпілій вартість викраденого ним телефону.

Потерпіла, в судовому засіданні пояснила, що вона сиділа на підвіконні магазину АТБ будинку АДРЕСА_2 , в руках тримала мобільний телефон, до неї підбіг обвинувачений, вирвав телефон і став убігати, вона погналась за ним, але впала і не змогла наздогнати обвинуваченого.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням визнання обвинуваченим своєї вини, думки учасників судового розгляду, яким роз`яснено наслідки розгляду справи відповідно до цієї норми, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу , дослідивши представлені докази, матеріали, щодо вартості викраденого майна, матеріали, що характеризують обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доказана повністю.

ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.1КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 150 грн..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Суддя ОСОБА_1