АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3215/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «СІБУД» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), а також зупинено видаткові операції по зазначеному рахунку, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «СІБУД» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати цю ухвалу іпостановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без повідомлення представників ТОВ «СІБУД», а про рішення слідчого судді він дізнався лише 06 вересня 2016 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, то представник ОСОБА_7 вважає її незаконною. Зокрема, апелянт вказує, що ТОВ «СІБУД» є юридичною особою та суб`єктом господарювання, має штат працівників, активів, звітує у податкові органи, а грошові кошти, на які накладено арешт, отримані в ході господарської діяльності та не мають жодного відношення до кримінального правопорушення. Також представник зазначає, що жодній із посадових осіб не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні.

В судове засідання у справі прокурор не зявився 20 вересня 2016 року, як не зявився він і в дане судове засідання. При цьому він направив до суду листа (а. с. 44), в якому висловив прохання розглядати справу без його участі і вказав, що проти апеляційної скарги заперечує та підтримує доводи слідчого, викладені у клопотанні. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження представник ТОВ «СІБУД» ОСОБА_7 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 26 серпня 2016 року без виклику представника ТОВ «СІБУД» і лише 06 вересня 2016 року представник товариства ОСОБА_7 отримав копію ухвали слідчого судді, а 08 вересня 2016 року він подав до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, ОСОБА_7 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Зазначені відомості були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі матеріалів, які надійшли від ОУ ГУ ДФС у місті Києві та аналітичного дослідження № 49/26-15-15-09 від 29 січня 2016 року, складеного управлінням боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, ГУ ДФС у місті Києві. Відповідно вищевказаних матеріалів встановлено, що протягом 2015 року службові особи ТОВ «СІБУД» () шляхом проведення безтоварних операцій з реалізації товарів та послуг, через документальне відображення продажу товарів на «підконтрольне підприємство», формують підприємствам реально діючого сектору економіки «схемний» податковий кредит з ПДВ, що призвело до ухилення від сплати податків понад 9193906 гривень, що є особливо великим розміром.
Згідно матеріалів ОУ ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві встановлено, що в незаконній діяльності за участі ТОВ «СІБУД» задіяне підприємство із ознаками «фіктивності», а саме ТОВ «Сігма імпорт» (), з використанням реквізитів якого проводяться безтоварні операцій з реалізації товарів та послуг, через документальне відображення продажу товарів на вищевказане «підконтрольне підприємство» формують підприємствам реально діючого сектору економіки «схемний» податковий кредит з ПДВ.

Відповідно до бази даних ГУ ДФС України АІС «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «СІБУД» () для здійснення фінансово-господарської діяльності використовує поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ВіЕс Банк» (МФО 325213).

26 серпня 2016 року старший слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), а також зупинити видаткові операції по зазначеному рахунку, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2016 року було задоволено клопотання старшого слідчого та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), а також зупинено видаткові операції по зазначеному рахунку, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000018, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_8 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), з огляду на те, що зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а саме є знаряддям кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, що протягом 2015 року службові особи ТОВ «СІБУД» () шляхом проведення безтоварних операцій з реалізації товарів та послуг через документальне відображення продажу товарів на «підконтрольне підприємство» формують підприємствам реально діючого сектору економіки «схемний» податковий кредит з ПДВ, що призвело до ухилення від сплати податків понад 9193906 гривень, старший слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак старший слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, міститься лише витяг з ЄРДР, постанова про призначення групи прокурорів, рапорт начальнику СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві та дослідження про результати фінансових операцій, проведених за участю ТОВ «СІБУД» за період січня листопада 2015 року, в якому, окрім іншого, вказано, що в разі отримання додаткових матеріалів для аналізу фінансових операцій групи підприємств ТОВ «СІБУД» висновки дослідження можуть бути переглянуті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що старший слідчий і прокурор не довели, що стосовно ТОВ «СІБУД» існує обґрунтована підозра щодо вчинення їх особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, кримінальне провадження № 0000018 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яке не зазначено в ст. 96-3 КК України, а отже підстав для застосування до ТОВ «СІБУД» заходів кримінально-правового характеру не має.

Разом з тим, ні старший слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «СІБУД» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), а також зупинено видаткові операції по зазначеному рахунку, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_8 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_9 , про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться і можуть надійти на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «СІБУД» () в ПАТ «ВіЕС Банк» (МФО 325213), а також про зупинення видаткових операцій по зазначеному рахунку, за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4