Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/483/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальні провадження № 0000016 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Онуфрієвського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою 9 класів, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.12.2002 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,

- 25.11.2003 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі га строк 3 роки 6 місяців,

- 18.12.2007 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.10.2009 року направлений в місця позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 15.09.2011 року відповідно до п. «б» ст. З Закону України «Про амністію» від 08.07.201 1 року,

- 12.11.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт,

- 18.02.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців 10 днів, яке не відбував; судимості не зняті та не погашену у встановленому законом порядку,

визнано винуватим та засуджено за частинами 2 та 3 ст. 185 КК України, призначено наступні покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2015 року, а саме 5 місяців 10 днів арешту, які відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 5 місяцям 10 дням позбавлення волі, і за сукупністю вироків призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 24065 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком місцевого суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що близько 2 години в кінці листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні належного ОСОБА_9 цеху по виготовленню пельменів, розташованого по АДРЕСА_3 , де помітив належний ОСОБА_9 бензиновий генератор марки «Нопсіа» модель «Е05500СХ8» і у нього винник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного генератора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 таємно, повторно викрав бензиновий генератор марки «Нопсіа» модель «Е05500СХ8», вартістю з урахуванням зносу 24 065 грн., із яким зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Він же, у вечірній час в кінці листопада 2015 року з метою вчинення крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу проник до належного ОСОБА_10 житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_10 майно: алюмінієву каструлю без кришки, ємкістю 3 л, вартістю із урахуванням зносу 80 гривень, алюмінієву сковорідку, вартістю з урахуванням зносу 110 гривень, чавунну сковорідку, вартістю з урахуванням зносу 267 гривень, а всього на загальну суму 457 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В своїй зміненій апеляції обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду змінити, пом`якшити призначене покарання: за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначити 3 роки позбавлення волі, за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначити 3 роки 1 місяць позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання. Свої доводи мотивує тим, що судом не враховано обставини пом`якшуючі покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання цивільного позову, позитивна характеристика з місця проживання та з реабілітаційного центру.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити змінену апеляцію та пом`якшити покарання, прокурора, що наполягав на залишенні вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, підтверджується зібраними по справі доказами, які місцевим судом не перевірялися, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, погодився із обвинуваченням, та справа розглядалася у відповідності до ч. 3 ст. 349 КК України.
При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом у повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних умисних, закінчених злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та сприяння розслідуванню злочинів; обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений та знову вчинив кримінальні правопорушення, не відбувши покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2015 року, районний суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 за умови його ізоляції від суспільства та призначив покарання у межах санкції ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, районний суд при призначенні ОСОБА_8 покарання правильно застосував вимоги ч.1 ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.02.2015 року.
Таким чином, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, і є таким, що відповідає меті покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого не можуть бути підставою для пом`якшення покарання чи звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки судом першої інстанції у вироку суду враховано всі обставини, які пом`якшують покарання.

Таким чином, всі доводи, на які в апеляційній скарзі посилається обвинувачений, належним чином були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та, на переконання судової колегії, жодним чином не спростовують висновків суду щодо призначеного покарання та не можуть бути підставою для застосування до останнього положень ст. 75 КК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дотримався вимог Закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , не вбачає.
Згідно ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

А тому відповідно до ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, до ч.5 ст. 72 КК України внесено зміни, відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Онуфрієвського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 року, обвинувачений ОСОБА_8 взятий під варту в залі суду 25.02.2016 року (а.с. 148).

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, тобто тримання під вартою у Кіровоградській УВП (№14) з 25.02.2016 року по 01.08.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, ч. 2, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Змінену апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Онуфрієвського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 року щодо нього - без зміни.
На підставі ч.2 ст. 404 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - зарахувати строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його тримання під вартою з 25.02.2016 року по 01.08.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:підписи
З оригіналом вірно.
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2