Справа № 579/1512/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" вересня 2016 р. слідчий суддя Кролевецького районного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області про закриття кримінального провадження ,-

в с т а н о в и в:
До Кролевецького районного суду 21 вересня 2016 року звернувся ОСОБА_3 з скаргою на постанову слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області від 14 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України .

ОСОБА_3 з постановою від 14 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000486 не згоден, мотивуючи свої вимоги тим, що він надав показання слідчому, які не були ним зафіксовані, показував завдані йому тілесні ушкодження, не відмовлявся від проведення судово- медичної експертизи .

Просить суд скасувати постанову від 14 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України .

Слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області в судове засідання не з`явився, про час та міце розгляду справи повідомлений належним чином , що не є перешкодою для розгляду скарги без його участі .

ОСОБА_3 доводи скарги підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши особу яка подала скаргу, вивчивши матеріали закриття кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчий Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 14 вересня 2016 року прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.1. ч.1 ст. 284 КПК України .

Згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 223 КПК України слідчі розшукові дії є діями спрямованими на отримання (збирання доказів) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте, вищезазначена постанова слідчого від 14 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів такого рішення та їх обґрунтування з посиланням на докази з огляду на зміст матеріалів кримінального провадження № 0000486 .

ОСОБА_3 в ході розгляду скарги підтвердив факт нанесення йому удару ОСОБА_5 в приміщенні Кролевецької міської ради , та отримання тілесних ушкоджень 22 червня 2016 року , він відчував біль. Після цього до кабінету, де відбулась подія, заходила працівник міської ради , крім того, про дану подію та отримання тілесних ушкоджень він розповідав лікареві Побивайло. Він наполягав на проведенні очної ставки між ним та ОСОБА_5 та не відмовлявся від проведення судово- медичної експертизи .

Згідно наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий обмежився допитом в якості свідка ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що фактично досудове розслідування у справі не проводилося.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку висновок про встановлення відсутності події кримінального правопорушення зроблений слідчим передчасно , без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи.

На думку слідчого судді постанова про закриття кримінально провадження від 14 вересня 2016 року не спрямована на виконання завдань кримінального провадження за змістом статті 2 КПК України .

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню , доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином факт заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження наслідком якого є кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду .

Крім того ч. 1 ст. 126 КК України передбачена відповідальність за умисне завдання удару або вчинення інших насильницьких дій , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Наведене дає слідчому судді підстави дійти до висновку, що доводи ОСОБА_3 є обґрунтованими, а постанова підлягає скасуванню і матеріали поверненню для прийняття рішення в порядку діючого кримінального процесуального законодавства.

На підставі викладено, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,-

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області від 14 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000486.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1