Справа № 444/3213/13-к
Провадження № 1-кп/444/162/2013
УХВАЛА

судового засідання

/про продовження строку тримання під вартою/

18 грудня 2013 року Жовківський районний суд Львіської області у складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

при секретарі Реміцька І.П.

за участю прокурора Бенко М.М.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовква обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться кримінальному провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758 від 10.07.2013р..

Після вирішення питання про відводи, справа в порядку ст.. 35 КПК України, 22.10.2013 р. передана для розгляду судді Ясиновському Р.Б..

22.10.2013 р. у вказаному кримінальному провадженні проведено підготовче судове засідання та справу було призначено до розгляду на 30.10.2013 р..

30.10.2013 р. в судовому засіданні було допитано свідків після чого оголошено перерву у зв"язку із необхідністю допиту потерпілих.

В подальшому справа призначалась до розгляду неодноразово, а саме на 27.11.2013 р., 12.12.2013 р. та 18.12.2013 р., однак у зв"язку із неявкою одного чи іншого потерпілого не розглядалась.

Зі слів представника потерпілого відомо, що потерпілий ОСОБА_4 на даний час хворіє, а потерпілий ОСОБА_5 знаходиться за межами України.

Враховуючи, те, що по справі не допитані потерпілії, участь яких визнана в судовому засіданні обов"язковою, а обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 закінчується 23.12.2013. р. і судове провадження не можливо завершити до його спливу, суд з власної ініціативи поставив на вирішення питання доцільності продовження тримання ОСОБА_3 під вартою до спливу вказаного вище строку.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 7 місяців, а саме до 23.02.2014 р..

Захисник ОСОБА_1 просить обрати до його підзахисного інший запобіжний захід не пов"язаний із триманням під вартою, вважає, що немає підстав вважати, що ОСОБА_3 буде ухилятися від суду.

Захисник ОСОБА_2 у вирішенні даного питання покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Суд оглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 26.07.2013р. відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 діб, тобто до 24.09.2013р..

В подальшому ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 19.09.2013р. запобіжний захід ОСОБА_3 продовжено до 23.10.2013 р..

22.10.2013 р. в підготовчому судовому засіданні запобіжний захід ОСОБА_3 продовжено до 23.12.2013 р..

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України достатні та підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження. Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_3 з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відразу після вчинення злочину намагався сховатись від оперативних працівників міліції, слідства та суду втікаючи з місця події та будучи переслідуваним оперативними працівниками міліції ГУМВСУ у Львівській області, що підтверджується протоколами допиту потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.07.2013 року.

Суд вважає, що є всі розумні підстави вважати про те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від суду, а також перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на потерпілих чи свідків шляхом їх залякування тощо, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом залишення місця проживання, затягуванням досудового розслідування неявкою.

Крім цього, судом приймаються до уваги ті факти, що обвинувачений ніде не працює, а потребуватиме засобів до існування, зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як фактично будучи раніше судимий в 2007 році Пустомитівським районним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, та реально відбуваючи покарання, належних для себе висновків не зробив, не працевлаштувався щоб заробляти кошти необхідні для проживання, а знову вчинив корисливий злочин у групі осіб.

З врахуванням наведеного суд вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш мякого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 аніж продовження тримання під вартою, тобто зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України, чітко вказують на те, що жоден зі більш мяких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти доведеним ризикам.

Крім цього, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у відповідності до вимог ст. 199 КПК України, на даний час викладені вище в клопотанні ризики не зменшились, оскільки ОСОБА_3 не сприяє судовому слідству, відмовився довати покази в суді, особи, в групі з якими ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, ще переховуються від органу досудового розслідування та місце їх знаходження на даний час встановити не представилось можливим, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_3 зможе зустрічатися з вказаними особами, спілкуватись з ними з приводу дачі показів по кримінальному провадженню, що унеможливить проведення повноти, обєктивності та всебічності досудового розслідування в розумні строки.

Таким чином, суд, заслухавши думку учасників даного кримінального провадження, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 23.12.2013р., а до спливу продовженого строку судове провадження закінчити не можливо, у зв"язку із тим, що до закінчення такого лише 5 днів, зі слів представника потерпілого відомо, що потерпілий ОСОБА_4 хворіє, потерпілий ОСОБА_5 знаходиться за межами України, крім цього враховуючи, що згідно графіку наступний день після 18.12.2013 р. коли конвойна служба зможе доставити підсудного ОСОБА_3 в судове засідання є лише 25.12.2013 р., суд прийшов до переконання за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою до 7 місяців, тобто до 23.02.2014 р. включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 331, 376 ч. 2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 7-ми місяців, тобто до 23 лютого 2014 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ясиновський Р. Б.