Справа №489/388/16-к 25.03.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5
на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Як слідує зі змісту поданої апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_5 просить ухвалити нову ухвалу, якою відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 червня 2013 року у строк відбуття покарання у виді виправних робіт.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року ОСОБА_5 , засудженому 12 червня 2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, якому ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.02.2015 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» строк покарання скорочено наполовину, а ухвалою того ж суду від 31.08.2015 року невідбута частина покарання замінена на виправні роботи на строк 1 рік 1 місяць 21 день, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.11.2012 року по 28.05.2013 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Засуджений ОСОБА_5 вказує, що прийняте судом першої інстанції рішення є незрозумілим, оскільки конкретно не вказано, до строку якого покарання, і в якому обсязі повинно зарахувати строк попереднього ув`язнення.
З урахуванням того, що він на даний час відбуває покарання у виді виправних робіт, просить зарахувати у строк відбування цього покарання строк попереднього ув`язнення.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2013 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 190 ч. 2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» строк покарання скорочено наполовину, а ухвалою того ж суду від 31 серпня 2015 року невідбута частина покарання замінена на покарання у виді виправних робіт строком 1 рік 1 місяць 21 день з відрахуванням у дохід держави 10 % щомісяця від заробітку засудженого.
Засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у виді виправних робіт, перебуває на обліку у КВІ Ленінського району м. Миколаєва. Він звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засудженому ОСОБА_5 згідно вироку суду від 12.06.2013 року у строк покарання зарахований строк перебування під вартою з 03.11.2012 року по 28.05.2013 року.

Посилаючись на вимоги ч.5 ст. 72 КК України, суд дійшов висновку про необхідність зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого у строк відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів судового провадження, призначене ОСОБА_5 покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2013 року не відбуте, та невідбуте покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 01 місяць та 21 день замінено на виправні роботи на той же строк.
За цим вироком ОСОБА_5 перебував під вартою з 03.11.2012 року по 28.05.2013 року, тобто строк попереднього ув`язнення становить 6 місяців 25 днів.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк відбування покарання із розрахункуодин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У п. 2 Прикінцевих положень Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, яким внесені зміни до ч.5 ст. 72 КК України, вказано, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Дані вимоги закону судом першої інстанції виконані та ОСОБА_5 правильно зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, визначеного у виді позбавлення волі.
Хоча апелянт вважає, що судом прийнято невірне рішення, та є не зрозумілим, але фактично клопотання засудженого задоволено, оскільки у резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначено про необхідність на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Оскільки невідбуте покарання у виді позбавлення волі становить 1 рік 01 місяць та 21 день (яке замінено на той же строк на інший вид виправні роботи), то до не відбутого покарання у виді позбавлення волі підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 03.11.2012р. по 28.05.2013 року (що складає 6 місяців 25 днів) відповідно до розрахункуодин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладене, апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3