Справа № 183/3629/16
№ 1-кп/183/666/16
В И Р О К
іменем України
04 жовтня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000355 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
20 лютого 2015 року наказом № 3 по стройовій частині командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , молодшого сержанта призваного за мобілізацією ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та призначено на посаду - курсанта 5-навчального взводу 1 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Молодший сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Однак, 22 лютого 2015 року молодший сержант ОСОБА_4 діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно без поважних причин залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
13 червня 2016 року місце перебування молодший сержант ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.
Таким чином,молодший сержант ОСОБА_4 , 22 лютого 2015 року самовільно без поважних причин залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та незаконно перебував за її межами до 13 червня 2016року, тобто понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, раніше не судимий, разом з обставинами, які пом`якшують покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1