Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/593/16-к
Провадження по справі № 1-кс/281/82/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року смт. Лугини

Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні № 0000196 від 21.10.2016 клопотання слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та додані до клопотання матеріали.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 зазначає, що у його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000197 від 21.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який раніше був засуджений вироком Лугинського районного суду від 09.12.2015 року за ч. 2 ст. 263 КК України до обмеження волі строком на 2 (два) роки з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік, вироком Лугинського районного суду від 18.08.2016 року за ст. 185 ч. 1, ст.71 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Так, ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.

20.10.2016 року близько 21-ї години вечора під час того, як ОСОБА_4 , перебував в себе дома, в нього виник прямий умисел на викрадення чужого майна з домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , а саме, електродвигун, так як йому достовірно було відомо, що останній зберігається в підсобному приміщенні домоволодіння ОСОБА_6 , а також інше майно, яке б можна було б продати.

Цього ж дня біля 23-ї години, ОСОБА_4 , скориставшись темною порою доби, пішов до домоволодіння ОСОБА_6 для того, щоб викрасти електродвигун, який він зберігав в своєму підсобному приміщенні за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшовши на територію домоволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 скориставшись тим, що господар домоволодіння відпочивав в будинку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, проник через незачинені на замок вхідні двері до підсобного приміщення ОСОБА_6 , де ОСОБА_4 використовуючи ремонтні ключі відкрутив від полиці електричний двигун вартістю 641 гривень 00 копійок та вийшов з викраденим майном на подвір`я домоволодіння потерпілого.

Вийшовши з підсобного приміщення на подвір`я з викраденим ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи повторно, викрав також і шматок залізничної рейки вартістю 55 гривень 00 копійок, яка лежала на подвір`ї, та з усім вищевказаним викраденим майном залишив територію домоволодіння ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 696 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою винуватість визнав, пояснив, що він домовився із потерпілим про те, що викрадений ним електродвигун буде встановлений завтра (тобто 03.11.2016). Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, яка клопотання підтримала та просила його задовольнити, підозрюваного та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Частиною 3 ст. 183 КПК України, встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення та розмір майнової шкоди, завданої правопорушенням, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу, відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні було встановлено та вбачається з матеріалів справи, що підозрюваний будучи раніше засудженим вироком Лугинського районного суду від 09.12.2015 року за ч. 2 ст. 263 КК України до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком терміном на 1 рік, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив умисний злочин, за вчинення якого був засуджений вироком Лугинського районного суду від 18.08.2016 року за ст. 185 ч. 1, ст. 71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, і знову через невеликий проміжок часу (менше двох місяців) повторно вчинив новий тяжкий злочин.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти зазначеним ризикам.

На підставі вищевикладеного і враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватості, особу підозрюваного, який вчинив тяжкий злочин, а також те, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задоволити, та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 .

На підставі ст. 182 ч. 5 КПК України, визначити розмір застави - 20 розмірів мінімальної заробітної плати, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, що пов`язані з застосуванням запобіжних заходів, тобто 29 000 грн. В разі внесення застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти негайно та, на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України, зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, суд про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1