Справа № 0915/4237/12
Провадження № 1-кс/0915/12/12
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 грудня 2012 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю прокурора Боднар Г.Ю.

підозрюваного ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

посвідчення № 873, на основі постанови

від 15.12.2012 року про залучення захисника

за участю секретаря Кожуховської О.І.

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС в Івано-Франківській області лейтенанта міліції ОСОБА_4М про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого водієм ВАТ Мелітопольський елеватор, раніше судимого в 2005 році Мелітопольським міським судом за ч. 5 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання надійшло до суду 16грудня 2012 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора Боднар Г.Ю., підозрюваного ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, КПК.

Слідчий СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4, за погодженням з прокурором прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської ОСОБА_6, звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2, який підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Клопотання слідча обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 будучи раніше судимим 2005 року Мелітопольським міським судом за ч.2 ст. 146, ч.5 185, 69, 15, ч.3 185, 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, обвинувачений 17 лютого 2011 року СУ УМВС в Запорізькій області за ч. 2 ст. 307 КК України на шлях виправлення не став, а вчинив злочин за наступних обставин.

В 2009 році ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 автомобіль НОМЕР_1, за який заплатив його сину ОСОБА_2 гроші в сумі 2800 доларів США. Оскільки у ОСОБА_5 не було грошей на переоформлення автомобіля в органах МРЕВ на своє імя, то ОСОБА_7 надав йому довіреність з правом керувати та розпоряджатись вказаним автомобілем на власний розсуд, таким чином ОСОБА_5 став фактичним власником автомобіля НОМЕР_2.

12 грудня 2012 року ОСОБА_2 приїхав в м. Тернопіль, де згідно попередньої домовленості, його зустрів ОСОБА_5, після чого вони поїхали до нього додому в м. Бережани Тернопільської області.

13 грудня 2012 року ОСОБА_2 попросив ОСОБА_5 відвести його в м. Тлумач Івано-Франківської області, з приводу придбання ним автомобільного підйомника, для його станції технічного обслуговування, що знаходиться в м. Мелітополь Запорізької області. На це ОСОБА_5 погодився і разом з ОСОБА_2, рідним братом ОСОБА_8 та знайомим ОСОБА_9, на автомобілі НОМЕР_1, поїхали в м. Тлумач Івано-Франківської області, де ОСОБА_2 мав зустріч з невстановленою слідством особою щодо купівлі автомобільного підйомника. Після цього ОСОБА_2 сказав, що наступного дня йому потрібно їхати в м. Івано-Франківськ, з приводу перевезення автомобільного підйомника і запропонував не повертатись в м. Бережани Тернопільської області, а переночувати у готельно-розважальному комплексі Лісобар, що знаходиться в с. Клубівці Тисменицького району Івано-Франківської області.

14 грудня 2012 року приблизно о 08.40 год. ОСОБА_2 розбудив ОСОБА_5 та сказав, що потрібно їхати в м. Івано-Франківськ, після чого ОСОБА_5 залишив у готельному номері свою спортивну куртку, у внутрішній кишені якої знаходились документи на право керування автомобілем НОМЕР_1, а сам пішов у туалетну кімнату. В цей час ОСОБА_2, перебуваючи у готельному номері, скориставшись відсутністю ОСОБА_5, а також тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спали, діючи умисно, з метою подальшого незаконного заволодіння автомобілем НОМЕР_1, таємно викрав з внутрішньої кишені спортивної куртки ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Коли ОСОБА_5 повернувся з туалетної кімнати, то ОСОБА_2 запропонував йому ввімкнути двигун автомобіля НОМЕР_1, щоб його прогріти, на що ОСОБА_5 погодився, після чого на пропозицію ОСОБА_2 вони повернулись у готельний номер, щоб випити чаю. Перебуваючи у готельному номері ОСОБА_2, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння автомобілем НОМЕР_1, який фактично належав ОСОБА_5, запевнив останнього, що іде замовити чай, вийшов на вулицю, де заволодів вказаним транспортним засобом.

В подальшому цього ж дня, 14 грудня 2012 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 був затриманий працівниками міліції в м. Городенка Івано-Франківської області.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за нього передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п'яти до десяти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_2, маючи непогашену судимість, перебуваючи на волі, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, а тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 покладається необхідність запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор та слідча у судовому засіданні подання підтримали.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечували пославшись на його безпідставність і взагалі недоведеність вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, потерпілого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Зокрема встановлено, що 14.12.2012 року ОСОБА_2 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

14.12.2012 року відповідно до вимог КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення за ч. 2 ст.289 КК України у діях ОСОБА_2

15.12.2012 року ОСОБА_2 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваному 16.12.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій передбачених КПК України, зокрема виконати вимоги ст.ст.290-291 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчим у клопотанні та у доданих до нього документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України, при цьому вчинення його у період перебування підозрюваного на запобіжному заході у вигляді підписки про невиїзд.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_2, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризику, яке зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м'якого запобіжного заходу.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов'язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення за яке він підозрюється, те, що на його утримання є двоє неповнолітніх дітей, він проживає самостійно і має власне житло, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент до 20 січня 2013 року до 10 год. 00 хв., вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов'язки:

- прибувати до слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, а саме з м. Мелітополь, провулок Ціолковського, 4/2 Запоріжської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_2, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4, погоджене з прокурором прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_6, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого водієм ВАТ Мелітопольський елеватор, раніше судимого в 2005 році Мелітопольським міським судом за ч. 5 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 10 год. 00 хв. 14 грудня 2012 року.

Термін дії ухвали -до 10 год. 00 хв. 14 лютого 2013 року.

Розмір застави визначити у межах 50 мінімальних заробітних плат в сумі 56 700 (п'ятдесят шість тисяч сімсот гривень) грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області: ТУ ДСА України у Івано-Франківській області , банк одержувача: ГУДКСУ у Івано-Франківській області, МФО 836014, , рахунок 0355.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2, у разі внесення застави наступні обов'язки:

- прибувати до слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, а саме з м. Мелітополь, провулок Ціолковського, 4/2 Запоріжської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківської області ОСОБА_4 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 січня 2013 року до 10 год. 00 хв.

Роз'яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Івано-Франківського слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Івано-Франківського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_2 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4, прокурора прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_6 та слідчого суддю Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_2 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Гургула В.Б.