Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/1233/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/135/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши 10 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі шляхом проведення в порядку ст. 336 КПК України відеоконференції між Апеляційним судом Запорізької області та СІЗО - № 11 ДДУПВП в Запорізькій області матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 лютого 2016 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, громадянина України, маючого базову середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

1) 18 жовтня 1999 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі;

2) 26 січня 2000 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 143, ст. 42 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 14 березня 2002 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 5 червня 2002 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25 квітня 2007 року по відбуттю строку покарання;

5) 24 лютого 2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 122, ст. 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 24 лютого 2011 року по відбуттю строку покарання;

6) 27 березня 2012 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; звільнений 12 квітня 2013 року по відбуттю строку покарання;

7) 9 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; звільнений 10 грудня 2015 року по відбуттю строку покарання;

8) 6 серпня 2014 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 10 грудня 2015 року по відбуттю строку покарання;

9) 9 лютого 2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням застави в розмірі 15000 гривень.

Строк дії ухвали визначено до 18 квітня 2016 року 21 години 45 хвилин включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 30 січня 2016 року, близько 11.00 години, знаходячись навпроти будинку № 36 по вул. Волі в м. Бердянськ Запорізької області, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, яке становить матеріальну цінність, керуючись корисливими мотивами, за допомогою заздалегідь приготованих ножиць відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого з салону вказаного автомобіля викрав автомагнітолу «Sony» вартістю 500 грн., та з моторного відсіку, перерізавши дріт, акумуляторну батарею «ВЕСТА-6ст-60А» вартістю 1500 грн., які належать ОСОБА_8 , після чого з викраденим з місця злочину зник, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2000 грн.

Крім того, 1 лютого 2016 року, близько 00 години 30 хвилин, знаходячись навпроти під`їзду № 4 у загальному дворі будинку № 15 по вул. Морозова в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, яке становить матеріальну цінність, керуючись корисливими мотивами, за допомогою раніше приготованих ножиць, відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого з салону вказаного автомобіля таємно, повторно викрав авто магнітолу «Pioneer» вартістю 1000 грн., таз моторного відсіку, акумуляторну батарею «Bosh-60» вартістю 1000 грн., які належать ОСОБА_9 , після чого з викраденим з місця злочину зник, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2000 грн.

Крім того, 5 лютого 2016 року, близько 15 години 00 хвилин, знаходячись на привокзальній площі по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, яке становить матеріальну цінність, керуючись корисливими мотивами, за допомогою заздалегідь приготованих ножиць, відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого відкрив кришку капота та з моторного відсіку автомобіля таємно, повторно викрав акумуляторну батарею «AD70-B126» вартістю 600 грн., яка належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим з місця злочину зник, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 17 лютого 2016 року, близько 15 години 00 хвилин, знаходячись навпроти під`їзду № 1 у загальному дворі будинку № 5 по вул. Морозова в м. Бердянськ Запорізької області ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, яке становить матеріальну цінність, керуючись корисливими мотивами, за допомогою заздалегідь приготованих ножиць, відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого відкрив кришку капота, та з моторного відсіку автомобіля, перерізавши ножицями з`єднувальні дроти, таємно, повторно, викрав акумуляторну батарею «АС-DC65» вартістю 800 грн., яка належить ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця злочину зник, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 18 лютого 2016 року, близько 15 години 30 хвилин, знаходячись біля входу до абонентської служби ФБ УГГ ПАТ «Запоріжгаз» по вул. Рози Люксембург, 16 в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, яке становить матеріальну цінність, керуючись корисливими мотивами, за допомогою заздалегідь приготованих ножиць, відкрив замок водійських дверей автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого з салону відкрив кришку капота та в моторному відсіку автомобіля став відкручувати з`єднувальні дроти до акумуляторної батареї «6т-60 А STANDART» вартістю 600 грн., яка належить ОСОБА_12 , однак свій злочинний намір до кінця не довів, у зв`язку з тим, що був затриманий потерпілим.

30 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження аза № 0000424 з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України

18 лютого 2016 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 лютого 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

20 лютого 2016 року старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що наявна обґрунтована підозра в скоєні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, покарання за які передбачає арешт від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк, ОСОБА_7 раніше неодноразово був судимий за аналогічні корисні злочини, на шлях виправлення не став, знову вчинив корисний злочин, під час іспитового строку, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, активно перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачено покарання у виді арешту від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк, підозрюваний не має постійних заробітків, місця роботи та стійких соціальних зв`язків, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти доведеним слідчим і прокурором ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Одночасно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчим суддею було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 15000 грн.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Зазначає, що він хворіє на туберкульоз та йому необхідні ліки для лікування від цього захворювання. Наміру переховуватися від слідчого та вчиняти нові кримінальні правопорушення не має. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги; думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, був проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя своє рішення про задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, у тому числі, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у відповідності до ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосовано тримання під вартою; слідчим суддею були взяті до уваги обставини, які у відповідності до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

За таких обставин аргументи підозрюваного ОСОБА_7 стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується доводів підозрюваного про наявність у нього захворювання на туберкульоз та необхідності продовження лікування від цього захворювання, то висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вони також не спростовують, оскільки відповідно до п. 1.1 розділу Х «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року, у слідчих ізоляторах функціонує медична частина, що в свою чергу не перешкоджає лікуванню ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

1. 2. 3.