Провадження №1-кп/761/732/2016
В И Р О К
Іменем України
11 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 151 000 000 010 69 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, непрацездатних утриманців не має, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, який проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин проти безпеки дорожнього руху за наступних обставин.

ОСОБА_6 18.11.2015 приблизно о 17:00 годині, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Щербакова зі сторони просп. Перемоги у напрямку вул. Естонській в м. Києві, в лівій смузі руху при наявності двох смуг попутного напрямку. Швидкість керованого ним транспортного засобу становила близько 30-40 км/год.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2, який розташований перед перехрестям з вул. Бабушкіна.
У цей час перед вказаним пішохідним переходом в правій смузі руху зупинився автомобіль «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який надавав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка рухалась по вказаному пішохідному переходу справа наліво відносно руху вищевказаних автомобілів.

ОСОБА_6 , керуючи зазначеним транспортним засобом,порушив Правила дорожнього руху України (далі ПДР), відповідно до п. 1.5 яких дії учасників дорожнього руху не повинні загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; згідно з п. 2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у силу п.18.4 ПДР, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог ПДР з боку обвинуваченого водія ОСОБА_6 виразилися в тім, що він за вказаних вище обставин проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу.

Крім того, обвинувачений проігнорував дії водія транспортного засобу «Ніссан» ОСОБА_7 , що зупинився перед пішохідним переходом у правій смузі руху, вказані дії водія ОСОБА_7 таким чином інформували обвинуваченого про небезпеку на пішохідному переході, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу потерпілій ОСОБА_8 .

Внаслідок цього обвинувачений скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з цим була доставлена до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Згідно з висновком судово-медичного експерта Київського міського бюро СМЕ ОСОБА_9 від 27.11.2015 № 2769/2 смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми; між травмою голови, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину визнав повністю та суду показав, що він 18.11.2015 у вечірній час, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Сенс», рухався по проїзній частині вул. Щербакова в м. Києві в лівій смузі руху, зі сторони просп. Перемоги у напрямку вул. Естонської, швидкість його автомобіля становила близько 30-40 км/год. Наближаючись до перехрестя вулиць Щербакова та Бабушкіна, бачив пішохідний перехід та дорожні знаки, однак його засліпив зустрічний автомобіль. Зменшення швидкості транспортного засобу, що рухався у правій смузі, сприйняв як його намір повернути праворуч. Коли побачив пішохода на переході, застосував екстрене гальмування, однак його дії виявилися недостатніми для запобігання ДТП. Пішохід спочатку впав на капот, а потім на асфальт.

Після ДТП обвинувачений викликав бригаду швидкої медичної допомоги та поліцію. Хотів надати потерпілій першу допомогу, однак не знав як це зробити, крім того присутні на місці перехожі запропонували дочекатися лікарів, щоб не зашкодити потерпілій своїми непрофесійними діями. Мав намір компенсувати завдану шкоду, однак син загиблої повідомив, що відшкодування має відбутися за рішенням суду. Цивільний позов у частині матеріальної шкоди визнав повністю, щодо моральної шкоди покладався на рішення суду. Щиро розкаявся, просив потерпілого пробачити його необережні дії, які привели до вищезазначених трагічних наслідків.

Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд вважав за необхідне дослідити протокол огляду місця події, висновки судових експертиз, дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до протоколів огляду від 18.11.2015 та 18.01.2016, долучених до них схем та фототаблиць місцем дорожньо-транспортної пригоди є нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра»). Місце події знаходиться в зоні дії знаків 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід». Автомобіль «ЗАЗ-сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у лівій смузі руху на відстані 6,6 6,7 м від його задньої частини до дорожньої розмітки «зебра».

Згідно з висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_9 від 27.11.2015 № 2769/2 труп ОСОБА_10 мав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в шкіру та м`які тканини нижніх кінцівок, кров в лівому колінному суглобі, неповний «відривний» перелом правої малогомілкової кістки; вогнище забою правої легені; крововилив в м`які тканини голови, лінійний перелом потиличної, правої та лівої скроневої, основної кісток, субдуральна гематома над правою півкулею мозку, об`ємом близько 40 см3, субарахноїдальний крововилив, що покриває півкулі мозку та мозочку, в лівій лобній та скроневих ділянках ? в поєднанні з вогнищами забою тканини мозку, кров в бічних шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми; і між травмою голови, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку експерта Київського міського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 04.01.2016 № 53ат на момент огляду автомобіля «ЗАЗ-Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправностей гальмівної системи, рульового керування, ходової частини не виявлено, тобто вони перебували у працездатному стані.

За висновком експерта Київського міського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_11 від 12.02.2016 № 63ат водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, в діях обвинуваченого вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 ПДР, що є, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше не засуджувався, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь суспільної небезпеки винного, твіднесення даного злочину до категорії необережних, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Приймаючи до уваги очевидність порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову у частині матеріальної шкоди не суперечить вимогам закону та ґрунтується на досліджених судом доказах, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначених позовних вимог та стягнення з обвинуваченого коштів у сумі 44 120, 02 грн.

Крім вимог щодо компенсації завданої матеріальної шкоди, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду, яка ним оцінена у сумі 1 млн. 300 тис. грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що потерпілому ОСОБА_12 завдана моральна шкода, яка полягає у смерті його матері - ОСОБА_8 , що є наслідком злочинних дій обвинуваченого. Вказана втрата має невідворотний характер.
Враховуючи глибину моральних страждань, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_6 у якості відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_12 кошти у сумі 300 тис. грн.
Процесуальні витрати на проведення автотехнічних експертиз становлять 1 536, 00 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.286 , ст. 65, 75, 76 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 ( три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три)роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи

Вирок у частині позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню.

Позов потерпілого ОСОБА_12 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у сумі 44 120 (сорок чотири тисячі сто двадцять) грн. 02 коп., моральну шкоду у сумі 300 000 (триста тисяч) грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1