АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 01 серпня 2016 року, апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хрещате, Козелецького району, Чернігівської області, громадянин України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживав в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта ОСОБА_9 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 22 серпня 2016 року,підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави в розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 3 834 000 гривень.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого запобіжного заходу, оскільки в даному провадженні необхідно виконати значний обсяг слідчих дій для завершення досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор та захисник в інтересах підозрюваного подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року.

При цьому, прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині визначення розміру застави в сумі 3 834 000 гривень та ухвалити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України.
Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, апелянт зазначає, що в даному випадку не можливо визначити підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави, оскільки останній вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства.

В свою чергу, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить поновити строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.
В обґрунтування апеляційних вимог, сторона захисту зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час розгляду клопотання жодним чином не доведено існування ризиків у кримінальному провадженні та необхідність продовження застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Разом з тим, захисник вказує на те, що слідчим суддею не враховані фактичні обставини справи та дані, що характеризують особу підозрюваного, а тому міра запобіжного заходу у виді взяття під варту є занадто суворою для підозрюваного.
Крім того, захисник стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та значно перевищує граничні норми, які становлять від 20 до 80 мінімальних заробітних плат, враховуючи, що тяжкі тілесні ушкодження завдано потерпілому іншою особою, а не підозрюваним ОСОБА_7 .

Водночас, наголошує на тому, що в матеріалах судового провадження містяться заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є депутатами Прилуцької міської ради Чернігівської області 7-го скликання, про бажання взяття ОСОБА_7 на поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора щодо необхідності залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, та задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що зазначені апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Печерським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 14 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002796, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

26 квітня 2016 року винесено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке йому було вручене 15 травня 2016 року. В той же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

Наступного дня Печерським районним судом м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 00 год. 40 хв. 13 липня 2016 року.

21 червня 2016 року керівником Київської місцевої прокуратури № 6 в м. Києві продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців.

22 червня 2016 року, слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк не має можливості, з огляду на необхідність виконання ряду процесуальних дій. В обґрунтування продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , покладається необхідність запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком до 22 серпня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 3 000 мінімальних заробітних плат, що становить 3 834 000грн.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував характеризуючи дані про особу ОСОБА_7 , а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення двох місячного терміну та дійшов висновку про наявність підстав для продовження останньому строку тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 3 834 000 гривень.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177,178, 183, 199 КПК України та вимог Європейського суду з прав людини, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.

При цьому одного лише зазначення в клопотанні про продовження строку тримання під вартою запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатньо.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності". Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою. Зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення особи свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Продовжуючи ОСОБА_7 строк дії найбільш суворого запобіжного заходу, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на теперішній час значно зменшилися.

Крім того, відповідно до п. 6 ст. 3 КПК України, розмір мінімальної заробітної плати є грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія. Отже, для визначення розміру застави до кінця цього року необхідно обчислювати мінімальну заробітну плату, виходячи з розміру 1 378 гривень, який був встановлений відповідним законом станом на 1 січня 2016 року, тобто в даному випадку 3000 мінімальних заробітних плат становить 4 134 000 гривень, а не 3 834 000 гривень, як помилково зазначено слідчим суддею.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Розглядаючи клопотання та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які об`єктивно на теперішній час зменшилися та відповідно до статті 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, а саме, міцність соціальних зв`язків, має позитивні характеристика (а. с. 108,109, 111, 116), нагороджений: орденом І ступеня за сумлінність і плідну працю в ім`я рідної Батьківщини, високу професійну майстерність, вагомий внесок у справу попередження злочинності (а.с. 117); медаллю «За активну діяльність» та вагомий внесок у розбудову України як цивілізації, правової держави, розвиток благодійної діяльності, утвердження в суспільстві милосердя, духовності, єдності.(а. с. 118). Крім того, колегія суддів враховує також і той факт, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді від 23 червня 2016 року , якою задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено строк тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання на даний час за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року.

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта ОСОБА_9 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою до 22 серпня 2016 року,підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави в розмірі 3000 мінімальних заробітних плат, що становить 3 834 000 гривень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта ОСОБА_9 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою до 22 серпня 2016 року,підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати зазначене місце проживання, в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти в залі суду.

Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити в межах досудового розслідування до 15 серпня 2016 року, включно.

Після оголошення ухвали підозрюваному ОСОБА_7 необхідно негайно прибути до місця свого проживання.

Контроль за виконанням ухвали в даному кримінальному провадженні покласти на старшого слідчої групи - слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта ОСОБА_9 і процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2300/2016 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1