Дата документу Справа № 332/1462/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1480/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/1462/16-к
Категорія: ст.190 ч.4 КК України Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2

УХВАЛА
31 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норільська Красноярського краю Російської Федерації, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України,
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 /а.п. 77-78/, в якій просить ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2016 року щодо ОСОБА_10 /а.п. 72-74/ скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам усіх пунктів ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі й пункту 5 щодо викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення викладено у формі, що прийнята КПК України в редакції 2012 року, та його зміст не має жодних протиріч.
Також апелянт зазначив, що суд, посилаючись на неконкретність обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України, не зазначив, які саме усі необхідні відомості щодо об`єктивної сторони цього злочину не вказані та, крім того, недоліки у формулюванні об`єктивної сторони були виправлені під час попереднього повернення обвинувального акта прокурору.
Крім того, прокурор вказав, що у пунктах 65 та 66 розділу 1 реєстру зазначено про відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілій стороні та стороні захисту, усі необхідні відомості про закінчення даного провадження були своєчасно внесені до ЄРДР, ст. ст. 110, 223 КПК України містять вичерпні визначення процесуальних рішень та слідчих дій, а суд не мав та не витребував відповідні відомості про рух провадження з ЄРДР.
У запереченнях захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду від 19.08.2016 року без змін, вважаючи, що під час проведення досудового розслідування та складання обвинувального акта щодо ОСОБА_10 стороною обвинувачення не були дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства, тому прийняте судом рішення є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити; потерпілого та його представника на підтримання апеляційної скарги прокурора; захисника обвинуваченого із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Згідно із зазначеною ухвалою суду, обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, повернутий прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області.
Ухвалюючи рішення, суд, з посиланням на норми ст.ст. 91, 291, 283 КПК України, прийшов до висновку, що обвинувальний акт містить лише дату та суть підозри, в ньому відсутнє формулювання обвинувачення, а також посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність при викладенні правової кваліфікації другого по рахунку кримінального правопорушення, фабула обвинувачення за різними статтями має суттєві протиріччя, а фактичні обставини кримінального правопорушення викладені неконкретно, що призводить до порушення права обвинуваченого на захист.
Також суд встановив, що в реєстрі матеріалів кримінального провадження відсутня така процесуальна дія, як відкриття матеріалів кримінального провадження, та відсутні відомості про закінчення досудового розслідування.
Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.
Частиною другою ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме, у тому числі з іншими відомостями, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення /п. 5/.
Суд першої інстанції, виходячи з мотивувальної частини ухвали, дійшов висновку про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачень відповідно до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно положень ст.91 КПК України, у тому числі обставин вчинення кримінальних правопорушень, форми вини, мотиву і мети кримінальних правопорушень.
Обставини, встановлені судом першої інстанції, знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, як в частині неконкретності та наявності протиріч при викладенні фактичних обставин подій, так і в частині відсутності формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.
Обвинувальний акт за своїм змістом викладений у формі підозри, що не узгоджується з вимогами ст.291 КПК України.
Що стосується зазначення в обвинувальному акті про достатність доказів, то вони також мають відношення до підозри, а достатність доказів для висновку про доведеність обвинувачення визначає лише суд за наслідками судового розгляду.
Отже, висновки суду по обвинувальному акту колегія суддів вважає обґрунтованими, а рішення суду вмотивованим.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апелляційної скарги прокурора, та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, повернутий прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області, залишити без змін, уточнивши, що обвинувальний акт повернутий прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4