Справа № 1-27/10
Номер провадження 1-27/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді - Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю прокурора - Данканич В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Верхнє Водяне, вул. Воз»єднання, буд. № 30, Рахівського району, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, неодружений, судимий 16.11.2001 року Рахівським райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України - переданий під нагляд матері, 09.03.2004 року Рахівським райсудом за ст. 15 ч. З, 186 ч. З КК України до 4 - х років п/в на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном на 2 роки, 07.04.2005 року Рахівським райсудом за ст. 185 ч. З КК України до 4 - х років 2 місяці п/в на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном на 2 роки, 10.06.2005 року Рахівським райсудом за ст. 185 ч. З КК України до 3 - х років 3-х місяців позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк 1 рік - загальний строк 4 роки З місяці п/в, 13.09.2005 року Рахівським райсудом переглянутий вирок - остаточний строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений по постанові Миколаївського райсуду від 11.09.2008 року ст. 107 КК України на невідбутий термін 1 р. 2 місяці 26 днів, Тячівським районним суду 04.11.2009 року за ст. 187 ч.1 КК України - до 4 р.6.місяців позбавлення волі, -

у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 26.07.2009 року біля 01.30 годин в с. Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області по вул. Леніна біля бару «Смерічка», перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, будучи раніше судимим, Рахівським райсудом 13.09.2005 року по ст. 185 ч. З КК України до 4 р. 6 міс позбавлення волі, на шлях виправлення не став, повторно з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до громадянки ОСОБА_2, звалив її на землю і відібрав жіночу сумочку в якій знаходилися гроші в сумі 300 гривень і з викраденим зник.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою у вчиненому злочину визнав частково та показав суду, він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3єднання, буд. № 30, і в даний час ніде не працює. Раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки. 26.07.2009 року приблизно в 01.30 годин він проходив по вулиці Леніна в с. В. Водяне, Рахівського району. Біля бару «Смерічка» він зустрів ОСОБА_2, яка проходила по вулиці і йшла в напрямку центру с. В. Водяне. ОСОБА_3 він почав розмовляти з нею і в процесі розмови запропонував їй, що проведе її додому. На його пропозицію ОСОБА_3 не погодилась, сказавши, що її не потрібно проводити, так як вона хоче йти додому одна і продовжувала йти вниз по тротуару. Він продовжував йти поруч з нею і коли дійшли до провулку, що веде до річки «Апшиця» то штовхнув ОСОБА_3 рукою в груди. Від його поштовху ОСОБА_3 впала на землю. Коли ОСОБА_3 впала то він підскочив до неї і притиснув її руками до землі не даючи їй змоги встати, після чого рукою зірвав у неї з плеча жіночу сумочку, тобто він рукою потягнув за сумочку і на ній обірвався ремінець на якому вона висіла на плечі. Взявши сумочку він побіг з нею до бару «Смерічка» де на вулиці горіло світло. На світлі він подивився в сумочку і побачив там паспорт громадянина України. Він розкрив паспорт і виявив там гроші в сумі 300 гривень. Гроші були одна куп»юра номіналом 200 гривень і одна куп»юра номіналом 100 гривень. Взяв ці гроші і поставив їх собі в кишеню. Після цього він повернувся до ОСОБА_3, яка стояла на тому місці де він в неї зірвав сумочку і повернув їй її паспорт. Надія взявши від нього паспорт сказала, щоб він повернув їй сумочку та гроші, але він на її прохання не звертав уваги і пішов з сумочкою в провулок до річки «Апшиця». Пройшовши деяку відстань він зупинився і взявши запальничку, яка була в нього в кишені включив ліхтарик, який знаходився на запальничці і почав знову перевіряти вміст сумочки, яку викрав від ОСОБА_3. Він знаходився там приблизно 15 хвилин. ОСОБА_4 до нього підійшов ОСОБА_5, який підійшовши до нього почав вимагати, щоб він повернув сумочку та гроші, які викрав від ОСОБА_3. ОСОБА_4 він кинув під ноги ОСОБА_5 сумочку і сказав йому, що про гроші не знає нічого. Михайло взяв сумочку і пішов геть, тобто пішов до центральної вулиці де сів в свій автомобіль і поїхав геть. Він після цього ще декілька хвилин постояв в провулку, вийшов на центральну вулицю і пішком пішов до себе додому. Прийшовши додому склав в сумку свій одяг і пішов пішком з сумкою в напрямку смт. В. Бичків. По дорозі його наздогнав незнайомий автомобіль і він зупинивши його підвізся до автобусної станції в смт. В. Бичків. На автобусні станції сів в рейсовий автобус і поїхав в с. Діброва, Тячівського району, де працював по найму в людей. Перед скоєнням крадіжки він вживав спиртні напої. Просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 26.07.2009 року приблизно в 01.30 годин вона йшла по вулиці Леніна в с. Верхнє Водяне, біля бару «Смерічка» в напрямку центру села, тобто до себе додому. Там на вулиці її зустрів ОСОБА_1, мешканець с. Верхнє Водяне, який запропонував їй, що проведе її додому. На його пропозицію вона відмовила і продовжувала йти по тротуару. Так вона пройшла відстань приблизно 50 метрів і коли була навпроти провулку, що веде до річки «Апшиця» то ОСОБА_1, який йшов поруч неї, взявши її за руки відштовхнув від себе і вона впала на землю. Коли вона впала на землю то ОСОБА_1 притиснув її руками до землі, не даючи можливості встати, однак вона вирвалась від нього і вставала з землі то ОСОБА_1 зірвав в неї з плеча жіночу сумочку так, що ремінь сумочки обірвався. В сумочці в неї знаходився паспорт громадянина України на її ім»я в якому були гроші в сумі 300 (триста) гривень, куп»юрами: одна 200 гривень та одна 100 гривень. Вирвавши в неї сумочку ОСОБА_1 побіг з нею вверх по вулиці в напрямку бару «Смерічка». ОСОБА_4 вона зателефонувала своєму знайомому ОСОБА_5 і повідомила йому про те, що в нею трапилось. Вислухавши її ОСОБА_5 відповів їй, що він зараз під»їде до неї своїм автомобілем. Через декілька хвилин до неї знову повернувся ОСОБА_1, який підійшовши до неї віддав їй паспорт громадянина України на її ім»я, а коли вона подивилася в паспорт то побачила, що там відсутні гроші і тоді вона сказала, щоб повернув їй сумочку та гроші, але ОСОБА_1 відповів, що не знає нічого ні про які гроші. Після цього ОСОБА_1 пішов в провулок, що веде до річки «Апшиця». Приблизно через 5 хвилин до неї під»їхав на автомобілі ОСОБА_5. Вона розповіла ОСОБА_5 обставини випадку, а також повідомила йому, що ОСОБА_1 напевно пішов через річку і пішов по вулиці, яка проходить на протилежній стороні річки. ОСОБА_4 запропонував проїхатись на автомобілі по вказаній вулиці і вона сіла в автомобіль після чого вони проїхали по вказаній вулиці, однак ОСОБА_1 ніде не було. Після того вони повернулися знову до того місця де в неї було викрадено гроші і ОСОБА_4 пішов в провулок шукати ОСОБА_1, а вона залишилася чекати в автомобілі. Через декілька хвилин ОСОБА_4 повернувся і приніс її сумочку, а також сказав їй, що він знайшов ОСОБА_1, який повернув йому сумочку, а гроші повертати відмовився. Після цього ОСОБА_4 відвіз її додому. Заявляє цивільний позов на суму 300 гривень, моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_5 покази якого досліджені в судовому засіданні і визнані підсудним правдивими показав, що він проживає за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_4. В даний час він ніде не працює. 26.07.2009 року біля 01.30 годин йому зателефонувала його знайома ОСОБА_2. Зателефонувавши йому ОСОБА_2 розповіла, що вона йшла по дорозі і її зустрів ОСОБА_1, який зірвав у неї з плеча жіночу сумочку і втік. ОСОБА_4 він сказав ОСОБА_2, щоб вона зачекала його і він під»їде до неї своїм автомобілем. Після цього він сів в свій автомобіль і під»їхав до того місця де його чекала ОСОБА_2, по вулиці Леніна неподалік бару «Смерічка». Надія сказала йому, що ОСОБА_1 втік з її сумочкою в провулок, що веде до річки «Апшиця» і майже він перейшов через річку і міг піти по вулиці, яка проходить на протилежному боці річки. ОСОБА_6 сіла до нього в автомобіль і вони вдвох поїхали через міст і проїхались по вулиці на протилежному боці річки, однак ніде не знайшли ОСОБА_1. ОСОБА_6 вони знову повернулися до того місця де зі слів ОСОБА_6 в неї було викрадено її сумочку. Він заїхав автомобілем в провулок, що веде до річки «Апшиця», і посвітивши фарами автомобіля по провулку він побачив там ОСОБА_1. ОСОБА_6 він вийшов з автомобіля і пішов до ОСОБА_1. Підійшовши до ОСОБА_1 він сказав йому, щоб повернув сумочку ОСОБА_6. Юрій вилаявся в його адресу нецензурними словами і не віддавав сумочку, але потім кинув йому під ноги жіночу сумочку. Він взяв сумочку і приніс її ОСОБА_6. Надія взявши сумку сказала, що ОСОБА_1 викрав від неї триста гривень. ОСОБА_6 він відвіз ОСОБА_6 до неї додому.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, винність його у вчиненні злочину доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

-Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього;

( а. с. 4-7 )

-Протоколом огляду речового доказу, жіночої сумки;

(а. с. 34)

-Постановою про визнання жіночої сумочки речовим доказом;

(а. с. 35)

-Згідно форми Б ОСОБА_1 звільнений по постанові Миколаївського райсуду від 11.09.2008 року за ст. 107 КК України на невідбутий термін 1 р. 2 місяці 26 днів.

( а. с. 28 )

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що дії підсудного вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_2 в сумі 300 гривень слід задоволити та стягнути з засудженого ОСОБА_1 на її користь.

Судові витрати відсутні.

Речові докази повернути власниці.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує те, що підсудній вину свою у скоєному визнав, повністю, розкаявся, проживає у важких матеріально-побутових умова, молодий за віком.

Як обтяжуючою покарання обставиною суд враховує скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи обставини справи, особу винного, який по місцю проживання характеризується з негативної сторони, є раніше судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях перевиховання та виправлення не став, суд вважає, що у відношенні підсудного слід обрати покарання, пов'язане з ізоляцією від суспільства, з метою запобігання вчинення нових злочинів, поскільки виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а також приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання призначену за вироком Тячівського районного суду від 04 листопада 2009 року.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Тячівського районного суду від 04.11.2009 року - шість місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_1 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п»ять) років.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 слід рахувати з 11 серпня 2009 року тобто з моменту його затримання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 300 гривень цивільного позову.

На вирок може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, ОСОБА_1, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: Тулик І.І.