Справа № 1323/6558/2012
Провадження № 1/456/6/2016
ВИРОК

іменем України
26 квітня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в колегіальному складі суддів: головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

захисника, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голобутів Стрийського району Львівської області, проживав у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 08.04.2002 року Стрийським районним судом Львівської області за ч.2 ст.140, ст.304 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 16.08.2004 року Стрийським районним судом Львівської області за ч.2 ст.186, ч.3, ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 29.03.2005 року Стрийським міським судом Львівської області за ст.187 ч.3, ст.70 ч.4 КК України до 8-ми років позбавлення волі, звільнився 13 липня 2012 року по відбуттю строку покарання а. с. 87-88, 94-95 т.1, перебуває під вартою з 29 вересня 2012 року а. с. 46 т.1, обвинувачується за ст. 289 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 357 ч.3, ст.395 КК України, суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_9 28 вересня 2012 року приблизно о 12 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля продуктового магазину «Леокс», що в с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, куди приїхав спільно із потерпілим ОСОБА_6 на автомобілі марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, в ході конфлікту, що виник між ним та потерпілим, який знаходився поблизу даного автомобіля, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить його дружині також потерпілій ОСОБА_7 , застосувавши насильство, що було небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 , а саме: завдавши останньому удар у тім`яно-потиличну ділянку голови, від якого той упав на землю та втратив свідомість, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартість якого станом на 28.09.2012 року становила, згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 18.10.2012 року 89 105,12 грн.

Окрім цього, в ніч на 28 вересня 2012 року підсудний ОСОБА_9 , перебуваючи в с. Добрівляни Стрийського району Львівської області, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом зняття скла із віконної рами проник в коридорне приміщення житлового будинку потерпілої ОСОБА_10 , звідки повторно таємно викрав в`язку із трьох ключів від дверей житлового будинку загальною вартістю 45 грн., що знаходилась із внутрішньої сторони дверей коридорного приміщення; гроші в сумі 140 грн., що знаходились в жіночій сумочці ОСОБА_11 на дерев`яній тумбочці з яких 130 грн. належали потерпілій ОСОБА_10 , 10 грн. потерпілій ОСОБА_11 , та паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 06.11.2001 року Стрийським МВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_11 .

Також, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 05 липня 2012 року за поданням адміністрації Личаківської виправної колонії № 30 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області щодо ОСОБА_9 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 2-ва (два) роки із застосуванням наступних обмежень: заборона виходу з будинку (квартири) з 22 год. до 06 год.; зобов`язання з`являтися в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації.

ОСОБА_9 , будучи ознайомлений з даною постановою, з обмеженнями встановленого адміністративного нагляду та обов`язками, які з цього випливають, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», у визначений установою виконання покарань термін до 16.07.2012 року не зареєструвався в Стрийському МВ ГУ МВС України у Львівській області, за викликом міліції для дачі пояснень з питань пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду не з`являвся. Всупереч встановлених щодо нього постановою Шевченківського районного суду обмежень, ОСОБА_9 неодноразово був відсутнім за місцем проживання в період з 22 год. до 06 год. ранку.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю. Винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 та ч. 3 ст. 357 КК України ОСОБА_9 на початку судового слідства не визнавав та показав, що 28.09.2012 року в будинок ОСОБА_10 не проникав, грошей, ключів, що належали їй та грошей і паспорта, що належали її онуці ОСОБА_11 , не викрадав. Наявність відбитків пальців його рук, які були виявлені на склі вікна коридорного приміщення будинку ОСОБА_10 , пояснив тим, що в цей день разом з ОСОБА_11 вживали алкоголь, вона сказала, що має ключ від вхідних дверей будинку, однак коли вони прийшли до будинку то ОСОБА_11 не могла знайти ключ, а тому він вийняв шибку на вікні та відчинив двері з внутрішньої сторони. Згодом ключ від дверей ОСОБА_11 знайшла та вони ще розпили пляшку вина і розійшлися.

Вину у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_7 , визнав частково та показав, що ранком 28.09.2012 року йому зателефонував ОСОБА_12 і запропонував зустрітися та поговорити. Близько 08 год. вони зустрілися неподалік магазину в с. Добрівляни і пішли до ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 . Останній з магазину приніс пляшку горілки ємкістю 0,5 л, пиво, закуску. Коли почали розпивати, приїхав ОСОБА_6 . Вони запрошували його за стіл, але той не встиг випити, оскільки йому зателефонували і він кудись поїхав. Повернувся ОСОБА_6 приблизно через 20 хв. і тоді вони всі разом продовжили розпивати алкоголь. Загалом випили близько 3-4 півлітрові пляшки горілки. Коли завершили, ОСОБА_6 запропонував йому та ОСОБА_12 підвезти їх додому. За кермом сидів ОСОБА_15 , він та ОСОБА_12 поруч з ним. Коли приїхали то ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, а він сказав ОСОБА_6 , що йому необхідно їхати у зворотному напрямку. Тоді потерпілий погодився його підвезти. По дорозі між ними виникла сварка, оскільки коли вони під`їхали до магазину, а йому необхідно було проїхати дальше 80-100 м, але ОСОБА_6 відмовлявся його везти, наказав виходити з машини. Виходячи з автомобіля, він із силою зачинив дверцята. ОСОБА_6 це обурило і той почав до нього кричати, випав з автомобіля. Тоді він залишив потерпілого біля магазину, а сам сів в його автомобіль і поїхав в напрямку до будинку ОСОБА_13 , а згодом до ОСОБА_12 , якому все розповів. Коли намагався розвернути автомобіль біля будинку ОСОБА_12 , застряг на ріллі, тому ОСОБА_16 на прохання ОСОБА_12 за допомогою трактора допоміг їм витягнути автомобіль. Після цього ОСОБА_12 сів за кермо і вони направилися до магазину, де залишився ОСОБА_6 .

Умислу на викрадення автомобіля в нього не було, будь-яких ударів ОСОБА_6 він не завдавав, тілесне ушкодження той отримав, коли біля магазину випав з автомобіля, тому він згідний нести покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2, а не ч. 3 ст. 289 КК України, оскільки, заволодівши автомобілем, не застосовував до потерпілого насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я останнього. В ході судового слідства, після оголошення доказів по справі, підсудний ОСОБА_9 винуватість свою визнав повністю, у вчинених злочинах розкаявся, подав суду власноруч написану заяву, яку озвучив, також підтвердив свою винуватість у вчинених злочинах, а тому просив його суворо не карати.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_9 в ході судового слідства не визнавав своєї вини, в дебатах свою вину визнав повністю, тому його первинні покази суд не приймає до уваги, вважає їх спростованими, іншими зібраними та перевіреними по справі доказами, а тому оцінює їх як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, дані ним з метою уникнути відповідальності за вчиненні злочини.

Винність обвинуваченого та події вчинених злочинів, крім фактичного визнання вини підсудного ОСОБА_9 повністю доведена зібраними та перевіреними судом доказами.

Показаннями підсудного ОСОБА_9 , які він давав під час досудового слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого, а.с.61-63, 105-109 Т. 1, згідно з якими повністю визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та ствердив, що дійсно 28 вересня 2012 року приблизно о 12.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля продуктового магазину «Леокс», що розташований в с. Добрівляни, куди приїхав спільно із потерпілим ОСОБА_6 на його автомобілі марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, в ході конфлікту, що виник між ним та потерпілим, коли той вийшов з автомобіля, залишивши ключ в замку запалювання, завдав останньому удару кулаком правої руки у голову, від якого потерпілий упав на землю, а він швидко сів за кермо, завів двигун та поїхав в напрямку свого житлового будинку, де намагаючись розвернути автомобіль, застряг у ріллі на городі.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_6 в суді вбачається, що власником автомобіля, яким він користується, є його дружина - ОСОБА_7 , а 28.09.2012 року приблизно 09 год. приїхав до ОСОБА_13 , в якого були ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Вони всі разом розпивали 250 гр. горілки на чотирьох, після чого він разом із ОСОБА_12 та підсудним ОСОБА_9 вийшли з будинку, сіли в автомобіль та поїхали в напрямку будинку ОСОБА_12 . На його прохання ОСОБА_17 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_9 попросив його підвезти назад до магазину. Приїхавши до магазину, він зупинив автомобіль на узбіччі. Коли вони вийшли з автомобіля та направились до магазину, ОСОБА_9 несподівано та без жодних слів завдав йому удар в потиличну ділянку голови, від якого впав на землю і втратив свідомість. Такого удару він не очікував, а тому не зміг себе захистити. Чи бив його ще підсудний не знає, оскільки був без свідомості. Як згодом йому стало відомо зі слів продавців його знайшли непритомним біля магазину, промили обличчя водою. Отямившись, він присів. Автомобіля на місці не було, зрозумів, що його автомобілем заволодів ОСОБА_9 . Згодом до магазину приїхали його дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_18 , які запитували у нього, де знаходиться автомобіль та відвезли його додому. Через деякий час до його будинку приїхали працівники міліції. Оскільки після цього випадку його боліла голова, він звернувся у Стрийську ЦРЛ. Автомобіль внаслідок викрадення зазнав технічних пошкоджень. Але, жодних претензій в даний час до підсудного ОСОБА_9 він немає, а тому на суворому покаранні останнього не наполягає, просить покарати його по закону.

Показами потерпілої ОСОБА_7 в суді вбачається, що вона є власником пасажирського мікроавтобуса марки Фольксваген Транспортер, 2003 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобілем також користується чоловік - ОСОБА_6 28.09.2012 року приблизно 12 год. вона повернулась додому з м. Львова. В цей час на мобільний телефон зателефонувала її знайома, ОСОБА_19 яка повідомила, що по с. Добрівляни за кермом належного їй мікроавтобуса їздить раніше судимий «зек», житель цього ж села ОСОБА_9 , який створює аварійні ситуації. Вона одразу ж покликала дочку ОСОБА_18 та поїхали разом шукати чоловіка та автомобіль. Біля магазину Леокс побачили чоловіка який сидів на стільці під магазином. Помітили, що обличчя його було розбите та в крові. Він повідомив, що трапилось. Продавці магазину також підтвердили, що виявили ОСОБА_6 у непритомному стані на землі. Однак про те, що саме з ним трапилось та де автомобіль, вони нічого не знали. Тоді вона разом із донькою поїхали по с. Добрівляни шукати мікроавтобус. Про факт незаконного заволодіння їхнім автомобілем міліцію повідомила мобільним телефоном. В цей час їй на мобільний хтось зателефонував та повідомив, що викрадений автомобіль знаходиться на полі неподалік дороги, що веде із с. Добрівляни в напрямку до с. Добряни Стрийського району. Повернувши на вищевказану дорогу, вона побачила свій автомобіль із пошкодженою передньою частиною, який на той час стояв, а за кермом знаходився ОСОБА_12 . Вийшовши із автомобіля, вона побачила, що полем в напрямку до села втікає обвинувачений ОСОБА_9 , якого переслідували працівники міліції, наздогнали та затримали. Ствердила суду, що ОСОБА_9 завдав чоловікові удар по голові, від якого останній втратив свідомість, а ОСОБА_9 , скориставшись цим, незаконно заволодів її мікроавтобусом, який в подальшому пошкодив та довів до несправного стану, аналогічні показання потерпіла дала на досудовому слідстві. а.с.43-45 т.1.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_20 вбачається, що потерпілі по справі її батьки, являються власниками мікроавтобуса марки Фольксваген Т-4 яким користується батько. 28.09.2012 року об 11 год. 50 хв. матері на мобільний телефон зателефонувала знайома ОСОБА_19 , яка повідомила, що якийсь «тюремщик» їздить на їхній машині по селі. Після цього вони разом сіли в автомобіль Пежо 307 та виїхали з подвір`я. Побачили батька ОСОБА_6 навпроти місцевого магазину Леокс побитого. Однак, автомобіля біля нього не було, тому викликали працівників міліції. Приблизно о 12 год. 20 хв. приїхали працівники міліції, з якими вони відвезли батька додому. Телефоном їм повідомили, що викрадений мікроавтобус знаходиться неподалік житлового будинку ОСОБА_9 . Вони разом з працівниками міліції направились до будинку підсудного там і побачили автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 , побачивши міліцію, через вікно у правих від водія дверцятах виліз із салону автомобіля і почав втікати, однак працівники міліції затримали його, чим підтверджено правдивість показань потерпілих по справі. а.с.214-216 т.1.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_12 також доведено, що ранком 28.09.2012 року він зустрівся з ОСОБА_9 біля магазину «Леокс» в с. Добрівляни Стрийського району. Від магазину вони пішли до будинку ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 . В будинку ОСОБА_9 дістав із кишені 50 грн., передав їх ОСОБА_13 та попросив його піти в магазин і придбати пляшку горілки та закуску, що останній зробив. Коли вони розпивали алкоголь, до будинку зайшов ОСОБА_6 , якого вони вирішили пригостити. Потерпілий кудись відлучався, а коли повернувся, вони продовжили розпивати горілку. Допивши, вони вийшли з будинку. Він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 направились до мікроавтобуса ОСОБА_6 , який погодився їх підвезти додому. Коли приїхали, він вийшов з автомобіля та пішов до свого будинку. ОСОБА_9 сказав, що забув велосипед, тому вирішив повернутися разом з потерпілим. Вони поїхали у зворотному напрямку. Згодом, коли він знаходився у літній кухні, прийшла мати підсудного - ОСОБА_21 та попросила допомогти витягнути з городу мікроавтобус, на якому приїхав ОСОБА_9 . Коли він вийшов на город, побачив, що не зможе самостійно виїхати мікроавтобусом на дорогу, тому попросив ОСОБА_22 допомогти витягнути автомобіль за допомогою трактора, на що той погодився. Сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_9 на пасажирське сидіння. Коли ОСОБА_16 за допомогою трактора відбуксирував мікроавтобус на дорогу, він вирішив поїхати розшукати потерпілого, щоб повернути йому автомобіль, але по дорозі їх затримали працівники міліції, він не тікав, тому, що не знав, що Війтів умисно спричинив потерпілому удар в голову та заволодів автомобілем. Суд приймає вказані дані показання свідка, оскільки такі співпадають з показами потерпілих по справі та є послідовними. а.с.220-224 т.1.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_13 також встановлено, що 28.09.2012 року приблизно о 10 год. до нього в гості прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які запропонували йому розпити пляшку горілки. ОСОБА_9 дав йому 50 грн. щоб він пішов у магазин та придбав пляшку горілки і закуску. В цей час до його будинку зайшов ОСОБА_6 , який також виявив бажання приєднатись до них. Тоді потерпілий попросив його ще раз піти до магазину за пляшкою. Повертаючись із магазину, на дорозі він зустрів ОСОБА_6 , який кудись їхав на власному мікроавтобусі, який повідомив йому, що через декілька хвилин повернеться. Приблизно через 30 хв. ОСОБА_6 повернувся. На той час він спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розпили вже половину пляшки. ОСОБА_6 присів до них за стіл, і вони вчотирьох допили пляшку горілки. Він пішов на город, а ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 вийшли з подвір`я та пішли до його автомобіля. Куди вони поїхали, йому не відомо. Показаннями свідка також стверджено, що троє в тому числі підсудний поїхали разом і сварки між ними не було. а. с. 217-219 т.1.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка ствердила, що проживає в с. Добрівляни Стрийського району разом із синами ОСОБА_24 та ОСОБА_9 13 липня 2012 року її син ОСОБА_9 , який відбував покарання до 8-ми років, звільнився з місць позбавлення волі та приїхав додому, де проживав до 28.09.2012 року 27.09.2012 року в с. Добрівляни був «празник». Приблизно о 22.00 год. ОСОБА_9 вийшов з будинку, повідомивши їй, що має особисті справи. В ніч з 27.09.2012 року на 28.09.2012 року ОСОБА_9 вдома не ночував. 28.09.2012 року приблизно о 12.00 год., коли вона перебувала вдома, через вікно побачила, що на город до сусіда ОСОБА_12 заїхав мікроавтобус білого кольору і застряг колесами у м`якій землі. Коли вона вийшла із будинку то побачила, що за кермом даного мікроавтобуса знаходиться її син - ОСОБА_9 . На її запитання син відповів, що даний автомобіль хтось дав йому покататись. Вона почала кричати на сина, щоб він негайно повернув автомобіль власнику. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, вона покликала на допомогу сусіда ОСОБА_12 . Останній покликав на допомогу ще одного сусіда ОСОБА_25 , який за допомогою трактора витягнув автомобіль на дорогу. Після цього вона попросила ОСОБА_12 сісти за кермо, оскільки її син на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння, і спільно із сином негайно повернути даний автомобіль власнику. ОСОБА_12 погодився і сів за кермо, а син сів на пасажирське сидіння. Однак, коли вони повернули на центральну дорогу с. Добрівляни даний автомобіль затримали працівники міліції. В цей час вона побачила, що міліціонери наздогнали її сина, який намагався втекти, і затримали його а.с.241-244 т. 1.

Показаннями допитаного під час досудового слідства свідка ОСОБА_24 , вбачається, що 13.07.2012 року з місць позбавлення волі звільнився його брат ОСОБА_9 27.09.2012 року в селі був «празник». Приблизно о 22 год. ОСОБА_9 вийшов з дому, повідомивши, що йде в особистих справах. В ніч на 28.09.2012 року підсудний вдома не ночував. 28.09.2012 року приблизно о 12.00 год. їхня мати ОСОБА_23 через вікно бачила, що брат приїхав на якомусь автомобілі. На городі він побачив пасажирський мікроавтобус білого кольору. Брат розповів, що даний автомобіль йому дали знайомі покататись. Мати сказала, щоб він негайно повернув автомобіль. Через деякий час, що до автомобіля також прийшов сусід ОСОБА_26 . Після цього він зайшов до будинку, тому не бачив того, що відбувалася згодом. Зі слів матері йому відомо, що даний автомобіль брат викрав у ОСОБА_6 , заподіявши при цьому останньому навмисні тілесні ушкодження, які виявилися небезпечними для потерпілого. а.с.245-247 т. 1.

Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 доведено, що власником такого є потерпіла ОСОБА_7 , право керування має і ОСОБА_6 а.с.7 т.1

Протоколом огляду місця події від 28.09.2012 року та фотознімками до нього встановлено, що автомобіль Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на дорозі в с. Добрівляни Стрийського району, а протоколом огляду та перевірки технічного стану вказаного транспортного засобу від 28.09.2012 року вбачається, що він має технічні пошкодження, які вчинив Війтів, користуючись незаконно заволоділим транспортним засобом. а.с.25-28 т.1.

Під час відтворення обстановки та обставин події 04.10.2012 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 , визнаючи свою винуватість детально розповів та показав про обставини скоєння незаконного заволодіння ним транспортним засобом марки Фольксваген Транспортер із застосуванням насильства щодо ОСОБА_6 а.с.76-84 т. 1.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.10.2012 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 детально розповів та показав про обставини незаконного заволодіння ОСОБА_9 його авомобіля Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 із застосуванням насильства щодо нього, показання якого є також джерелом доказу чим також спростовано твердження Війтіва, що не бив потерпілого. а.с.110-117 т.1.

Вказані обставини також доведені висновком експерта № 502 від 03.10.2012 року, що при судово-медичній експертизі на тілі громадянина ОСОБА_6 було виявлено садно-рану тім`яно-потиличної ділянки голови, яка могла утворитись від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею при події та за обставин, вказаних освідуваним і відноситься до легкого тілесного ушкодження; малоймовірно, але не виключається, що могло утворитися при падінні з висоти власного росту, але не з сидіння водія автомобіля, як про це в суді твердив Війтів. а.с.35. т.2.

Вартість автомобіля встановлена висновком експерта № 9/480 від 18.10.2012 року та станом на 28.09.2012 року становила 89 105,12 грн., що є значною матеріальною шкодою, оскільки в 250 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що становить 4250 грн. і більше. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження підсудним станом на 28.09.2012 року становила 5 578,24 грн., що не є незначною шкодою, а тому кваліфікуючою ознакою вважає доведеною для ч. 3 ст. 289 КК України значна матеріальна шкода. та.с.55-59 т.2.

Речовий доказ - автомобіль Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з постановою від 09.10.2012 року переданий на зберігання ОСОБА_7 а.с.99-100 т.2.

Відносно таємного викрадення чужого майна, належного потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поєднаного з проникненням у житло ОСОБА_10 доведені показаннями потерпілої ОСОБА_11 . Її показами встановлено, що протягом двох років до вчинення злочину ОСОБА_9 був її співмешканцем, однак згодом стосунки між ними зіпсувалися. 27.09.2012 року, коли вона знаходилася в будинку ОСОБА_10 , почула як хтось стукає у двері її будинку, що знаходиться по сусідству. Згодом з`ясувалося, що це ОСОБА_9 , оскільки він прийшов до будинку ОСОБА_10 , де вони знаходилися, і також стукав у двері. Вони не відчиняли та не подавали ознак своєї присутності. Через деякий час підсудний пішов у невідомому напрямку. Коли ранком вона прокинулася, виявила, що у сумочці, яку вона залишила у коридорі на тумбі, немає паспорта, грошей ОСОБА_10 в сумі 130 грн. та її грошей 10 грн. Підозрюючи в цьому ОСОБА_9 , вона разом з ОСОБА_10 зателефонували до ОСОБА_27 та попередили через нього ОСОБА_9 , якщо він не поверне викрадене, то вони звернуться до працівників міліції. Категорично заперечила, що показання ОСОБА_9 , в яких він стверджував, що в цей день вона разом з ним вживали алкоголь, приходили разом до будинку ОСОБА_10 , де вона, маючи намір відчинити вхідні двері, не могла знайти ключ від дверей, тому ОСОБА_9 вийняв шибку на вікні та відчинив двері з внутрішньої сторони. На даний час будь-яких претензій до ОСОБА_9 немає, щодо призначення останньому виду та міри покарання покладається на думку суду. А.с. 189 т.1.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 встановлено, що проживає у приватному будинку в с. Добрівляни Стрийського району разом із матір`ю ОСОБА_28 та малолітньою донькою ОСОБА_29 . По сусідству проживає племінниця ОСОБА_11 разом із неповнолітніми дітьми та рідна сестра останньої - ОСОБА_30 . Зі слів сусідів їй відомо про те, що ОСОБА_11 тривалий час підтримувала дружні стосунки з колишнім співмешканцем ОСОБА_9 , який звільнився з місць позбавлення волі. Від ОСОБА_11 дізналася, що остання посварилась з ОСОБА_9 та уникає з ним зустрічі. 27.09.2012 року приблизно о 12.00 год. вона разом з ОСОБА_11 пішли на службу до церкви в с. Добрівляни. Дорогою заходили в магазин та оскільки вона не мала із собою гаманця тому попросила ОСОБА_11 , щоб та поклала у свій гаманець її гроші в сумі 130 грн. Коли повернулися до її будинку ОСОБА_31 залишила свою сумочку, в якій знаходилися гроші в сумі 130 грн., в коридорі житлового будинку на дерев`яній тумбочці. Протягом дня до будинку ніхто не заходив.

Цього ж дня вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , яка приїхала в гості з м. Стрий, ОСОБА_33 та ОСОБА_34 у літній кухні до 20.00 год. вживали алкогольні напої. Після цього вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_28 пішли до житлового будинку, інші гості розійшлися. Перебуваючи у будинку мати - ОСОБА_28 лягла спати, а вони з ОСОБА_11 увімкнули комп`ютер та дивились художній фільм. Близько 22 год. почула сильний стук на вулиці. Коли відчинила вікно та разом з ОСОБА_11 прислухались, зрозуміли, що хтось стукає у двері житлового будинку ОСОБА_11 , який знаходиться приблизно на відстані 50-ти метрів від її житлового будинку. Вони припустили, що це саме ОСОБА_9 може стукати, а тому вона одразу ж вимкнула комп`ютер та світло і зачинила вікно. Перебуваючи біля вікна вони помітили, що на подвір`я зайшов ОСОБА_9 , який постукав у двері та покликав її по імені. Дверей вони не відчиняли і не подавали ознак своєї присутності у будинку. Через вікно вона побачила, що ОСОБА_9 присів на сходах, біля дверей її будинку, де просидів близько 20 хв., після чого пішов у невідомому напрямку. Після цього до 04.00 год. ранку 28.09.2012року ні вона, ні ОСОБА_11 не лягали спати, оскільки не знали чого можна чекати від ОСОБА_9 , так як останній має погану репутацію у селі. Приблизно о 07.00 год. 28.09.2012 року ОСОБА_11 , яка вийшла із кімнати в коридор, помітила що її сумочка знаходиться не на тому місці де залишала, а коли заглянула до сумочки то виявила, що грошей в сумі 130 грн., які належали їй ( ОСОБА_35 ), грошей в сумі 10 грн., які належали ОСОБА_36 та паспорта громадянки України останньої немає. Загальна обстановка у даному коридорному приміщенні була порушена. Оглянувши коридор вона виявила, що немає ключів, які знаходились в замку дверей коридорного приміщення із внутрішньої сторони. Після цього вони зрозуміли, що в коридор хтось проник через вікно, оскільки скло на вікні не було закріплено належним чином.

Ні вона, ні ОСОБА_31 не бачили, хто саме вчинив дану крадіжку, однак припускає, що саме ОСОБА_9 вдруге повернувся до її будинку, проник в нього та викрав зазначені речі. Окрім цього, із слів ОСОБА_11 вона дізналась, що приблизно об 11.00 год. 28.09.2012 року до останньої на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 та запитав чи вона не хоче забрати свій паспорт. Тоді вона зателефонувала до ОСОБА_27 , з яким як їй відомо, ОСОБА_9 підтримує дружні стосунки, та попросила його зайти до її будинку. Коли він прийшов, вона повідомила йому про те, що їй відомо, що саме ОСОБА_9 вночі проник до її житлового будинку, і вчинив крадіжку грошей і паспорта. Також попросила останнього, щоб зателефонував до ОСОБА_9 та повідомив, що якщо той поверне їй ключі, то жодних претензій до нього вона не буде мати. В її присутності ОСОБА_37 , з її ж мобільного телефону зателефонував ОСОБА_9 , після чого повідомив їй, що останній кудись викинув дані ключі, однак пообіцяв знайти їх та повернути. Через кілька хвилин до неї на мобільний телефон зателефонував сам ОСОБА_9 , який зухвало повідомив, що вона може їхати в міліцію та писати заяву, однак це їй так просто не минеться. Вона разом із ОСОБА_11 звернулись із письмовими заявами в Стрийський МВ ГУ МВС України у Львівській області з проханням притягнути ОСОБА_9 до відповідальності. Крадіжкою їй заподіяно шкоду на загальну суму приблизно 190 грн., оскільки у неї було викрадено гроші в сумі 130 грн. та ключі від двох замків житлового будинку. Вартість однієї серцевини, які необхідно замінити у двох замках, становить приблизно 30 грн., аналогічні показання оголошеної судом ОСОБА_28 та ОСОБА_38 , яким також доведено вину та подію таємного викрадення чужого майна. а. с. 11-12, 13-15, 193-196 т.2. Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_39 вбачається, що о 22 год. вона прокинулась від сильного стуку у двері та почула голос обвинуваченого ОСОБА_9 , який запитав - «Де є ОСОБА_40 ?» (Лось). На дане запитання її онука ОСОБА_41 відповіла, що мама ночує у будинку ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_9 покинув подвір`я. Також свідок показала, що донька постійно носить паспорт із збою в жіночій сумочці. З ОСОБА_9 її донька перебувала в нормальних стосунках. Але останнім часом через його погану поведінку почала уникати із ним зустрічей. ОСОБА_9 часто приходив у вечірній та нічний час до них у гості. Вона декілька разів виганяла його з будинку. Ранком 28.09.2012 року вона прокинулась щоб зібрати онуків до школи. Коли зайшла на подвір`я будинку ОСОБА_28 побачила, що вхідні двері до будинку відчинені, а ключів у замку не було. Зайшовши в приміщення розбудила доньку ОСОБА_11 та запитала, чому вони не зачинили увечері вхідних дверей. Коли донька та сестра ОСОБА_10 прокинулись та оглянули житловий будинок, то виявили, що з жіночої сумки її ОСОБА_11 викрадено паспорт та гроші. В подальшому із слів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вона зрозуміла, що дану крадіжку вчинив ОСОБА_9 а.с.13-15 Т.2.

Також показаннями свідка ОСОБА_12 , які оголошені доведено, що ранком 28.09.2012 року на мобільний телефон дружини зателефонувала ОСОБА_10 та попросила, щоб дружина передала йому трубку. В розмові ОСОБА_10 попросила його терміново прийти до її будинку, що він й зробив. Коли він зайшов в приміщення літньої кухні ОСОБА_10 , окрім неї там була ОСОБА_11 . ОСОБА_10 розповіла йому, що в ніч на 28.09.2012 року ОСОБА_9 через кватирку проник до коридорного приміщення її житлового будинку, звідки викрав гроші в сумі 130 грн., ключі, які знаходились у замку дверей з внутрішньої сторони та паспорт ОСОБА_11 . ОСОБА_10 попросила його зателефонувати до ОСОБА_9 та сказати щоб останній повернув ключі від будинку, гроші та паспорт ОСОБА_42 , інакше вона буде змушена звернутись із письмовою заявою до МВС. Він взяв у ОСОБА_10 мобільний телефон, набрав з нього номер ОСОБА_9 та домовився зустрітись із останнім біля магазину. Вийшовши від ОСОБА_10 він одразу ж пішов та зустрівся із ОСОБА_9 , який приїхав на велосипеді. Він переказав ОСОБА_9 розмову з ОСОБА_10 , яка йому повідомила про те, що їй відомо, що саме він вночі проник до її будинку, звідки викрав гроші, ключі та паспорт, і якщо він не поверне викрадених речей, то остання повідомить про це працівників міліції. Останній не заперечив того, що ключі від будинку ОСОБА_10 дійсно у нього були, але він кудись їх «скинув», однак, погодився знайти та повернути, що свідчить також про те, що Війтів викрав чуже майно та паспорт. Допитаних під час досудового слідства свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які ствердили, що ОСОБА_9 27.09.2012 року приблизно о 22.00 год. пішов з дому у власних справах і вдома не ночував. Повернувся 28.09.2012 року приблизно о 12.00 год. в стані алкогольного сп`яніння, приїхавши на мікроавтобусі білого кольору, який залишив на городі біля будинку ОСОБА_12 , чим також доведено правильність обвинувачення відносно ОСОБА_9 а. с. 241-247. Т.1 Протоколом огляду місця події від 02.10.2012 року, а саме: території

господарства та житлового будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід до будинку здійснюється через двері, які на момент огляду відчинені, що ведуть у коридорне приміщення, розміром 3,5 х 5 м. В цьому приміщенні є вікна розміром 90 х 90 см, кожне з яких поділене перегородками. На відстані 15 см від вікон знаходиться комод. Під час огляду з місця події вилучені, а саме із скла віконної рами, яке розташоване в четвертій перегородці одного з вікон будинку, вилучені сліди папілярних узорів: 4 із зовнішньої сторони скла першого вікна; 5 із внутрішньої сторони даного скла. а.с.169-176 т. 1. Матеріалами дактилоскопічної експертизи та висновком експерта № 125 від 10.10.2012 року, з якого вбачається, що три сліди пальців рук, розмірами 19х13 мм, 26х14 мм та 20х11 мм, які були вилучені із зовнішньої сторони скла віконної рами, що розташоване в четвертій перегородці будинку АДРЕСА_2 , залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_9 . Два сліди пальців рук, розмірами 18х11 мм та 29х22 мм, вилучені з зовнішньої та внутрішньої сторони скла віконної рами, яке розташоване в четвертій перегородці будинку, залишені вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_9 . Два сліди пальців рук, розмірами 30х20 мм та 32х14 мм, вилучені з зовнішньої сторони скла віконної рами, яке розташоване в четвертій перегородці будинку, залишені великим пальцем лівої руки ОСОБА_9 а. с. 63-77 Т.2. Копією Ф-1 потерпілої ОСОБА_11 та довідкою за №215 від 10.10.2012року, згідно з якою 06.11.2001року ОСОБА_11 дійсно отримала паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 а.с.177-178 Т.1. Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в ході якої остання повністю підтвердила показання, які вона давала в якості потерпілої а. с. 203-206 Т.1.

Протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_11 в ході якої остання повністю підтвердила показання, які вона давала в якості потерпілої а. с. 207-210 Т.1.

Довідкою про ринкову вартість серцевини врізаного замка з набором ключів, яка станом на 28.09.2012року складає 40 грн. а. с. 211 Т.1.

Довідкою про те, що вартість виготовлення дублікату ключа до серцевини врізаного

замка станом на 28.09.2012року складає 15 грн. а. с. 212 Т.1

Отже, ОСОБА_9 повторно, незаконного заволодів транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 89 105,12 грн., що належить потерпілій ОСОБА_7 , поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тому з врахуванням вимог п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009року № 10 вчинив злочин, передбаченийст.289 ч.3 КК України;

Повторне таємне викрадення майна чужого майна, належного потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поєднаного з проникненням у житло ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.3 КК України.

Крім того, незаконне заволодіння паспорта громадянина України ОСОБА_11 , шляхом викрадення ОСОБА_9 вчинив ще й злочин, передбачений ст. 357 ч.3 КК України.

ОСОБА_9 своїми умисними діями,які виразилися у неприбутті без поважних причин у визначений строк до визначеного місця проживання, щодо якого встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, тому ще вчинив злочин, передбачений ст.395 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного, призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення, з метою попередження можливих злочинів, вважає за необхідне обрати реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_9 в кінці судового слідства подав заяву суду, якою визнав свої первинні показання на досудовому слідстві, визнав себе винним у чоритьох складах злочину повністю, повідомив суд що кається, більше злочинів орбіцяв не вчиняти, що судом буде враховано при обранні міри покарання, а тому інших пом`якшуючих обставин не вбачає.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, тому вважає, що виправлення підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу слід залишити власнику потерпілій ОСОБА_7 .
Суд враховує, що на день оголошення вироку ОСОБА_9 відбув 3-ри роки 6-ть місяців та 28 днів, що йому слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що попередньо становить 7-м років 1-ин місяць та 26 днів.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України (в редакції 1960року), суд

з а с у д и в :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 289 ч. 3, 185 ч. 3, ст. 357 ч. 3 та ст. 395 КК України, обравши покарання у вигляді:

За ст. 289 ч.3 КК України 7(семи) років та 4-ох місяці позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що є у його власності;

За 185 ч.3 КК України 4 (чотирьох) роки позбавлення волі;

За ч.3 ст. 357 КК України ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України по закінченню строків давності;

За ст.395 КК України ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України по закінченню строків давності.

Згідно із ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 7-м (семи) років та 4-х (чотирьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, що є у його власності.

Запобіжний захід ОСОБА_43 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, тобто з 29 вересня 2012 року. а. с. 45 Т.1.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) зарахувати час перебування ОСОБА_9 на попередньому ув`язненні з 29 вересня 2012 року по 26 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН до справи не долучено, в доход держави 1 942 грн. (одну тисячу дев`ятсот сорок дві) 80 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ - автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу переданого для зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб з моментй його оголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку, шляхом подачі апеляції Стрийському міськрайонному суду.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3