Справа № 154/3456/15 Провадження №11-кп/773/338/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Володимир-Волинського міського суду від 09 березня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з неповною середньою освітою, судимий:

1.19.04.2010 року вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

2.08.10.2014 року вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

3.25.09.2015 року вироком того ж суду за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

4.30.11.2015 року тим же вироком за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, -

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання ОСОБА_8 визначено 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.11.2015 року ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09.09.2015 року до 09.02.2016 року включно.

Початок відбування покарання ухвалено ОСОБА_8 рахувати з 10.02.2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, з неповною загальною освітою, несудимий,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Стягнено з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частинах витрати за проведення експертизи в сумі 306,9 грн.

Вироком вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що в період з 20 год. 27.02.2015 року, знаходячись по АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав велосипед «Ардіс Фантом» вартістю 1500 грн., котрий належить ОСОБА_10 .

В період з 21 год. 20.08.2015 року по 05 год. 30 хв. 21.08.2015 року ОСОБА_8 , знаходячись у коридорі загального користування в приміщення будинку АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав велосипед іноземного виробництва на суму 400 грн., що належить ОСОБА_11 .

В період з 22 год. 21.08.2015 року по 10 год. 22.08.2015 року ОСОБА_8 , знаходячись у під`їзді загального користування в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , повторно таємно викрав велосипед вартістю 2000 грн., належний ОСОБА_12

03.09.2015 року обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою проникли до приміщення АЗС ПАТ «Родючість», звідки таємно викрали мірник зразковий ємністю 50 л вартістю 360 грн. та 2 насоси заправної колонки для перекачки пального вартістю по 80 грн. кожний, що належать підприємству «Родючість», на загальну суму 520 грн.

04.09.2015 року близько 10 год. ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_5 , повторно таємно викрав велосипед вартістю 1500 грн., належний ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що призначене йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України є надто суворим. Суд не взяв до уваги його клопотання про перекваліфікацію дій на ч. 2 ст. 185 КК України і не врахував заяв ОСОБА_9 , який під час слідчого експерименту перебував у нетверезому стані і те, що останній страждає розумовим відхиленням на грунті хронічного алкоголізму. Слідчий експеримент проводився без участі захисника. Разом з Новіковим в приміщення підприємства «Родючість» вони не заходили, він заходив сам, щоб справити природні потреби, а мета крадіжки в нього виникла всередині приміщення, він покликав ОСОБА_9 , який був неподалік з метою допомогти йому винести крадені предмети, які були важкими, оскільки ліва рука в нього не працює. У зв`язку з цим в нього не було умислу на проникнення в приміщення з метою крадіжки, а також не було між ним і ОСОБА_14 попередньої змови. А тому ОСОБА_8 вважає, що його дії по факту крадіжки з підприємства «Родючість» слід перекваліфікувати з ч. 3 на ч. 2 ст. 185 КК України і зменшити йому міру покарання.

У доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 повідомляє, що в нього виявлено смертельні хвороби, зокрема, ВІЛ-інфекція та цироз печінки (гепатит С). Зазначає, що судом першої інстанції допущені помилки при обчисленні йому строку перебування під вартою в слідчому ізоляторі, вважає, що йому слід зарахувати в строк відбуття покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 09.09.2015 року по день вступу в законну силу ухвали апеляційного суду. Вважає, що такі пом`якшуючі його покарання обставини, як важкі хворобі, тяжкий матеріальний стан, активне сприяння розкриттю скоєних ним злочинів дають підстави для застосування щодо нього ст. 69 КК України і для заміни покарання з позбавлення волі на обмеження волі.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими його визнано винуватим, доведено в судовому засіданні. Щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 крадіжок велосипедів, які ним не оспорювалися, суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його, як особу.

Щодо обставин вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 крадіжки з приміщення АЗС ПАТ «Родючість» мірника та двох насосів заправної колонки, яка мала місце 03.09.2015 року, суд, крім показань обвинувачених, дослідив протоколи проведення з ними слідчого експерименту, протокол огляду місця події та допитав свідка ОСОБА_15 , яка була залучена в якості понятого при проведенні і в судовому засіданні показала, що зазначені в протоколі слідчого експерименту обставини викладені на підставі пояснень ОСОБА_8 і жодних зауважень щодо його змісту та проведення дій від нього не надходило. При цьому ОСОБА_15 ствердила, що умисел на вчинення крадіжки з АЗС у ОСОБА_8 виник до проникнення у приміщення.

Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 пояснював, що ОСОБА_8 , побачивши в приміщенні АЗС металеві предмети, запропонував вчинити їх крадіжку та здати в пункт прийому металобрухту, на що він погодився. Після цього вони зайшли в дане приміщення, звідки викрали два алюмінієві насоси і металевий мірник.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що показання ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту не можна брати до уваги, оскільки він страждає розумовим відхиленням на грунті алкоголізму і дана слідча дія проводилася без участі захисника, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки це питання перевірялося судом першої інстанції і було встановлено, що обставини, які вказували на наявність в підозрюваного ОСОБА_9 психічних вад на час проведення слідчого експерименту встановлено не було, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дана слідча дія проведена відповідно до вимог ст. 240 КПК України. При цьому факт перебування ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту в стані алкогольного сп`яніння матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Зазначення в апеляційній скарзі обвинуваченим про відсутність в нього умислу на проникнення в приміщення АЗС не заслуговує на увагу, оскільки з обставин вчинення даної крадіжки видно, що ОСОБА_8 проник в приміщення АЗС ПАТ «Родючість» саме з метою викрадення майна. Спільні дії обох обвинувачених свідчать про наявність в їх діях попередньої змови. А тому підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 по епізоду крадіжки 03.09.2015 року з приміщення АЗС ПАТ «Родючість» з ч. 3 ст. 185 на ч. 2 ст. 185 КК України немає.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 вчинив ряд крадіжок чужого майна на протязі тривалого часу з лютого по вересень 2015 року, раніше був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, після чого на шлях виправлення не ставав, колегія суддів не знаходить підстав для застосування відносно нього ст. ст. 69 і 75 КК України.

Зазначення ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції допущено помилку при обчисленні йому строку перебування під вартою, а саме, що йому слід зарахувати в строк відбування покарання перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 09.09.2015 року по день вступу ухвали апеляційного суду по даній справі в законну силу не відповідає дійсності.

Так, при перегляді в апеляційному порядку вироку Вололимир-Волинського міського суду від 30 листопада 2015 року, який згідно ч. 4 ст. 70 КК України був частково приєднаний до оскаржуваного вироку, згідно ухвали апеляційного суду Волинської області від 09 лютого 2016 року в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09 вересня 2015 року по 09 лютого 2016 року (а.с.156).

Аналогічне рішення прийняте і вироком Володимир-Волинського міського суду від 09 березня 2016 року і ухвалено початок відбування покарання рахувати з 10.02.2016 року.

Строк тримання під вартою у слідчому ізоляторі у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбування покарання в межах даного кримінального провадження до вступу вироку в законну силу, тобто як і прохає апелянт, по день прийняття рішення апеляційним судом.

Підстав для скасування або зміни вироку з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 березня 2016 року щодо нього без зміни.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09 вересня 2015 року по 20 липня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії рішення.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підпис/ /підпис/
З оригіналом згідно

Дата набрання законної сили: 20 липня 2016 року

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2

Секретар судового засідання ОСОБА_5