АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3123/13-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/73/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство
У Х В А Л А
16 березня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8
представників потерпілих ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15
засуджених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора, засуджених ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року у відношенні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ,-
Встановила:
До початку апеляційного розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_17 захисник ОСОБА_6 подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_16 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, вказавши що даний вид запобіжного заходу був обраний без врахування необхідних ризиків, тривалість його необгрунтована, підстав для продовження немає.

Вислухавши думку учасників провадження, перевіривши доводи клопотань, колегія суддів дійшла наступного.

В обгрунтування клопотання захисник навів аргументи щодо встановлених ЄСПЛ порушень п.1 та 3 статті 5 Конвенції у справі «Подвезько проти України» ( рішення від 12.02.2015 року) , відсутності ризиків ухилення засудженого від суду та перешкоджання встановленню істини, відсутність з його боку тиску на свідків чи потерпілих, дані, які позитивно характеризують особу ОСОБА_16 , наявність у нього хвороби. Також посилається на те , що «...у разі визнання судом повністю доведеної вини ОСОБА_16 ...суд з урахуванням відбутого ОСОБА_16 попереднього ув`язнення зобов`язаний застосувати до нього ст.. 2 Закону України «Про амністію в 2014році»...та звільнити від відбування покарання...». Тому наполягає на негайному звільненні засудженого ОСОБА_16 з-під варти.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Подвезько проти України» Європейський суд встановив порушення пунктів 1 ,3, 4 статті 5 Конвенції. При цьому суд виходив із того, що досудове тримання заявника під вартою, що було предметом розгляду у цій справі,відповідало підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції.

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 вересня 2014 року ОСОБА_16 був засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити(справа «Руслан Яковенко проти України» заява № 5425/11, п.46, рішення від 04.09.2015 року). Тому особа, засуджена судом першої інстанції, яка перебуває під вартою до закінчення строку оскарження вироку, не може вважатися такою, що перебуває під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення за підпунктом «с» пункту 1 статті 5 Конвенції (див., рішення у справі «Сольмаз проти Туреччини» (Solmaz v. Turkey), заява № 27561/02, п. 25, від 16 січня 2007 року).
З огляду на це, посилання заявника на наведену ним практику Європейського суду при вирішенні заявленого клопотання, на думку колегії суддів, є недоречним, оскільки в даний час ОСОБА_16 перебуває під вартою у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції.
Застосування судом першої інстанції до засудженого ОСОБА_16 запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком законної сили обумовлювалось необхідністю забезпечення виконання вироку з урахуванням суворості призначеного покарання, конкретних обставин справи та даних про особу засудженого. Перевірка правильності висновків суду з цього питання безпосередньо пов`язана із результатами розгляду апеляцій на вирок, а тому підлягає вирішенню під час апеляційного провадження при ухваленні судового рішення, як і наявність підстав та умов для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ст.. 72 КК України (в редакції внесеними Законом України №838-У111 від 26.11.2015 року ) та наявність підстав і умов застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», які застосовуються лише до осіб, визнаних обвинувальним вироком суду винним у вчиненні злочинів.
Підстав для негайного звільнення засудженого ОСОБА_16 з-під варти, визначених Законом України №838-У111 від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» колегією суддів не встановлено.
Тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_16 необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 362, 273,274, 165 КПК України 1960 року колегія суддів,-
Ухвалила:
Клопотання захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а запобіжний захід ОСОБА_16 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Головуючий
Судді -