Провадження № 11-кп/792/459/16
Справа № 677/455/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законних представників

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 15 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000065, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, працюючого ДП ВАТ «Оболонь Красилівське» вантажником, раніше судимого:

- 6 липня 2015 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України на один рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 6 липня 2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України у виді одного року обмеження волі та остаточно визначено два роки три місяці позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_13 змінено на тримання під вартою та взято під варту в залі суду.

За вироком суду, 8 лютого 2016 року близько 21 год. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 йшли по вул. Грушевського в м. Красилові Хмельницької області, наздоганяючи своїх знайомих, з якими попередньо спілкувалися на автобусній зупинці, що знаходиться в м. Красилові, поруч з магазином «Мамин хліб». Біля магазину «Конвалія», розташованого в м. Красилові по вул. Грушевського, 111, вони повернули ліворуч, вийшли на вул. Чапаєва та продовжили рух в напрямку колишнього розважального закладу «Люксор».

На відрізку автомобільної дороги між магазином «Конвалія» і колишнім розважальним закладом «Люксор» вони побачили ОСОБА_13 , який рухався їм назустріч. Коли вони з ним порівнялися, то підійшли до нього, ОСОБА_7 звернулася до ОСОБА_13 із запитанням, чи не бачив він їхніх знайомих, на що ОСОБА_13 відреагував агресивно, почав обзивати їх нецензурними словами, погрожувати фізичною розправою і безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи всіма нормами і правилами поведінки в суспільстві, виявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи своє неповажне ставлення до суспільного порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила і норми моралі, доброчесності, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_7 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді перелому кутового хряща носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Побачивши це, ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_13 , щоб забрати від нього ОСОБА_7 , однак, ОСОБА_13 продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обох повік лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, обвинувачений ОСОБА_13 просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема при оцінці наданими сторонами провадження доказів. Вказує, що судом першої інстанції не взяті до уваги покази потерпілих, які не мали претензій до нього, просили закрити провадження за спричинення їм легких тілесних ушкоджень в зв`язку з їх примиренням, однак суд до цього поставився критично, невірно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 296 КК України, в той час як він наніс тілесні ушкодження потерпілим у відповідь на їх, на його думку, неправомірні дії, з раптово виниклих неприязних відносин.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_13 захисник ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження відносно обвинуваченого закрити. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, при цьому судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку, про наявність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а критичне ставлення до зміни показів потерпілих, порушує принцип безпосередності дослідження судом показань, судом неправомірно були прийняті до уваги показання потерпілих саме під час досудового розслідування справи, а не ті показання, які давали потерпілі у суді, в діях обвинуваченого не було хуліганського мотиву, відтак в суду не було підстав для кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 296 КК України, а провадження слід було закрити.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисників в підтримання доводів своїх апеляційних скарг, які в апеляційному суді вказували про необхідність скасування вироку суду щодо обвинуваченого з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції; потерпілих та їх законних представників, які підтримали апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника; прокурора, який вважає необхідним скасувати вирок суду в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, передбаченими п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, вирок суду щодо ОСОБА_13 скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в зв`язку з допущеними судом першої інстанції істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Як видно з матеріалів кримінального провадження потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неповнолітніми, під час досудового слідства законними представниками цих неповнолітніх органом досудового розслідування визнано їх матерів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підлягали виклику в судове засідання (а.м.к.п. 5, т. 2). За змістом ст.ст. 44, 59 КПК України питання участі законного представника потерпілого в кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями ст. 44 цього Кодексу, якою передбачено, зокрема, що законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється цією особою.

З даних кримінального провадження, видно, що законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_9 про жодне судове засідання в передбачений чинним КПК України спосіб повідомлена не була, в жодному судовому засіданні вона участі не приймала, що вона сама підтверджувала в апеляційному суді, вказуючи в апеляційному суді про те, що вона що вона бажала приймати участь в судових засіданнях та представляти інтереси своєї неповнолітньої доньки.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора, захисників обвинуваченого та обвинуваченого в апеляційному суді, що такі порушення судом першої інстанції, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу і на інші істотні порушення судом першої інстанції в даному кримінальному провадженні.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення, а згідно ст. 374 КПК України в вироку суду в мотивувальній частині вироку суду повинні зазначатись, в разі визнання особи винуватою, зокрема, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви ухвалення рішень, які вирішуються судом, тощо. Суду в вироку належить дати аналіз всіх зібраних в справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинуваченого та інших джерелах доказів.

Суд при постановленні вироку не дотримався вимог ст. 374 КПК України.

Як видно з вироку суд в мотивувальній частині вироку послався на письмові докази (протокол про вчинення злочину, заяву ОСОБА_8 , протокол огляду та вилучення документу, висновки судово-медичних експертиз, протоколи огляду відеозаписів, протоколів впізнання, протоколів слідчих експериментів), при цьому суд взагалі не дав оцінки цим доказам, лише їх перерахував, не зазначив, які саме обставини чи факти ці докази підтверджують чи спростовують, в вироку суд не вказав мотивів неврахуванням окремих доказів. В мотивувальній частині вироку суд, викладаючи докази в підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, виклав показання потерпілої ОСОБА_7 , з яких видно, що конфлікт розпочався тому, що потерпіла ОСОБА_7 вдарила обвинуваченого по обличчю, а той наніс удар у відповідь, показань потерпілої ОСОБА_8 з приводу обставин виникнення конфлікту не виклав взагалі (надалі суд вказує, що змінені показання потерпілих дані в судовому засіданні суд сприймає критично, оскільки ті примирились з обвинуваченим та намагаються виправдати його дії, при цьому суд не зазначає, які саме показання потерпілих він вважає зміненими та які він сприймає критично); надалі в вироку в показаннях свідка ОСОБА_15 суд вказує про повідомлення потерпілими цього свідка про безпричиненне побиття потерпілих обвинуваченим, надалі просто перераховує письмові докази, без зазначення, які саме обставини ці докази підтверджують чи спростовують, без наведення мотивів, з яких суд, зокрема, відхилив частину показань обвинуваченого та потерпілих, даних ними в суді. Суд першої інстанції при наявності певних суперечливих доказів, які не узгоджуються між собою, фактично не дав належного аналізу всім зібраним по справі доказам, не навів мотивів, з яких він відкидає докази, відтак вирок суду не можна вважати таким, що відповідає вимогам ст. 374 КПК України; вирок постановлений та ґрунтується на неналежно перевірених доказах, в тому числі і тих, яким суд в вироку взагалі не дав жодної оцінки, і з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, відтак твердження захисників в апеляційному суді про порушення права на захист обвинуваченого, є обґрунтованими. Апеляційний суд позбавлений можливості усунути таку неправильність.

З огляду на наведені істотні порушення кримінально-процесуального закону, в тому числі і ті, які перешкоджали суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний та обґрунтований, справедливий вирок, а також позбавляють обвинуваченого ефективно захищатись від обвинувачення, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції.

Що ж стосується питання запобіжного заходу, то колегія суддів, урахувавши, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу (може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення), він обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості під час іспитового строку, має постійне місце проживання, позитивно характеризувався за місцем роботи, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, колегія суддів враховує відсутність фактів порушення обвинуваченим умов домашнього арешту та покладених обов`язків під час досудового слідства та під час судового розгляду та вважає необхідним залишити обвинуваченому попередній запобіжний захід в виді домашнього арешту з обов`язками, визначеними під час досудового розслідування, до 22 серпня 2016 року включно.

Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колега суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_13 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Звільнити ОСОБА_13 з-під варти в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід в виді домашнього арешту без застосування радіоелектронних контролюючих приладів строком до 22 серпня 2016 року.

Покласти на ОСОБА_13 такі обов`язки:

-заборонити залишати житло, яке розташоване в АДРЕСА_1 в період доби з 20.00 год. до 07.00 год. наступного дня без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до суду за першим викликом на визначений ним час;

-утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Красилівського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2