Єдиний унікальний номер 185/7793/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001951 від 26.07.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , приблизно о 05 годині 20 хвилин, 26.07.2016 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, а саме вугілля, яке є власністю ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в особі філії ВТП «Павлоградвантажтранс», з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, приїхав на автомобілі марки «Москвич-2140», державний номер НОМЕР_1 , на територію ст. Богуславський Придніпровської залізниці, що у Павлоградському районі Дніпропетровської області, при цьому маючи в багажнику автомобілю вісім господарчих полімерних мішків та совкову лопату, які він взяв з собою із дому, з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі ОСОБА_3 , заліз на напіввагон № 56110984, який знаходився на 5-й залізничній колії ст. Богуславський, та умисно, таємно, за допомогою совкової лопати, набрав у вісім вказаних вище мішків вугілля марки ГР 0-200 загальною вагою 355 кг, тим самим ОСОБА_3 викрав дані вісім мішків з вугіллям. Після чого, ОСОБА_3 вісім вищевказаних господарчих полімерних мішків, наповнених вугіллям, скинув на землю біля означеного вище напіввагону. Далі ОСОБА_3 став переносити по одному мішку з вугіллям до автомобілю марки «Москвич-2140», державний номер НОМЕР_1 , де складав на заднє сидіння автомобілю. Коли ОСОБА_3 клав у автомобіль останній, восьмий мішок з вугіллям, він був встановлений працівниками поліції. Таким чином ОСОБА_3 розпорядитися викраденим майном за власним розсудом не зміг по причинам, які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був встановлений працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № 4147-16 від 07.09.2016 року ринкова (дійсна) вартість 355 кг. вугілля марки ГР90-200), на момент вчинення злочину станом на 26.07.2016 року складала 355 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями міг завдати ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в особі філії ВТП «Павлоградвантажтранс» майнову шкоду на загальну суму 355 грн.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому йому обвинувачені визнав повністю, та суду показав, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він згоден, дійсно в кінці липня місяця 2016 року, приблизно о 05 годині, він приїхав на автомобілі марки «Москвич-2140», державний номер НОМЕР_1 , на територію ст. Богуславський Придніпровської залізниці, що у Павлоградському районі Дніпропетровської області, при цьому маючи в багажнику автомобілю вісім господарчих полімерних мішків та совкову лопату, які він взяв з собою із дому, з метою подальшого використання. Потім він заліз на напіввагон та набрав вісім мішків з вугіллям, які складав на заднє сидіння автомобілю. Коли він клав у автомобіль останній мішок з вугіллям, то був встановлений працівниками поліції. Вугілля йому було потрібне для використання у домашньому господарстві.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого суд вважає, що він винен у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, проживає з цивільною дружиною, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, 2004 року народження, та 2011 року народження, на обліку в Павлоградському МРВ КВІ не перебуває, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, вину визнав, потерпілому шкода відшкодована.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у вигляді особистого зобов`язання до набрання законної сили вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-автомобіль марки «Москвич-2140» державний знак НОМЕР_1 , переданий під розписку власнику ОСОБА_3 , залишити останньому за належністю;

-8 полімерних господарчих мішків з вугіллям загальною вагою 355 кг., передані під розписку начальнику механічних майстерень ПЧ-7, залишити РФ «Павлоградська дистанція колії» ПАТ «Придніпровська залізниці» за належністю;

-совкову лопату, яка знаходиться в кімнаті речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, звернути на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .