Справа № 522/7903/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
Представник підозрюваної у скоєнні злочинів, передбачених ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року в якості заходу забезпечення кримінального провадження № 0000046 накладено арешт на автомобіль марки «KIA Rio», 2005 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «KIA Ceed», 2013 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_3 , тобто заборонити відчужувати дане майно.
По цей час у межах вищезазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлення про підозру не оголошувалося. Докази про участь ОСОБА_5 у протиправних діях відсутні.
Крім того, автомобіль «КІА RIO» д/н НОМЕР_1 придбаний 10.08.2006 pоку, автомобіль «КІА CEED» д/н НОМЕР_2 придбаний 27.03.2014 року. В свою чергу ОСОБА_3 інкримінуються вчинення протиправних дій в період з 28.04.2014 по 21.04.2016 рік. Таким чином, вищезазначені автомобілі були придбані значно раніше ніж події, які встановлюються досудовим розслідуванням.

На час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, ОСОБА_3 повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України. В свою чергу санкції жодної з інкримінованих ОСОБА_3 статей Кримінального кодексу України не передбачає спеціальну конфіскацію майна. Передбачена санкцією ч.5 ст.191 КК України конфіскація не є спеціальною.

Крім того, ОСОБА_3 є повнолітня, осудна особа, яка самостійно несе цивільну відповідальність. ОСОБА_5 , як власник арештованого майна в силу закону не несе будь яку цивільну відповідальність за дії ОСОБА_3 . Таким чином накладення арешту на вищезазначені автомобілі в забезпечення будь якого цивільного позову є незаконним.
На підставі викладеного та враховуючи, що у межах кримінального провадження процесуальний статус ОСОБА_5 визначено в якості свідка, про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 191, 366 КК України повідомлено ОСОБА_3 , арешт на майно накладався без участі заявника, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вважає, що у подальшому застосуванні арешту майна ОСОБА_5 , відповідно до ст. 174 КПК України, відпала необхідність.
В судовому засіданні представник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, вважаю вимоги представника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вивченням клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Одеської області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стосовно службових осіб ГУ ДФС в Одеській області.
Досудовим розслідування встановлено, що начальник управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності головний бухгалтер Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , у супереч своїм службовим обов`язкам, умисно, з корисливих мотивів, створила схему привласнення грошових коштів з поточних банківських рахунків ГУ ДФС в Одеській області шляхом підроблення банківських платіжних доручень та відповідних фінансових документів.
Так, ОСОБА_3 реалізуючи свої злочинні цілі, направлені на незаконне заволодіння державними коштами шляхом зловживання службовим становищем та шляхом внесення до видаткових документів бухгалтерського обліку завідомо неправдивих відомостей, до електронних відомостей вносила наступні банківські рахунки державного банку «Ощадбанк»: № НОМЕР_3 - відкритий на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_4 відкритий на ім`я ОСОБА_7 ; № НОМЕР_5 - відкритий на ім`я ОСОБА_8 ; № НОМЕР_6 - відкритий на ім`я ОСОБА_9 , № НОМЕР_7 - відкритий на ім`я ОСОБА_10 .
Згідно довідки № 16-09/204-7309 від 29.04.2016 АТ «Ощадбанк» на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я громадянки України ОСОБА_6 , за період з 03.07.2015 по 21.04.2016 зараховано грошових коштів на загальну суму: 1 122 341,78 грн., з яких знято: 1 082 333,58 грн., в тому числі комісія: 50 коп., залишок на рахунку становить: 40 008,20 грн. На картковий рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я громадянина України ОСОБА_7 , за період з 28.04.2014 по 21.04.2016 зараховано грошових коштів на загальну суму: 446 177,81 грн., з яких знято: 435 589,45 грн., в тому числі комісія: 94,75 грн., залишок на рахунку становить: 4 547,48 грн. Також, було це цільове додаткове поповнення рахунку на суму: 6 060,00 грн. На картковий рахунок № НОМЕР_7 , який відкритий на ім`я громадянина України ОСОБА_10 , за період з 23.02.2015 по 21.04.2016 зараховано грошових коштів на загальну суму: 211 341,74 грн., з яких: знято: 211 340,52 грн. На картковий рахунок № НОМЕР_6 , який відкритий на ім`я громадянки України ОСОБА_9 , за період з 31.10.2014 по 21.04.2016 зараховано грошових коштів на загальну суму: 866 093,62 грн., з яких: знято: 866 061,12 грн., залишок на рахунку становить: 32,50 грн. На картковий рахунок № НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я громадянина України ОСОБА_8 , за період з 31.10.2014 по 21.04.2016 зараховано грошових коштів на загальну суму: 321 630,71 грн., з яких: знято: 292 626,75 грн., залишок на рахунку становить: 28 998, 96 грн.
Таким чином за період з 28.04.2014 по 21.04.2016, у місті Одесі по вул. Семінарській, 5, начальник управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності головний бухгалтер Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовим становищем та шляхом внесення до офіційних документів бухгалтерської та банківської звітності незаконно привласнила державні кошти у сумі 2 967 582 грн.
05.05.2016 ОСОБА_3 повідомлено про підозру в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 2 ст. 366 КК України. У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна овинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року накладено арешт на автомобіль марки «KIA Rio», 2005 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «KIA Ceed», 2013 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_3 , тобто є сумісною власністю подружжя тобто заборонили відчужувати дане майно.
З огляду на викладене суд приймає заяву представника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в заяві не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні заходу, а саме арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно від 10.05.2016 року.

Крім того, клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2016 року, надано представником підозрюваної ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , натомість автомобіль марки «KIA Rio», 2005 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «KIA Ceed», 2013 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_5 , який не висуває до суду вимоги щодо зняття арешту з вказаного майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження у задоволенні заяви представника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зняття арешту необхідно відмовити.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника підозрюваної ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси: ОСОБА_1
27.07.2016