печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання від 02.07.2016 № 5х/С-2/16, у рамках кримінального провадження № 0004393,

В С Т А Н О В И В :
28.07.2016 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання від 02.07.2016 № 5х/С-2/16, у рамках кримінального провадження № 0004393.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати прокуратуру м. Києва розглянути клопотання від 02.07.2016 № 5х/С-2/16, в порядку ст. 220 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 зазначає, що 02.07.2016 ним подано клопотання до прокуратури м. Києва, про те, процесуальне рішення за результатами розгляду даного клопотання не прийнято, як того вимагають положення ст. 220 КПК України.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримав в повному обсязі.

Представник прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник прокуратури м. Києва, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до прокуратури м. Києва з клопотанням від 02.07.2016 № 5х/С-2/16.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Разом з цим, ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Крім того, у п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Із змісту скарги ОСОБА_3 , вбачається, що клопотання від 02.07.2016 № 5х/С-2/16 не було розглянуто у відповідності до вимог регламентованих ст. 220 КПК України.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 02.07.2016 № 5х/С-2/16 яке подане до прокуратури м. Києва, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді клопотання від 02.07.2016 № 5х/С-2/16, у рамках кримінального провадження № 0004393 задовольнити.

Зобов`язати компетентну особу прокуратури м. Києва у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0004393 розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 02.07.2016 № 5х/С-2/16, у порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1