Справа № 473/2018/16-к
ВИРОК
іменем України
"14" липня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000959 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1

-у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 28.05.2016 року умисно спричинив легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 при таких обставинах.

28 травня 2016 року, біля 16.00 годин в м. Вознесенську Миколаївської області, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 на побутових відносинах, внаслідок неприязне них стосунків виникла сварка. У ході сварки, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кухні квартири, з метою спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому декілька ударів руками та ногами в область голови, а також декілька ударів ногами в область тулуба. В результаті вказаних дій ОСОБА_3 спричинив потерплому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці обличчя та лівого вуха, двох крововиливів в підключичній ділянці з права, на передній поверхні грудної клітини по білягрудинній лінії в проекції між третім та четвертим ребром, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 28 травня 2016 року він поїхав до свого товариша, який проживає в районі Зеленого Гаю міста Вознесенська, потім дійсно приблизно о 16.00 години він знаходився за місцем мешкання потерпілого, який проживає в АДРЕСА_3 . В приміщенні кухні квартири між ним та потерпілим виникла сварка, під час якої він декілька разів ударив ОСОБА_5 руками і ногами в область голови і тулуба. У вчиненому діянні щиро кається.

Крім винних зізнань ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України, підтверджується показаннями потерпілого, свідка, матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 є його рідним сином. 28 травня 2016 року йому зателефонував син і попросився до нього в гості, оскільки в цей день йшов сильний дощ. В приміщенні кухні вони сиділи за столом та розмовляли, потім обвинувачений став сваритись і після цього його побив, наносячи удари руками і ногами по голові та тулубу. З тілесними ушкодженнями знаходився на лікуванні у Вознесенській ЦРЛ біля двох тижнів.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила в судовому засіданні показання потерпілого, яка була присутня в квартирі під час нанесення ударів руками і ногами обвинуваченим потерпілому ОСОБА_5 .

Показання зазначених осіб підтверджується висновком судово-медичного експерта №286 від 13.06.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці обличчя та лівого вуха, двох крововиливів в підключичній ділянці з права, на передній поверхні грудної клітини по білягрудинній лінії в проекції між третім та четвертим ребром, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, у тому числі не виключається можливість їх виникнення внаслідок ударів руками та ногами.

Оцінив в сукупності докази, встановлені в суді, суд вважає, що ОСОБА_3 навмисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України, так як він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 10000 гривень за заподіяння матеріальної шкоди і 10000 гривень моральної шкоди.

Обсудив даний цивільний позов, суд вважає, що він підлягає задоволенню частково з таких підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував, що заподіяв матеріальну та моральну шкоду потерпілому.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Факт спричинення потерпілому матеріальної шкоди підтверджується долученими до кримінального провадження товарними чеками (а.п.6-10).

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то в цій частині вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Суд вважає, що дійсно діями ОСОБА_3 потерпілому спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому, що потерпілий переніс біль під час його побиття, тривалий час проходить курс лікування, у нього порушився нормальний ритм життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий в результаті скоєного відносно нього кримінального правопорушення та інших обставин, а матеріального стану обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, інші доходи відсутні.

Розмір моральної шкоди, яка спричинена потерпілому ОСОБА_5 , з урахуванням наведених обставин, суд визначає в сумі 5000 гривень.

Крім того, у кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов в інтересах КУ «Вознесенська ЦРЛ» до ОСОБА_3 про стягнення 578,68 гривень, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Суд вважає, що позов прокурора підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

На лікування потерпілого ОСОБА_5 КУ «Вознесенська ЦРЛ» понесені витрати на ліжко-дні у травні 2016 року на суму 578,68 гривень, що підтверджується довідкою № 909/06 від 13.06.2016 року, долученої до матеріалів кримінального провадження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин невеликої тяжкості), особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

За місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується позитивно, не судимий згідно ст.89 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 120(сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 за заподіяння матеріальної шкоди 10000 грн; моральної шкоди 5000 грн, всього 15000 гривень..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь КУ «Вознесенська центральна лікарня» 578,68 гривень, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1