Справа № 676/9363/14-к
Провадження № 1-кп/676/158/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 27 липня 2014 року до ЄРДР за № 0001232, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

27 липня 2014 року близько 10 год. ОСОБА_6 з ванної кімнати приміщення квартири АДРЕСА_2 умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав пральну машину марки Samsung S821, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 1000 грн.

Крім того, 27 липня 2014 року близько 13 год. ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яку винаймав із співмешканкою ОСОБА_4 , умисно, з метою пошкодження майна ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розлив легкозаймисту рідину (розчинник) на диван та за допомогою запальнички підпалив її. Після чого, переконавшись, що диван горить, усвідомлюючи, що пожежа охопить інші частини квартири, ОСОБА_6 вийшов з приміщення квартири, не зачинивши вхідні двері. Внаслідок загоряння легкозаймистої рідини полум`я перекинулось на дерев`яні меблі, шпалери, лінолеум, двері, охопило приміщення кімнати, коридору та балкону вказаної квартири.

Внаслідок цих протиправних дій ОСОБА_6 , що виразилися у підпалі зазначеної квартири, знищено майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 10320 грн. (диван вартістю 2000 грн., фен марки Scarlet вартістю 100 грн., фен марки Philips вартістю 320 грн., праска марки Philips вартістю 350 грн., цифровий фотоапарат марки Nikon вартістю 1100 грн., електрообігрівач марки Asel Joli вартістю 350 грн., блендер марки Scarlet вартістю 250 грн., жіночі чобітки вартістю 600 грн., жіноче пальто вартістю 500 грн., дві пари жіночих джинсових штанів вартістю 200 грн. кожна, загальною вартістю 400 грн., дитячі чобітки вартістю 300 грн., чотири кофти вартістю 125 грн. кожна, загальною вартістю 500 грн., срібні сережки вартістю 350 грн., жіночі парфуми марки Pacco Raban вартістю 800 грн., набір посуду вартістю 300 грн., жіночий халат вартістю 150 грн., дитячий халат вартістю 100 грн., набір постільної білизни вартістю 450 грн., покривало вартістю 450 грн., ковдра вартістю 420 грн., дитяча ковдра вартістю 150 грн., три подушки вартістю 60 грн. кожна, загальною вартістю 180 грн., набір жіночої нижньої білизни вартістю 200 грн.), а також майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 6100 грн. (диван вартістю 1200 грн., дерев`яний стіл вартістю 1000 грн., два дерев`яні серванти вартістю 500 грн. кожний, загальною вартістю 1000 грн., трельяж вартістю 200 грн., комод вартістю 400 грн., три килими вартістю 300 грн. кожний, загальною вартістю 900 грн., один килим вартістю 1200 грн., два сервізи вартістю 100 грн. кожний, загальною вартістю 200 грн.), крім цього, пошкоджено приміщення квартири потерпілого ОСОБА_8 , відновлювальна вартість якого складає 14199 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав та пояснив, що у день події в першій половині дня у стані алкогольного сп`яніння прийшов в квартиру АДРЕСА_2 , де спільно проживав з потерпілою ОСОБА_4 . Пральну машину, яка належала власнику квартири, без його відома (та відповідно й дозволу) виніс з приміщення та продав чоловікові, який й допоміг винести пральну машину з приміщення, не знаючи, що вона не належала ОСОБА_6 . За виручені внаслідок продажу викраденого майна кошти планував оплатити поїздку на роботу. В подальшому того ж дня на ґрунті ревнощів облив диван з речами розчинником та підпалив. Зрозумівши, що не може погасити пожежу, вийшов з квартири, забравши свої речі та залишивши двері відчиненими. Був затриманий співробітниками міліції на вулиці. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав повністю в частині стягнення майнової шкоди, та частково в частині стягнення моральної шкоди (у розмірі 2000 грн.). Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав повністю в частині стягнення майнової шкоди (яку відшкодував) та частково в частині стягнення моральної шкоди (у розмірі 10000-15000 грн.). Висловив щире каяття з приводу вчиненого, просив суворо його не карати, зобов`язався вжити заходів щодо погашення всієї суми завданої шкоди.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованих діянь об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що зранку 27 липня 2014 року її співмешканець ОСОБА_6 приїхав в с. Устя до її батьків, де вона на той час перебувала, побив її, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після чого поїхав до міста. Приїхавши за адресою свого місця проживання, не змогла відчинити двері у кв. АДРЕСА_2 , оскільки вони були зачинені зсередини. Чекаючи з матір`ю неподалік входу у під`їзд, побачила, як з будинку вийшов ОСОБА_6 , а з вікна помешкання йшов дим, тому викликала пожежників та працівників міліції. Підтримала заявлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, а також 150 грн. витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що вранці в день події до її доньки ОСОБА_4 , яка гостювала у неї в селі, приїхав її співмешканець ОСОБА_6 , скандалив, наніс їй тілесні ушкодження. Поїхала у місто з донькою, щоб звернутися у міліцію, після чого близько 12 год. поїхали на квартиру, яку орендувала донька, однак двері відчинити не змогли. Свідок підтвердила, що, перебуваючи з донькою неподалік будинку, бачила, як з будинку вибіг ОСОБА_6 , а з вікна помешкання йшов дим, тому побігли до квартири, двері якої були у відчиненому стані, але зайти вже було неможливо через полум`я та дим.

З даних заяв про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 та 28 липня 2014 року (а.м.к.п. 7, 77 т. 2) встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила про пошкодження ОСОБА_6 квартири та майна ОСОБА_8 , а також майна ОСОБА_4 , а потерпілий ОСОБА_8 повідомив про таємне викрадення його пральної машини марки Samsung S821.

Даними протоколу огляду місця події, пов`язаного з пожежею, від 27 липня 2014 року (а.м.к.п. 11-26 т. 2) підтверджено наявність у кв. АДРЕСА_2 слідів пожежі у вигляді нашарування сажі у коридорному приміщенні, на кухонному гарнітурі та кухонних приладах, ознак дії високої температури на стелі кухні та у приміщенні коридору, вибиття скла та обплавлення пластикового оздоблення дверей у житлову кімнату, на підлозі якої виявлено залишки згорілого дивану та обвуглених речей, шматки обгорілого бетону; обвуглення на стелі кімнати оббиття штукатурки та обвуглення шпалер на стінах; обвуглення стінки, обвуглення дверей та вікна на балкон, приміщення самого балкону, у якому частково вибито скло.

Як вбачається з акту про пожежу від 27 липня 2014 року (а.м.к.п. 28 т. 2), внаслідок пожежі у кв. АДРЕСА_2 , що була ліквідована о 13 год. 5 хв. 27 липня 2014 року, було знищено диван та речі домашнього вжитку.

Право власності потерпілого ОСОБА_10 на кв. АДРЕСА_2 підтверджено даними договору дарування від 16 квітня 2013 року та державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2471601 від 16 квітня 2013 року (а.м.к.п. 45-46 т. 2).

Згідно із заявою ОСОБА_6 від 27 липня 2014 року (а.м.к.п. 66 т. 2) він добровільно видав працівникам міліції запальничку, за допомогою якої вчинив підпал.

Показання обвинуваченого про збут викраденої пральної машини підтверджено даними заяви ОСОБА_11 від 29 липня 2014 року (а.м.к.п. 83 т. 2), який добровільно видав працівникам міліції пральну машину, придбану ним 27 липня 2014 року у чоловіка на ім`я « ОСОБА_12 » по АДРЕСА_3 .

Відсутність у пожежному смітті та одязі нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів підтверджена даними висновку експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів № 777 від 5 серпня 2014 року (а.м.к.п. 114-117 т. 2).

Причину виникнення пожежі підтверджено даними висновку пожежно-технічної експертизи № 39 (ПТ) від 18 вересня 2014 року (а.м.к.п. 123-130 т. 2), відповідно до якого причиною виникнення пожежі у квартирі АДРЕСА_3 27 липня 2014 року є внесення вогню до осередку пожежі з попередньо підготовленою подією.

Даними висновку судової товарознавчої експертизи №133т від 31 липня 2014 року (а.м.к.п. 172-174 т. 2) підтверджено ринкову вартість викраденої обвинуваченим ОСОБА_6 належної потерпілому ОСОБА_8 пральної машини марки «Samsung S821» станом на 27 липня 2014 року 1000 грн.
Підстави для сумнівів у осудності обвинуваченого ОСОБА_6 у суду відсутні, оскільки даними висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 506 від 24 вересня 2014 року (а.м.к.п. 191-193 т. 2) підтверджено, що обвинувачений на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не виявляв ознак жодного психічного розладу, а тому міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Вартість ремонтно-будівельних робіт, викликаних пожежею 27 липня 2014 року, які необхідно виконати у квартирі АДРЕСА_3 , у розмірі 14199 грн. підтверджена даними судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи № 2936/2937/14-26 від 12 листопада 2014 року (а.м.к.п. 203-245 т. 2).

Перебування ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих діянь у стані алкогольного сп`яніння (2,1 проміле станом на 16 год. 40 хв. 27 липня 2014 року) підтверджене, крім його показань та показань потерпілої, даними висновку № 316 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 27 липня 2014 року (а.м.к.п. 18 т. 3).

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , мали місце, дії обвинуваченого містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України, і становлять собою відповідно таємне викрадення чужого майна та умисне знищення і пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаних діянь повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за їх вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання до ЖЕД-1 скарг на нього не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку психіатра, однак перебуває на обліку нарколога, офіційно не працевлаштований.

З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, з огляду на відсутність у суду відомостей про наявність у ОСОБА_6 роботи чи будь-яких інших джерел доходу, суд не вбачає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу, та виправних робіт, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а також у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 194 КК України.

Однак з огляду на обставини справи, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи характер вчинених діянь, тяжкість наслідків, часткове усунення заподіяної шкоди, вид сукупності, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_6 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, здійснив часткове добровільне відшкодування завданого збитку, позитивно характеризується за місцем проживання, з урахуванням думки потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому строк цього попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , а також строк перебування на стаціонарній судово-психіатричній експертизі підлягає зарахуванню у строк відбуття ним покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту припинив свою дію 30 вересня 2014 року.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заявлені потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_4 цивільні позови про стягнення майнової та моральної шкоди, завданих злочином, а також відшкодування витрат на правову допомогу слід вирішити, виходячи з таких міркувань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.

Як вбачається з ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Оскільки процесуальні витрати потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на правову допомогу у розмірі відповідно 1000 грн. та 150 грн. у цьому кримінальному провадженні документально підтверджені квитанціями від 28 липня та 29 грудня 2014 року (т. 1 а.м.к.п. 39, 43) суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для їх стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 здійснив відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди, що підтверджено відповідною розпискою ОСОБА_8 (т. 1 а.м.к.п. 66), тому в цій частині заявлений потерпілим цивільний позов задоволенню не підлягає, крім того, представник потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні відмовився від підтримання позову в частині стягнення майнової шкоди у зв`язку з її добровільним відшкодуванням.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди обвинувачений також визнав в повному обсязі, тому заявлена сума шкоди підлягає стягненню.

Позовні вимоги потерпілих про стягнення моральної шкоди слід вирішити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням характеру протиправних діянь обвинуваченого, вартості знищеного майна та відновлювальних робіт, ступеню вини обвинуваченого, глибини душевних страждань, яких зазнали потерпілі у зв`язку з протиправними діяннями щодо їхнього майна, на виконання положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілих, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілим полягає також у тому, що вони для відновлення звичного способу життя та своїх порушених прав були змушені докладати додаткових зусиль, звернутися за правовою допомогою, нести додаткові витрати, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди відповідає 5000 грн. та 10000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача на користь потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відповідно.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт:

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_6 визначені ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 24 листопада 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 27 по 30 липня 2014 року включно, а також строк перебування на стаціонарній судово-психіатричній експертизі з 3 по 29 вересня 2014 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту припинив свою дію 30 вересня 2014 року.

Цивільні позови потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_2 ) 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином, та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) 10 320 (десять тисяч триста двадцять) грн. майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди, завданих злочином, а також 150 (сто п`ятдесят) грн. витрат на правову допомогу.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Речові докази:

- запальничку, пакет з пожежним сміттям, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.м.к.п. 69-70, 166-167 т. 2), знищити;

- пральну машину, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.м.к.п. 176-177 т. 2), йому залишити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 7033 (сім тисяч тридцять три) грн. 13 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (т. 2 а.м.к.п. 113, 122, 171, 201).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_13 -Годлевська