Справа №198/495/15-к
Провадження №1-кп/0198/6/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.16 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого (він же цивільний відповідач) ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000105 внесене в ЄРДР 23.04.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, громадянина України, утриманців немає, засудженого
- 31.01.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 16.02.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;
- 02 квітня 2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 19 серпня 2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 23 березня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23 квітня 2015 року, в нічний час доби, точного часу досудовим розслідуванням та під час судового розгляду не встановлено, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), прибув до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаться таємними, керуючись умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, діючи повторно, через незачинені двері пройшов (проник) в приміщення господарської будівлі, розташованої на території зазначеного домоволодіння, де відшукав:
- дитячий електричний мотоцикл марки «Wild-Child» чорного кольору вартістю 550 грн.;
- зварювальний апарат марки «Кайзер турбо 250-М» вартістю 1300 грн.;
- кутову шліфувальну машину марки «Штерн» вартістю 540 грн.;
- шуруповерт марки «Енхель» вартістю 620 грн.;
- електричний рубанок марки «Stern EP-750A» вартістю 925 грн.;
- електричну фрезу марки «Фіолент» вартістю 1040 грн.,
котрі належали ОСОБА_6 та таємно, з корисливих мотивів, повторно, їх викрав.
Майном здобутим злочинним шляхом ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4975 грн.
В судовому засіданні обвинувачений, перед завершенням судового розгляду та переходом до судових дебатів, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину і підтвердив викладені вище обставини, не спростовуючи час, місце, мотив вчинення злочину, об`єм та вартість викраденого, інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
При цьому обвинувачений пояснив, що зміна його позиції (на попередніх етапах судового розгляду вину не визнавав) є добровільною, ставити під сумнів дане твердження у суду немає підстав.
Крім цього, обвинувачений, на початку судового розгляду, звертався до суду із заявою про те, що під час досудового розслідування співробітники поліції застосовували щодо нього недозволені методи ведення слідства, а саме фізичне та психологічне насильство, тим самим примушуючи чого його оговорювати себе та підписувати процесуальні документи.
Також, обвинувачений заявляв, що на свідка по справі ОСОБА_7 співробітники поліції теж чинили фізичний та психологічний тиск, примушуючи останнього оговорювати його ( ОСОБА_4 ).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , підтвердив дану заяву обвинуваченого і пояснив, що співробітники поліції застосовували до нього насильство, змушуючи оговорювати ОСОБА_4 .
На підставі ухвали суду прокуратурою Дніпропетровської області було перевірено заяву обвинуваченого про застосування співробітниками поліції щодо обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 недозволених методів ведення слідства і було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Павлоградського МВ та Юр`ївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу злочину.
Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які брали участь у якості понятих при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 пояснили суду, що жодного насильства чи примусу з боку співробітників поліції по відношенню до обвинуваченого не було, він добровільно розповідав та показував на місці (домогосподарство, розташоване за адресою АДРЕСА_2 ) як вчиняв злочин.
Сам обвинувачений пояснив суду той факт, що до початку судового розгляду про застосування до нього та свідка ОСОБА_7 недозволених методів ведення слідства, які начебто мали місце, не скаржився, оскільки юридично необізнананий.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, також, пояснив, що з приводу недозволених методів ведення слідства, які начебто застосовувалися щодо нього, він зі скаргами не звертався, вперше повідомляє про них лише зараз (в судовому засіданні від 05.04.2016 року).
Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, судом було запропоновано обвинуваченому та його захиснику вказати суду на ті обставини, які, на їхню думку, можуть підтверджувати факт застосування до обвинуваченого недозволених методів ведення слідства, однак вони визнали, що такі обставини відсутні.
Разом з цим, при перегляді зазначеного відеозапису було встановлено, що на час проведення слідчого експерименту в обвинуваченого під оком наявний синець. В судовому засіданні обвинувачений пояснив походження даного синця тим, що він вдарився, перебуваючи в ІТТ (тобто дане тілесне ушкодження не має відношення до дій співробітників поліції).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який брав участь у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого пояснив, що єдине тілесне ушкодження, яке він бачив у обвинуваченого був синець під оком.
З урахуванням наведеного, а також відсутності у суду підстав вважати, що перевірка заяви обвинуваченого органом прокуратури проведена неповно, суд приходить до висновку про надуманий характер заяв обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 про застосування до них недозволених методів ведення слідства з боку співробітників поліції і розцінює їх як такі, які були зроблені з метою введення суду в оману з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вона підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, а саме:
-показами потерпілого, згідно яких зранку одного із днів весни 2015 року (точніше не пам`ятає) він виявив за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), що обстановка у дворі та господарській будівлі порушена, а деякі речі з господарської будівлі викрадено.
При цьому потерпілий пояснив, що у нього було викрадено дитячий електричний мотоцикл, зварювальний апарат, кутову шліфувальну машину, шуруповерт, електричний рубанок, електричну фрезу, крім цих речей, було викрадено і інше майно; висловив припущення, що крадіжка була вчинена групою осіб; стверджував, що в ту ніч в селі обікрали 5-ть дворів.
-протоколом огляду місця події (а.с.м.к.п. 9), з якого вбачається, що місцем огляду є домогосподарство, розташоване за адресою АДРЕСА_2 . На території домогосподарства знаходиться господарська будівля, поблизу якої було виявлено сумку чорного кольору з написом «адідас» з чорним шнурком, в зазначеній сумці знаходився металевий ліхтарик червоного кольору з чорним шнурком. Сумка та ліхтарик були вилучені з місця події.
-протоколом огляду місця події (а.с.м.к.п. 14-16), з якого вбачається, що місцем огляду є домогосподарство, розташоване за адресою АДРЕСА_3 . У будинку, розташованому на території домогосподарства було виявлено дитячий електричний мотоцикл марки «Wild-Child» чорного кольору, який було вилучено з місця події.
-протоколом пред`явлення речі для впізнання (а.с.м.к.п. 25-27), з якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 , в присутності понятих, впізнав, серед інших однорідних речей, сумку чорного кольору з написом «адідас» вилучену під час проведення огляду місця події, який проводився в домогосподарстві, розташованому за адресою АДРЕСА_2 . При цьому свідок пояснив, що дана сумка належить ОСОБА_4 і він ( ОСОБА_7 ) подарував її йому. Ознаками за якими свідок впізнав сумку є її зовнішній вигляд та металеві скоби, якими було закрито дірку у ній.
-протоколом пред`явлення речі для впізнання (а.с.м.к.п. 28-30), з якого вбачається, що свідок ОСОБА_7 , в присутності понятих, впізнав, серед інших однорідних речей, світлодіодний ліхтарик червоного кольору з чорним шнурком вилучений під час проведення огляду місця події, який проводився в домогосподарстві, розташованому за адресою АДРЕСА_2 . При цьому свідок пояснив, що даний ліхтарик належить ОСОБА_4 і він ( ОСОБА_7 ) неодноразово бачив цей ліхтарик у обвинуваченого. Ознаками за якими свідок впізнав ліхтарик є його колір, на шнурку знаходиться підвіс.
-висновком товарознавчої експертизи (а.с.м.к.п. 38-40), згідно якої вартість (з урахуванням зносу) дитячого електричного мотоцикла марки «Wild-Child» чорного кольору складає 550 грн.; зварювального апарата марки «Кайзер турбо 250-М» складає 1300 грн.; кутової шліфувальної машини марки «Штерн» складає 540 грн.; шуруповерта марки «Енхель» складає 620 грн.; електричного рубанку марки «Stern EP-750A» складає 925 грн.; електричної фрези марки «Фіолент» складає 1040 грн.
-протоколом пред`явлення речі для впізнання (а.с.м.к.п. 46-48), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , в присутності понятих, впізнав, серед інших однорідних речей, дитячий електричний мотоцикл марки «Wild-Child» чорного кольору вилучений під час проведення огляду, який проводився в домогосподарстві, розташованому за адресою АДРЕСА_3 . При цьому потерпілий пояснив, що даний мотоцикл належить йому. Ознаками за якими потерпілий впізнав мотоцикл є напис видряпаний на рамі «Юшко» та металевий болт, який потерпілий замінював.
-протоколом проведення слідчого експерименту (а.с.м.к.п. 74-80) та відеозаписом до нього, згідно яких обвинувачений, в присутності понятих, добровільно показав на місці (домогосподарство, розташоване за адресою АДРЕСА_2 ) та розповів, як він вчинив крадіжку, зокрема, пояснив, що викрав дитячий електричний мотоцикл, зварювальний апарат, кутову шліфувальну машинку, електрошуруповерт, електричну фрезу, які знаходилися в господарській будівлі. Щодо змісту протоколу проведення слідчого експерименту від обвинуваченого, потерпілого та понятих заяв та зауважень не надходило.
Разом з цим, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (один із понятих) пояснив суду, що протокол проведення слідчого експерименту підписав не прочитавши його. Однак, після того як в судовому засіданні (в присутності свідка ОСОБА_9 ) було зачитано зазначений протокол, свідок пояснив суду, що вказане у ньому повністю відповідає дійсності і жодних зауважень до змісту протоколу в нього немає.
-показами свідка ОСОБА_8 , який брав участь у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , з яких слідує, що обвинувачений в присутності понятих, діючи добровільно, показав та розповів на місці вчинення злочину в с. Вербуватівка, як він переліз через паркан двору, а після цього проник в приміщення, звідки викрав електроінструмент та дитячий мотоцикл, вказував на місця звідки і що він брав. Свої пояснення обвинувачений давав добровільно, без жодного фізичного або психічного примусу з боку співробітників поліції, що обвинуваченому розповідати та показувати останні не підказували, навідних запитань не задавали.
-показами свідка ОСОБА_9 , який брав участь у якості понятого при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 з яких вбачається, що обвинувачений в його присутності добровільно, без жодного примусу з боку співробітників поліції розказував та показував на місці (домогосподарство в с. Вербуватівка Юр`ївського району Дніпропетровської області) як він вчиняв крадіжку. Зокрема, обвинувачений повідомив, що викрав, у тому числі, зварювальний апарат та дитячий мотоцикл. Навідних запитань під час слідчого експерименту співробітники поліції обвинуваченому не ставили, що йому розповідати та показувати не підказували.
-показами свідка ОСОБА_7 про те, що деякий час до затримання (17.07.2015 року) він проживав разом з обвинуваченим, за певний час до затримання (коли саме не пам`ятає) обвинувачений подарував його синові дитячий електричний мотоцикл чорного кольору, який раніше був у використанні.
В судовому засіданні свідку ОСОБА_7 було надано для огляду фотографії дитячого мотоциклу (а.с.м.к.п. 15,16) і він пояснив, що саме цей мотоцикл подарував обвинувачений, даний мотоцикл потерпілим було впізнано, як такий, що було у нього викрадено (а.с.м.к.п. 46-48).
Крім цього свідок пояснив, що брав участь у впізнанні речей, під час яких впізнавав речі, які належали обвинуваченому, а саме ліхтарик та сумку, протоколи складені за результатами впізнання речей підписував.
-показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що є власницею дачного господарства, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , у 2015 році здавала дане господарство в оренду ОСОБА_7 , разом з ним проживав його приятель ОСОБА_4 . Також, свідок пояснила, що добровільно надала співробітникам поліції дозвіл на проведення огляду належного їй господарства.
Щодо посилання в судовому засіданні захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про те, що на відеозаписі долученому до протоколу про проведення слідчого експерименту відсутня згода обвинуваченого на проведення слідчого експерименту, що ставить під сумнів допустимість даного доказу, то воно не грунтується на матеріалах кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.м.к.п. 74), перед його початком обвинуваченому були роз`яснені його процесуальні права, у тому числі, передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України - на першу вимогу мати захисника; не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу.
Проте, будучи повідомленим про свої права, обвинувачений добровільно, без жодного тиску та навідних запитань з боку співробітників поліції розповів та показав на місці як ним було вчинено злочин.
Стосовно посилання захисника на те, що під час проведення слідчого експерименту обвинуваченим не було деталізовано звідки саме конкретні речі викрадалися, а отже слідчий експеримент було проведено поверхово, то воно спростовується показами потерпілого, який в судовому засіданні (від 05.04.2016 року) пояснив суду, що обвинувачений точно вказував, де саме знаходилося майно, яке було викрадено.
Відносно показів свідка ОСОБА_7 , про те, що до нього застосовувалися недозволені методи ведення слідства, під час проведення впізнання речей співробітники поліції змушували його вказувати на речі (ліхтарик і сумка) і стверджувати, що ці речі належать обвинуваченому, суд вважає за необхідне оцінювати критично, виходячи з наступного:
-як пояснив суду сам свідок, він перебуває в дружніх стосунках з обвинуваченим, певний час вони навіть разом проживали, разом працювали (неофіційно);
-інформація про можливе застосування до свідка ОСОБА_7 недозволених методів ведення слідства не знайшла свого підтвердження, про що було зазначено вище.
У зв`язку з наведеним, суд розцінює дані покази свідка ОСОБА_7 як такі, які не відповідають дійсності й надані з метою допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності за вчинене.
Стосовно клопотання захисника обвинуваченого про необхідність проведення слідчого експерименту з метою встановлення, чи міг обвинувачений фізично перенести викрадене ним майно з домогосподарства потерпілого до залізнодорожньої платформи (місця зупинки електропоїзду) з якої він, згідно його пояснень даних під час слідчого експерименту, дістався до м. Павлограда, цим самим ставлячи під сумнів правдивість цих пояснень, то воно судом було залишено без задоволення, виходячи з наступного:
при проведенні такого слідчого експерименту неможливим є залучення статиста, який би за фізичними даними був ідентичним фізичним даним обвинуваченого на час вчинення інкримінованого злочину (понад рік тому);
-у суду відсутня точна інформація про час який був у розпорядженні обвинуваченого для перенесення викраденого з домогосподарства до моменту відправлення електропоїзду, який включав би як час протягом якого обвинувачений переносив викрадене, так і час необхідний йому для відпочинку (зважаючи на нічний час доби та безлюдність в той період цієї місцевості);
- в обвинуваченні не вказано (та й сам обвинувачений не зазначав на слідчому експерименті), що усе викрадене майно він переніс з місця вчинення злочину до залізнодорожньої платформи одночасно, в судовому засіданні встановлено лише, що він одномоментного виніс його з домогосподарства, а отже викрадене обвинувачений цілком міг переносити до залізнодорожньої платформи частинами.
Крім цього, наприкінці судового розгляду, обвинувачений повністю визнав свою вину та пояснив суду, що один переніс викрадене майно від господарства потерпілого до електропоїзда, переносив по частинах, з перервами для відпочинку. Ставити під сумнів ці покази обвинуваченого у суду немає підстав, оскільки вони підтверджуються іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, підстави сумніватися у добровільності показів обвинуваченого відсутні.
Враховуючи підстави, які стали причинами відмови у задоволенні заявленого клопотання, а також ту обставину, що відстань від домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 до залізнодорожньої платформи складає приблизно 500-1000 м., згідно інформації наданої суду потерпілим та свідком ОСОБА_10 в судовому засіданні (що на переконання суду є невеликою відстанню), у суду відсутні підстави ставити під сумнів можливість такого перенесення обвинуваченим (молодим чоловіком без важких захворювань) викраденого майна.
З приводу твердження потерпілого, що крадіжку було вчинено кількома особами, то у відповідності до ст. 337 ч. 1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно частини 3 зазначеної статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Зважаючи на те, що потерпілий наполягає на тому, що крадіжка була вчинена обвинуваченим за попередньою змовою групою осіб, то вчинене ОСОБА_4 діяння підлягало б кваліфікації також за цією кваліфікуючою ознакою і дана обставина вказувала б на необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, цим самим погіршуючи його становище.
У зв`язку з зазначеним, приймаючи до уваги, що обвинувачення прокурором не змінювалося, суд не вправі за власною ініціативою вирішувати питання про можливу перекваліфікацію дій обвинуваченого, яка б погіршувала його становище.
З цих же підстав, суд не вправі вирішувати питання щодо твердження потерпілого про те, що крім майна, зазначеного в обвинувальному акті, у нього було викрадено і інше майно.
Проаналізувавши викладені вище докази в їх сукупності, враховуючи їх достатність і допустимість, суд вважає, що винність ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення доведена. Вчинене обвинуваченим підлягає кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку (25 років), раніше неодноразово судимий. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів, який утворює (відповідно до ст. 34 КК України) вчинення даного злочину в період непогашеної судимості за вироком від 31.01.2011 року за ст. 309 ч. 1 КК України (також умисний злочин); обставини, які пом`якшують покарання відсутні.
Зважаючи на неодноразову зміну обвинуваченим своєї позиції з приводу вчиненого злочину, повідомлення суду інформації, яка не відповідає дійсності (з метою уникнення відповідальності), етапу на якому обвинувачений визнав в судовому засіданні свою вину (кінець судового розгляду), суд не вважає за можливе визнати обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи викладені вище, особу винного, а саме те, що обвинувачений в період іспитового строку знову вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочин, значну вартість викраденого майна 4975 грн., суд не знайшов за можливе застосувати до ОСОБА_4 правила ст.ст. 69, 75 КК України.

По справі потерпілим заявлено цивільний позов (а.с. 33, 35), у якому він просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь 4425 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині моральної шкоди не визнав.
При прийнятті рішення по цивільному позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як було встановлено в судовому засіданні, вина цивільного відповідача у викраденні чужого майна (майна цивільного позивача) доведена, знайшли підтвердження також кількість та вартість викраденого і вони відповідають позовним вимогам, у зв`язку з чим, цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.
Стосовно позову в частині відшкодування моральної шкоди, то на переконання суду, вона була завдана потерпілому злочином і її наявність є очевидною, викрадення майна не могло не завдати цивільному позивачу неприємних переживань, викликало негативні зміни у звичному способі його життя.
Разом з цим, позовні вимоги щодо моральної шкоди, на переконання суду є очевидно надмірними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та не відбутої частини покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком не відбутої частини покарання, призначеного йому за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року, що складає три роки позбавлення волі, у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 липня 2015 року по 19 липня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази:

-сумку з написом «адідас», ліхтарик червоного кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Юр`ївського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, повернути ОСОБА_4 , як власнику;
-іграшковий пістолет, який зберігається в кімнаті речових доказів зазначеної вище установи знищити;
-дитячий електричний мотоцикл марки «Wild-Child» чорного кольору залишити потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 1000 (тисячу) гривень, на відшкодування матеріальної шкоди 4425 (чотири тисячі чотириста двадцять п`ять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя: підпис: ОСОБА_1