Справа № 752/7343/15-к
Провадження №: 1-кп/752/348/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000430 від 28.03.2015 р. відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, на момент інкримінування злочину працюючого на посаді міліціонера полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_10 у період часу з листопада 2013 року по лютий 2014 року у невстановленому місці, будучи неповнолітнім, придбав у невідомої особи пістолет марки «Stalker 917-S» та став зберігати його без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_10 взяв вказаний пістолет та приніс його до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його до 03 грудня 2014 року. 03 грудня 2014 року приблизно о 13 годині ОСОБА_10 взяв свою сумку, в якій знаходився пістолет марки «Stalker 917-S» та пішов до своїх знайомих, а саме трьох встановлених в ході слідства осіб (які не були обізнані про незаконне придбання, зберігання та носіння ОСОБА_10 вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу) та неповнолітнього ОСОБА_11 (відносно якого вирок суду від 19.03.2015 року за ч. 1 ст. 263 КК України набрав законної сили).

03 грудня 2014 року приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи на Харківському шосе біля будинку № 16 у м. Києві передав свою сумку з пістолетом неповнолітньому ОСОБА_11 у якого в цей же день, 03 грудня 2014 року, приблизно о 21 годині під час проведення огляду місця події адресою: м. Київ, Харківське Шосе, 16, біля автомобіля марки BMW моделі д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено пістолет марки «Stalker 917-S». Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 1850 ВКЕ від 14.01.2015 р. встановлено, що вилучений 03.12.2014 р. у останнього пістолет являється гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки з шумового пістолету «STALKER 917-S» № НОМЕР_2 , калібром 9 мм (РА) та придатний для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується в придбанні, зберіганні, носінні та передачі вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, встановлено, що на початку грудня 2014 року, ОСОБА_10 , будучи міліціонером полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_10 в мережі Інтернет на сайті з продажу автомобілів «Авто Pia» знайшов оголошення про продаж автомобіля марки БМВ моделі 525, д.н.з. НОМЕР_3 , 1997 року випуску, яке його зацікавило. Приблизно о 18 годині 02.12.2014 року ОСОБА_10 , зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та повідомив, що має намір придбати його автомобіль, в результаті чого останні домовилися про зустріч 03.12.2014 року.

Після цього, 03.12.2014 року, приблизно о 13 годині ОСОБА_10 вийшов зі своєї квартири АДРЕСА_2 та взяв із собою сумку, в якій знаходився пістолет марки «Stalker 917-S». В цей же день, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 зустрівся зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (відносно якого 14.04.2015 прийнято рішення про закриття кримінального провадження), які не були обізнані у злочинних намірах ОСОБА_10 на незаконне заволодіння транспортним засобом, у приміщенні ресторану швидкого харчування «МакДональдз», який розташований по вул. Хрещатик, 19а в м. Києві.

Після цього ОСОБА_10 зателефонував власнику автомобіля марки BMW моделі 525, д.н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску, ОСОБА_8 та домовився зустрітися, щоб оглянути автомобіль останнього.

В цей же день, 03.12.2014 року, ОСОБА_10 повідомив своїм знайомим ОСОБА_13 , (відносно якого вирок суду від 11.12.2015 р. за ч. 2 ст. 289 КК України набрав законної сили) ОСОБА_12 та неповнолітньому ОСОБА_11 , що йому необхідна допомога щодо придбання автомобіля, оскільки він не має посвідчення водія та навиків керування транспортним засобом. Також він попросив ОСОБА_13 знайти водія з автомобілем, який би зміг відвезти їх на місце зустрічі з власником транспортного засобу.

ОСОБА_13 на виконання прохання ОСОБА_10 , попросив ОСОБА_14 , щоб останній приїхав на автомобілі та забрав їх.

Приблизно о 16 годині 03.12.2014 року до метро «Хрещатик» приїхав раніше не знайомий всім ОСОБА_15 (відносно якого 14.04.2015 р. прийнято рішення про закриття кримінального провадження), який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_10 на незаконне заволодіння транспортним засобом, на автомобілі марки AUDI А-8, д.н.з НОМЕР_4 . До вказаного автомобіля сіли ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_11 та поїхали до ТРЦ «Магелан», який розташований за адресою: м. Київ просп. Глушкова, 136, для зустрічі з потерпілим.

Приїхавши приблизно о 17 годині 03.12.2014 року на стоянку біля ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, просп. Глушкова, 136, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 направилися на зустріч з потерпілим ОСОБА_8 для огляду автомобіля.

ОСОБА_10 , повідомив потерпілому ОСОБА_8 , що автомобіль марки BMW моделі 525, 1997 року випуску, йому сподобався та він може його придбати за 2200 доларів США, однак йому потрібно поїхати за грошовими коштами, на що потерпілий погодився та вони домовилися зустрітися через годину.

Цього ж дня, 03.12.2014 року, близько 18 години, ОСОБА_10 зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та повідомив, що має намір придбати його автомобіль, та вони домовилися про зустріч біля ТРЦ «Магелан», що розташований за адресою: м. Київ, просп Глушкова, 136.

Приїхавши на автомобілі марки AUDI А-8, приблизно о 19 годині 03.12.2014 року до зазначеного вище місця, ОСОБА_10 вийшов з автомобіля з ОСОБА_13 та запропонував останньому піти з ним на зустріч з потерпілим ОСОБА_8 , на що ОСОБА_13 погодився.

Підходячи до автомобіля марки BMW моделі 525, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 (відносно якого вирок суду від 11.12.2015 р. за ч. 2 ст. 289 КК України набрав законної сили) незаконно заволодіти вказаним автомобілем, на що останній погодився.

ОСОБА_10 підійшов та сів до вказаного автомобіля разом з потерпілим ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_13 залишився очікувати біля автомобіля.

Перебуваючи в автомобілі марки BMW ОСОБА_10 приставив до живота ОСОБА_8 якийсь незрозумілий, зі слів останнього, предмет чорного кольору. Потерпілий ОСОБА_8 , злякавшись, вибіг з автомобіля та побіг у напрямку дорожнього руху.

ОСОБА_10 побіг за потерпілим ОСОБА_8 , однак не наздогнав, оскільки останній сів до якогось автомобіля та поїхав у невідомому напрямку.

Після цього, ОСОБА_10 повернувся до автомобіля марки BMW, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , вказав останньому сідати за кермо викраденого транспортного засобу, на що останній погодився.

ОСОБА_13 сів за кермо автомобіля та почав рух. Однак, проїхавши декілька метрів зупинився у зв`язку з відсутністю необхідних навиків керування.

ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_17 , який приїхав на автомобілі марки AUDI А-8 та який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 на незаконне заволодіння транспортним засобом, сісти за кермо автомобіля марки BMW моделі 525, на що останній погодився, сів та поїхав куди вказав йому ОСОБА_10 .

В цей же день, 03 грудня 2014 року, приблизно о 21 годині ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 було затримано за адресою: м. Київ, Харківське Шосе, 16, біля автомобіля марки BMW моделі 525.

Згідно висновку експерта № 05-04/7 від 26.01.2015 середня ринкова вартість автомобіля марки BMW моделі 525, д.н.з. НОМЕР_1 становить 124931,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується в незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитаний в ході судового засідання ОСОБА_10 , після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо і дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.
Зазначив, що дійсно, будучи неповнолітнім, придбав пістолет марки «Stalker 917-S» та приніс вказаний пістолет до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його до 03 грудня 2014 року. 03 грудня 2014 року він передав свою сумку з пістолетом неповнолітньому ОСОБА_11 .

Крім того, на початку грудня 2014 року він в мережі Інтернет на сайті з продажу автомобілів «Авто Pia» знайшов оголошення про продаж автомобіля марки БМВ моделі 525, д.н.з. НОМЕР_3 , 1997 року випуску, яке його зацікавило. 02.12.2014 року він зателефонував власнику автомобіля ОСОБА_8 та повідомив, що має намір придбати його автомобіль, в результаті чого вони домовилися про зустріч 03.12.2014 року. В цей же день, він повідомив своїм знайомим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що йому необхідна допомога щодо придбання автомобіля. Також він попросив ОСОБА_13 знайти водія з автомобілем, який би зміг відвезти їх на місце зустрічі з власником БМВ. ОСОБА_13 в свою чергу попросив ОСОБА_14 , щоб останній приїхав на автомобілі та забрав їх. Так, приблизно о 16 годині 03.12.2014 року до метро «Хрещатик» приїхав раніше не знайомий їм ОСОБА_15 на автомобілі марки AUDI А-8, д.н.з НОМЕР_4 . Вони разом ( ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ) сіли та поїхали до ТРЦ «Магелан», який розташований за адресою: м. Київ просп. Глушкова, 136, де зустрілись з ОСОБА_8 для огляду автомобіля. Після чого він ( ОСОБА_10 ) повідомив ОСОБА_8 , що має намір купити автомобіль, однак йому потрібно поїхати за грошовими коштами та вони домовилися зустрітися через годину. Приїхавши вдруге разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на автомобілі марки AUDI А-8, приблизно о 19 годині 03.12.2014 року до зазначеного вище місця він підійшов та сів до автомобіля ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_13 залишився очікувати біля автомобіля. Перебуваючи в автомобілі марки BMW він почав розмову з ОСОБА_8 і сказав, що може забрати його авто, якщо забажає. Під час їх розмови, ОСОБА_8 , мабуть побачив, що з його сумки виглядає пістолет, через те злякався і вибіг з автомобіля та побіг у напрямку дорожнього руху. Він побіг за ОСОБА_8 , однак не наздогнав, оскільки останній сів до якогось автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Після цього він повернувся до автомобіля марки BMW, і вони, домовившись з ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , про викрадення автомобіля БМВ, поїхали на зазначеному автомобілі в сторону вул. Харківське Шосе у м. Києві, де їх в подальшому було затримано.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання, носіння та передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого кваліфіковано правильно.
На підставі викладеного, при обранні міри покарання ОСОБА_10 колегія суддів враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу обвинуваченого, який за місцем навчання, проживання, роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має статус учасника бойових дій.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненному, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у неповнолітньому віці.
Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.
На підставі викладеного, колегія суддів, керуючись принципом індивідуалізації покарання, вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, при цьому, оскільки наявні кілька обставин, а саме: щире каяття у вчиненому, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України неповнолітнім, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, думку потерпілого, який жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_10 немає і просив застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі, наявність статусу учасника бойових дій, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного ОСОБА_10 , який повністю визнав свою вину, стверджуючи, що дійсно усвідомив всю тяжкість провини від вчиненого протиправного діяння, сприяв суду у встановленні всіх обставин вчинення злочину, колегія суддів, застосовуючи принцип гуманізму, призначає йому покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті, тобто застосовує положення ст. 69 КК України до основного виду покарання.
На погляд колегії суддів, саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, колегія суддів, -
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна, що належить йому на праві приватної власності;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна, що належить йому на праві приватної власності.
Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 03.12.2014 року по 18.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 - тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 03.12.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області р/р 0008 МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м. Києва, Код 37975298 судові витрати за проведення експертиз, а саме:
- висновок експерта № 5-04/7 від 26.01.2015 року - 294,84 гривень;
- висновок експерта № 1850 ВКЕ від 14.01.2015 року - 737,88 гривень;
- висновок експерта № 3-02/73 від 21.01.2015 року - 860,86 гривень.
Речові докази:
- автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_4 , передані на зберігання власникам залишити за належністю;
- пістолет «Stalker 917-S» № НОМЕР_2 , що знаходиться в камері схову УМЗ ГУМВС України в м. Києві - передати для подальшого зберігання до вибухотехнічного відділу ГУ національної поліції в м. Києві;
- грошові кошти номіналом 100 доларів США в розмірі 5500 доларів США, з записом "СУВЕНІР", що знаходяться в камері схову СУ прокуратури міста Києва знищити;
- клаптики паперу з назвами автомобілів, номерами та цінами, що знаходяться в камері схову СУ прокуратури міста Києва знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
_________________ _______________ ______________
Головуючий суддя Суддя Суддя
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3