154/317/16
1-кп/154/65/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0001039 по обвинуваченню :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна загальна середня, учня Володимир-Волинської ЗОШ № 1, раніше судимого:

- 30.12.2014 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,-

за ч.1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2015 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразились в ігноруванні елементарних правил поведінки та спілкування, перебуваючи в громадському місці, а саме, поблизу магазину «Ельф» по вул. Ковельській в м. Володимир-Волинський, використовуючи надуманий привід, для влаштування конфлікту, котрий полягав у безпідставному звинуваченні ОСОБА_4 в образі його товариша ОСОБА_10 , з хуліганських спонукань, очевидно для присутніх поряд громадян, діючи з особливою зухвалістю, умисно наніс останньому декілька ударів руками в обличчя і тулуб, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та зламу чотирикутного хряща носової переділки яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я.

Будучи допитаним з приводу пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_9 вину у скоєнні даного злочину визнав, дав покази про обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся. Ствердив, що причиною нанесення побоїв потерпілому стали образи останнього на адресу його брата.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненому повністю доведена зібраними по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 18.12.2015 року, при зустрічі з ОСОБА_9 , привітався з ним, однак той відразу почав душити його за шию, обхопивши її рукою, та наніс йому удар коліном в ногу. Відійшовши за магазин «Ельф», ОСОБА_9 згадав йому за конфлікт з ОСОБА_10 який він заперечив, однак обвинувачений у відповідь почав наносити йому удари в ділянку обличчя. На прохання його, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не чіпати, ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком в область носа, від якого він відчув сильний біль. Також обвинувачений не зреагував на прохання ОСОБА_10 припинити бійку та знову наніс йому удар в ділянку лівого ока. Ствердив, що жодного конфлікту з братом обвинуваченого та не приязних відносин з ОСОБА_10 він не мав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 18.12.2015 року розповів ОСОБА_9 про його розмову з ОСОБА_4 , яка відбувалась без шарпанини і словесної перепалки з приводи гри у волейбол. Зустрівшись у цей день з ОСОБА_4 , який привітався з ним та намагався привітатись з ОСОБА_13 , останній у відповідь намагався вдарити його ногою, після чого, поклавши свою руку ОСОБА_14 на шию, відвів його за магазин «Ельф», звідки згодом він чув звуки, схожі на удари та прохання потерпілого не бити його. Він намагався забрати ОСОБА_9 від потерпілого, проте останній на його прохання не реагував.

Показаннями свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджується, що обвинувачений наніс удар потерпілому на його привітання, після чого взяв за шию та нагнув і вони їх розборонили. ОСОБА_9 вдаривши ОСОБА_4 по обличчю, запропонував піти в провулок за магазин поговорити. По звуках, характерним для ударів вони зрозуміли, що там відбувається бійка і пішли їх розборонити та побачили, що в ОСОБА_14 розбита губа і за проханням ОСОБА_9 вони повернулись назад до магазину. Зрозумівши, що бійка продовжується, попросивши ОСОБА_15 забрати ОСОБА_16 , однак і його обвинувачений не послухав, продовжуючи наносити потерпілому удари. При з`ясуванні причини побиття потерпілого у ОСОБА_11 , останній повідомив, що в нього не було жодного конфлікту з потерпілим, а лише відбулась розмова з приводу гри у волейбол.

В судовому засіданні доведено, що привід для влаштування конфлікту та побиття потерпілого був надуманим, оскільки свідок ОСОБА_10 не підтвердив наявність неприязних відносин з потерпілим, про що свідчить також їх взаємне привітання, що мало місце 18.12.2015 року перед конфліктом.

Ні потерпілий ОСОБА_4 ні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не підтвердили, що причиною побиття був конфлікт потерпілого з братом обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечив застосування будь-якого насильства до брата обвинуваченого.

А тому, твердження обвинуваченого про наявність особистих неприязних відносин з потерпілим не заслуговують на увагу.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого відбувались в громадському місці, в присутності інших осіб та носили тривалий характер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, потерпілому спричинено тілесні ушкодження: синці, садна обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та злам чотирикутного хряща носової переділки, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого, котрі виразились в грубому порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч. 2 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження суд не вбачає .

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинений ними злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є щире каяття, добровільне відшкодування збитків та вчинення злочину неповнолітнім.

Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, новий злочин вчинив під час відбуття іспитового строку та вчиняв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, кримінальне провадження відносно якого було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, що свідчить про підвищену суспільну його небезпечність.

З врахуванням вищенаведених обставин, особи обвинуваченого, який характеризується негативно, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, буде призначення йому покарання у виді арешту.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин в період відбуття іспитового строку за попереднім вироком, остаточне покарання суд йому визначає на підставі ст. 71 КК України.

При цьому, судом враховується роз`яснення, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з його відшкодуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370,374, 484 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді арешту, строком на 30 діб.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30.12.2014 року та остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців 30 (тридцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану - домашній арешт.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1