Єдиний унікальний номер 722/1558/16-к
Номер провадження 1-в/722/868/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, громадянина України, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся в суд із вказаним вище клопотанням.
Посилався на те, що під час відбування покарання своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів той факт, що став на шлях виправлення. Просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, розглянувши справу без його присутності.
Представник виправної колонії ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що засуджений ОСОБА_4 лише стає на шлях виправлення і на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, а тому заміна йому невідбутої частини у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, буде передчасною. При цьому, просив провести судове засідання без його присутності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.
Голова спостережної комісії при Сокирянській районній державній адміністрації Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вирішення подання поклав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Волинської області від 25.12.2009 року за ч.4 ст.296, п.7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховано з 19.12.2008 року.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.02.2016 року, ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання за вказаним вище вироком суду, строк його попереднього ув`язнення з 19.12.2008 року по 29.03.2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 09.09.2019 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 07 років 07 місяців 06 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання становить 03 роки 01 місяць 14 днів.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 вказаної вище постанови Пленуму Верховного суду України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з витягу з протоколу №8/2016 засідання адміністративної комісії СВК №67 від 31.03.2016 року, засудженому ОСОБА_4 відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
Суд не погоджується з таким висновком адміністративної комісії, виходячи з наступного.
Так, із досліджених судом матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 19.12.2008 року. До колонії засуджений ОСОБА_4 прибув 11.07.2011 року. З моменту прибуття до установи по червень 2015 року періодично залучався до оплачуваних робіт на підприємстві колонії. З липня 2015 року по даний час працевлаштований в якості різноробочого вантажно-розвантажувальної дільниці. Поставлені змінні завдання намагається виконувати в повному обсязі. По відношенню до представників адміністрації колонії ввічливий. По відношенню до інших засуджених не конфліктний, товаришує із засудженими різної спрямованості. Роботи з самообслуговування та з благоустрою установи виконує. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, телефонних розмов та отримання посилок.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_4 за період відбування покарання у виді позбавлення волі, у п`яти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має одне заохочення у вигляді подяки за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 виховні заходи, що проводяться у відділенні відвідує. В 2009 році здобув повну загальну середню освіту у вечірній школі при Маневицькій ВК №42. В 2011 році здобув спеціальність «верстатник деревообробних верстатів» у навчальному центрі при цій же колонії.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі діючих дисциплінарних стягнень немає, має заохочення у вигляді подяки за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку, приймає участь у виховних заходах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 під час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою довів той факт, що він став на шлях виправлення.
Окрім того, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, на думку суду, буде стимулювати його виправлення, заохочуватиме його до остаточної відмови від подальшої злочинної діяльності, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.
Згідно вимог ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі встановлюється особі на строк від одного до п`яти років і відбувається у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
За таких обставин, суд приходить до висновку про заміну ОСОБА_4 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі в межах строків, установлених для даного виду покарання.
Керуючись ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126 КВК України, ст.ст. 61, 82 КК України, п.п. 2, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луцьк, невідбуту ним частину покарання у виді 03 років 01 місяця 14 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 03 років 01 місяця 14 днів обмеження волі з триманням його у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.
Направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, для відбування покарання до кримінально-виконавчої установи в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у відповідності до вимог ч.6 ст.82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбачених у статях 71 і 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: