Код суду 233 Справа № 233/4471/16-к
Вирок
Іменем України
19 вересня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, холостого, дітей не має, має середню спеціальну освіту, перебуває на обліку в Центрі зайнятості м. Костянтинівки як безробітній, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В один з днів навесні 2015 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на території станції технічного обслуговування «5-те колесо», розташованої за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, вул. Правобережна, 90, побачив у невстановленого військовослужбовця ВСУ два металевих предмети зеленого кольору, ззовні схожих на гранату Ф-1 с запалом та гранату РГД-5 с запалом. Достовірно знаючи, що вказані предмети є гранатами, тобто боєприпасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_5 взяв їх в якості подарунка, тим самим здійснив незаконне умисне придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу. Далі ОСОБА_5 придбані ним за вищевказаних обставин дві гранати з запалами до них, приніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу. Перебуваючи за місцем свого мешкання, останній зайшов до підсобного приміщення, розташованого на території домоволодіння, де поклав дані гранати з запалами на верхню полицю шафи, тим самим став незаконно, умисно зберігати боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.
28 липня 2016 року у період часу з 12 годин 10 хвилин до 12 години 45 хвилин, в ході проведення в установленому законом порядку обшуку домоволодіння, де фактично мешкає ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками правоохоронних органів в підсобному приміщенні на верхній полиці шафи виявлено та вилучено:
-корпус наступальної осколкової гранати типу РГД-5 в кількості одна штука, виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною;
-корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 в кількості одна штука, виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною;
-засоби підриву (засоби детонування), а саме - уніфіковані запали ручної гранати, модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ в кількості дві штуки, виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховою речовиною.
У своїй сукупності вилучені за місцем мешкання ОСОБА_5 корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ є наступальною ручною осколковою гранатою типу РГД-5 (1 од.), що відноситься до категорії бойових припасів, для здійснення вибуху штатним способом придатна.
У своїй сукупності вилучені за місцем мешкання ОСОБА_5 корпус гранати Ф-1 та підривач УЗРГМ є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 (1 од.), що відноситься до категорії бойових припасів, для здійснення вибуху штатним способом придатна.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями скоїв придбання, носіння та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 07.09.2016 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільнено від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він є несудимий, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно, перебуває на обліку в Центрі зайнятості м. Костянтинівки як безробітній.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки відсутні відомості щодо нього, які давали б підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 07.09.2016 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Речові докази: експертний пакет №2489329 в опечатаному вигляді з осколками гранат РГД-5 та Ф-1 після їх вибуху, переданий на зберігання до КЗРД Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №357 від 06.09.2016 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя