Справа № 212/1851/16-к
У Х В А Л А

30 березня 2016 року м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання слідчого СВ Жовтневого ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000917 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
29 березня 2016 року слідчий СВ Жовтневого ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна, а саме транспортного засобу «Peugeot J9» держномер НОМЕР_1 ,тип кузову пасажирський В, білого кольору, 1991 року випуску, який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду 25 березня 2016 року.

В обґрунтування вказали, що в ході досудового розслідування встановлено, що 25.03.2016 року до Жовтневого ВП КВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що 25.03.2016 року приблизно о 11:00 годині по об`їзній дорозі в районі мкрн. 5 Зарічний у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, працівниками БДПС підпорядкованого ГУНП в Дніпропетровській області було зупинено транспортний засіб - «Peugeot J9» VIN НОМЕР_2 , д.з. НОМЕР_1 , тип кузову пасажирський-В, кузов білого кольору, 1991 року випуску, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В холі огляду транспортного засобу було виявлено, що у місці розташування дублюючого номеру кузову зі сторони пасажирського місця мається металева пластина невідомого походження та номер відсутній. Після чого вказаний автомобіль був вилучений, визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000917 за ст.290 КК України та на даний час зберігається на майданчику для зберігання транспортних засобів Жовтневого ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
Оскільки 25.03.2016 року було призначено судово-криміналістичну експертизу щодо встановлення обставин можливої зміни номеру кузову автомобіля, просили накласти арешт на тимчасово вилучений автомобіль.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий ,прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Всупереч вказаних вимог закону, слідчим під час проведення огляду місця події не виконано вищезазначені процесуальні дії, а лише складено протокол огляду місця події.
Згідно ч.7 ст.237 КПК України вилучений транспортний засіб є тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, транспортний засіб вилучено у ОСОБА_4 під час огляду 25 березня 2016 року.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, в порушення ч.5 ст.171 КПК України слідчий, прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна лише 29 березня 2016 року, тобто з порушенням установленого законом строку, а тому згідно вказаної норми кримінального процесуального закону таке майно підлягає поверненню.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на автомобіль потребою проведення експертизи, проте станом на момент розгляду вказаного клопотання слідчим суддею експертне дослідження автомобіля вже проведене, згідно висновку номер кузова автомобіля знищений шляхом вварювання металевої пластини, номер кузова (VIN) НОМЕР_3 нанесений на заводській дублюючій табличці. Спосіб виготовлення дублюючої таблички відповідає заводському , слідів її перевстановлення не виявлено.

Окрім того, не надано в судовому засіданні жодних доказів того, що вилучений транспортний засіб або реєстраційні документи до нього мають ознаки підробки чи відсутні належні правові підстави для керування ним особою у якої його було вилучено.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля марки «Peugeot J9» держномер НОМЕР_1 , який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду 25 березня 2016 року.

Окрім іншого, слідчий суддя зазначає, що в розумінні ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Частина 1 ст. 100 КПК України визначає, що «речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу».

Оскільки зазначені статті встановлюють правові підстави вилучення у особи майна шляхом тимчасового доступу до речей і документів або внаслідок арешту майна, а в даному випадку майно вилучене в результаті проведеного огляду, при цьому підстави для накладення арешту відсутні, отже на виконання вимог ч.1 ст.169 КПК України у взаємозв`язку із ч.3 ст.173 КПК України, тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню особі, у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167-169, 170- 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого ВП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна транспортного засобу «Peugeot J9» держномер НОМЕР_1 ,тип кузову пасажирський В, білого кольору, 1991 року випуску, який вилучений у ОСОБА_4 під час огляду 25 березня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1