В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 308/14854/15-к за обвинувальними актами: у кримінальному провадженні № 1-кп/308/940/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 10.09.2015 року та у кримінальному провадженні № 1-кп/308/1/16, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 24.12.2015 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактчино проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402, ч. 3 ст. 402 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України достовірно знаючи про те, що він згідно наказу командира в/ч ПП НОМЕР_1 №595 від 20.08.2015 року «Про організацію вибуття особового складу підрозділів військової частини ПП НОМЕР_1 у визначений район для виконання завдань за призначенням» повинен вибути у складі особового складу підрозділу військової частини ПП НОМЕР_1 у визначений район для виконання бойового завдання, через особисту недисциплінованість, не маючи на те жодних поважних причин, умисно, відкрито, зокрема і у письмовій формі, відмовився виконати вказаний наказ командира військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору) вчинену в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 402 КК України.

Крім того, солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 5, 6, 11, 16, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, діючи умисно, грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби та виконання наказів начальників військових формувань Збройних Сил України, 31.10.2015 перебуваючи на плацу командно-спостережного пункту 1 механізованого батальйону військової частини пп НОМЕР_2 , дислокованого поблизу АДРЕСА_3 відкрито відмовився від виконання вказаного начальником наказу про прийняття посади кулеметника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти, за результатами чого скласти відповідний рапорт, отримати зброю й майно та вибути до місця дислокації відповідного підрозділу, чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника, в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 402 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК: не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК в: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та безпосередня участь у проведенні антитерористичної операції.

За ухвалами від 01.02.2016 року обвинувальні акти були призначені до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ухвали від 17.02.2016 року судом було об`єднано матеріали кримінального провадження № 1-кп/308/940/15 (справа № 308/14854/15-к), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 10.09.2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 Кримінального кодексу України, - та матеріали кримінального провадження № 1-кп/308/1/16 (справа № 308/24/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 від 24.12.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 402 Кримінального кодексу України, - в одне провадження із присвоєнням йому № 308/14854/15-к.

В судовому засіданні 22.03.2016 року прокурором було повідомлено про укладення із обвинуваченими угоди про визнання винуватості від 22.03.2016 року, яку було подано суду на затвердження, тому у відповідності до ч. 3 ст. 474 КПК України, судом було невідкладно зупинено проведення процесуальних дій і суд перейшов до розгляду угоди.
Угода про визнання винуватості від 22.03.2016 року, укладена між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 10.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України.

Сторонами узгоджено міру покарання, а саме: враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме - щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, прийняття безпосередньої участі у проведенні АТО, на утриманні перебуває одна малолітня дитина, з урахуванням положень ст. ст. 50, 52 та 65 Кримінального кодексу України, сторона обвинувачення, узгодивши з обвинуваченим ОСОБА_4 покарання, яке слід призначити останньому за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України, вважає можливим, застосувати положення ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, незазначеного в санкції ч. 3 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

-по кримінальному провадженню: № 0000344 від 10.09.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі із застосуванням ст.. 69 КК України;

-по кримінальному провадженню: № 000412 від 24.12.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 1 п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти такі обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 22.03.2016 року, яка була укладена між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 10.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України, та обвинуваченим ОСОБА_4 ,та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід обраний до обвинуваченого під час досудового розслідування у вигляді домашнього арешту у відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України вважається скасованим, із клопотанням про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду прокурор до суду не звертався, тому фактично запобіжний захід на час розгляду кримінального провадження відсутній.

Витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду від 22.03.2016 року, яка була укладена між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 10.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України, та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 402 КК України, та призначити узгоджене покарання:

-по кримінальному провадженню: № 0000344 від 10.09.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України;

-по кримінальному провадженню: № 000412 від 24.12.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

На підставі ч. 1 п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1