№ провадження 1-кс/646/5186/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2016 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури молодшего радника юстиції ОСОБА_3 в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 16.03.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого інспектором патрульної служби УПП в м. Харкові, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 376, ч. 1 ст. 371 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
08.11.2016 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури молодшего радника юстиції ОСОБА_3 в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 16.03.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою втручання у діяльність прокурора, який підтримує державне обвинувачення в суді у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, з мотивів перешкоджання виконанню прокурором у зазначеному провадженні своїх службових обов`язків та залякування його, з метою протиправного впливу на хід судового розгляду зазначеного кримінального провадження в інтересах обвинуваченого, 15.03.2016 на власній сторінці у соціальній мережі «Фейсбук» розмістив заклик про необхідність явки членів об`єднання Громадської організації «Народна ініціатива» та інших громадян в судове засідання Київського районного суду м.Харкова у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 з метою його підтримки.

Таким чином ОСОБА_5 , для реалізації мети здійснення впливу на його процесуальну позицію щодо постановлення судових рішень у провадженні, зокрема, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залякування прокурора та досягнення мети уникнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності чи пом`якшення покарання стосовно останнього, відкликнувся на заклик ОСОБА_9 з`явитися 16.03.2016 року о 15:00 годині у приміщення Київського районного суду м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 7-б, де було призначено судове засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України для здійснення тиску на прокурора та можливого зриву судового засідання у вказаному кримінальному провадженні.

Перебуваючи у зазначений час у приміщенні суду за вказаною адресою, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими невстановленими слідством особами, увійшли до зали судових засідань, де на початку судового засідання, головуючим у справі суддею ОСОБА_11 оголошено склад суду, в тому числі встановлена особа прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 , який підтримував державне обвинувачення в суді у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.

Після висловлення в ході судового засідання прокурором ОСОБА_12 клопотання про поновлення судового слідства для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та видалення суду до нарадчої кімнати, знаходячись в залі судового засідання №1 Київського районного суду м.Харкова, близько 15 години 20 хвилин 16.03.2016 року ОСОБА_5 , дії якого підтримувались присутніми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, підійшов до ОСОБА_12 та висловив, якщо останній буде клопотати про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погрози знищенням автомобіля, належного ОСОБА_12 , шляхом підпалу та вбивством жінки та батьків ОСОБА_12 .

В подальшому, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків при підтриманні державного обвинувачення, ОСОБА_12 в ході судового засідання заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та суд видалився у нарадчу кімнату для вирішення зазначеного клопотання, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 іншими невстановленими слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, користуючись чисельною перевагою, розуміючи, що ОСОБА_12 є прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 та виконує покладені на нього службові обов`язки, а саме здійснює підтримання державного обвинувачення в суді, діючи умисно, з мотивів перешкоджання ОСОБА_13 своїх службових обов`язків та протиправного впливу на хід судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , близько 15 години 30 хвилин 16.03.2016, знаходячись у приміщенні зали судових засідань №1 Київського районного суду м.Харкова,не зважаючи на те, що особа прокурора була встановлена судом, коли прокурор ОСОБА_12 намагався покинути приміщення зали судових засідань ОСОБА_9 фізично перешкодив йому та став вимагати від ОСОБА_12 надати його службове посвідчення, нібито сумніваючись у тому, що останній дійсно є прокурором.

При цьому ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами нецензурно висловлювались на адресу прокурора, погрожувати застосуванням насильства, звільненням з роботи, незаконним позбавленням волі, а також висловлювали погрози на адресу членів сім`ї ОСОБА_12 .

Крім того, при вищезазначених обставинах в ході судового засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осібразом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 іншими невстановленими слідством особами, з мотивів перешкоджання виконанню прокурором у зазначеному провадженні своїх службових обов`язків та його залякування з метою протиправного впливу на хід судового розгляду зазначеного кримінального провадження в інтересах обвинуваченого, висловлювали погрози насильством, знищенням майна щодо працівника правоохоронного органу - прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 а також вбивства його близьких родичів при наступних обставинах.

Після висловлення в ході судового засідання прокурором ОСОБА_12 клопотання про поновлення судового слідства для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 та видалення суду до нарадчої кімнати, знаходячись в залі судового засідання №1 Київського районного суду м.Харкова за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 7, близько 15 години 20 хвилин 16.03.2016 року ОСОБА_5 , дії якого підтримувались присутніми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, підійшов до ОСОБА_12 , та висловив, якщо останній буде наполягати на продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погрози знищенням автомобіля, належного ОСОБА_12 шляхом підпалу та вбивством жінки та батьків ОСОБА_12 .

В подальшому, після заявлення в ході судового засідання прокурором ОСОБА_12 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та видалення суду у нарадчу кімнату для вирішення заявленого клопотання, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими невстановленими слідством особи, розуміючи, що ОСОБА_15 є працівником правоохоронного органу - прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 та виконує покладені на нього службові обов`язки, а саме здійснює підтримання державного обвинувачення в суді, знаходячись у приміщенні зали судових засідань №1 Київського районного суду м.Харкова, незважаючи на те, що особа прокурора була встановлена судом, коли прокурор ОСОБА_12 намагався покинути приміщення зали судових засідань, ОСОБА_9 фізично завадив йому покинути залу, штовхнув ОСОБА_12 лівою рукою, направляючи назад на місце, де ОСОБА_12 раніше перебував. У подальшому, ОСОБА_5 , дії якого підтримувались присутніми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами, почав вимагати від ОСОБА_12 надати службове посвідчення. Своїми умисними діями ОСОБА_9 не давав ОСОБА_12 покинути залу судових засідань, повідомив, що стосовно ОСОБА_12 застосовано громадське затримання, погрожував, що ОСОБА_12 затримають та доставлять до Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, тобто фізично вливатимуть на останнього. Крім того, ОСОБА_9 постійно розмахував руками перед обличчям ОСОБА_12 , висловлюючи цим погрозу застосування насильства, яку ОСОБА_12 сприймав як реальну для його життя та здоров`я. Ці злочинні дії ОСОБА_9 були підтримани ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .

Продовжуючи спільні злочинні дії, які підтримувалися ОСОБА_9 , присутніми ОСОБА_5 , та іншими невстановленими слідством особами, ОСОБА_10 перешкоджав ОСОБА_12 покинути залу судового засідання. Супроводжуючи свої дії нецензурними образами на адресу прокурора, погрожував застосуванням насильства на ОСОБА_16 , та, коли близько 16:00 год ОСОБА_12 намагався вийти із залу судових засідань, ОСОБА_10 , перебуваючи біля вхідних дверей у зазначену залу, тричі ударив останнього правим плечем у проекцію 5-6 ребер по середній ключичній лінії, в результаті чого від вказаних ударів ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі, які згідно висновку експерта №1746-ая/16 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, за наведених вище обставин, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими невстановленими слідством особами, з метою втручання у діяльність судових органів та з мотивів перешкоджання виконанню судом відправлення правосуддя та винесення неправосудного рішення з метою протиправного впливу на хід судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України в інтересах обвинуваченого та запобігання подальшому його триманню під вартою, 15.03.2016 року відкликнувся на заклик ОСОБА_9 в соціальній мережі «Фейсбук» про необхідність явки членів Громадської організації «Народна ініціатива» та інших громадян в судове засідання Київського районного суду м.Харкова у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 .

Прибувши 16.03.2016 о 14:30 годині, до приміщення зали судових засідань №1 Київського районного суду м. Харкова за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 7, ОСОБА_5 , діючи діючи разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами, будучи обізнаним, що відносно ОСОБА_8 цього дня в судовому засіданні суддею Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_11 розглядатимуться питання про подальше тримання обвинуваченого під вартою, реалізуючи зазначений злочинний умисел, у ході судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 в період часу з 15:20 до 16:00 год, у порушення ч.2 ст.126 Конституції України, з метою здійснення впливу на суд, голосно вигукували образи на адресу суду, прокурора, погрози застосування насильства, звільнення посадових осіб суду та притягнення їх до відповідальності, без дозволу суду переміщалися по приміщенню зали судового засідання та проводили відеозйомку, намагаючись таким чином зірвати судове засідання та здійснити вплив з метою постановлення судових рішень в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими невстановленими слідством особами, знаходячись у приміщенні зали судових засідань №1 Київського районного суду м. Харкова за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 7, приблизно о 15 год 30 хв. 16.03.2016, після видалення суду до нарадчої кімнати для вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому за ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_8 , незважаючи на те, що на початку судового засідання судом була встановлена особа прокурора, який підтримує державне обвинувачення у провадженні - прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_12 з мотивів перешкоджання виконанню прокурором у зазначеному провадженні своїх службових обов`язків та його залякування з метою протиправного впливу на хід судового розгляду зазначеного кримінального провадження в інтересах обвинуваченого, розуміючи, що ОСОБА_12 є прокурором у кримінальному провадженні та виконує покладені на нього службові обов`язки, а саме здійснює підтримання державного обвинувачення в суді, діючи умисно, коли прокурор ОСОБА_12 намагався покинути приміщення зали судових засідань, ОСОБА_9 фізично завадив йому покинути залу, штовхнув ОСОБА_12 лівою рукою, направляючи назад на місце, де ОСОБА_12 раніше перебував. У подальшому, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами почав вимагати від ОСОБА_12 надати службове посвідчення, не давав протягом часу з 15 год.30 хв. до 16 год. 00 хв. покинути залу судових засідань, ОСОБА_9 повідомив, що стосовно ОСОБА_12 застосовано «громадське» затримання. Таким чином, ОСОБА_12 був у порушення вимог ст.207 КПК України незаконно затриманий ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими у ході слідства особами, без законних на те підстав з позбавленням можливості вільно пересуватись.

За вказані дії 21.10.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345, ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 376 КК України.

Обгрутованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків, протоколом огляду відеозаписів події, висновком судово-медичної експертизи від 18.03.2016 року № 1746-ая/16 про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 .

Зважаючи, що ОСОБА_5 є мешканцем м. Харкова, тривалий час є працівником правоохоронного органу, тобто особою, наділеною владними повноваженнями та може внаслідок цього та з урахуванням його соціальних зв`язків та становища здійснювати незаконний вплив на свідків подій та потерпілого. Окрім того, враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні декількох злочинів, у т.ч. середньої тяжкості, він з метою уникнути відповідальності, може переховуватися від слідства та суду.

Прокурор вважає, що для запобігання переліченим ризикам для кримінального провадження, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України необхідно обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що у клопотанні доведено наявність процесуальних ризиків, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважають, що підозра не обгрунтована, застосування запобіжного заходу є безпідставним, означені ризики не обумовлені застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали надані стороною захисту, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2016 року внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 343,ч.1 ст. 376 КК України; 19.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 371 КК України.

21.10.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 343, ч.2 ст. 345, ч.1 371, ч.1 ст. 376 КК України, за обставин, викладених вище.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків, протоколом огляду відеозаписів події, висновком експерта від 18.03.2016 року № 1746-ая/16 та висновком експерта № 3353 ая/16 від 10.06.2016 року про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 .

Окрім обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини, обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється та його наслідки.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст.343, ч. 1 ст. 376 КК України, є злочином невеликого ступеня тяжкості, за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст.371 КК України - злочином середнього ступеня тяжкості.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого;- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий інспектором патрульної служби УПП в м. Харкові, з вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбаченихчастиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Основною ціллю вказаної статті Конвенції є запобігання необґрунтованого позбавлення свободи ( рішення ЄСПЛ в справі «Маккей проти Сполученого Королівства»). Вимоги законності позбавлення свободи не може бути задоволено лише шляхом дотримання національного законодавства; національне законодавство само по собі повинно відповідати вимогам Конвенції, включаючи основні принципи, закріплені в ній (справа «Плесо проти Угорщини»).

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимості.

На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, разом з тим прокурором доведено ризик впливу на свідків. Застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливості впливати на свідків.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором передбачені п.п.1-9 ч.5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Разом з тим, слідчий суддя вважає задовольнити клопотання прокурора частково, а саме застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, що не перевищує двох місяців з покладанням обов`язку не покидати житло за адресою : АДРЕСА_1

в період часу з 20 год 00 хв. до 08 год 00 хв наступної доби, на протязі 2 місяців, тобто до 11.01.2017 року, прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні; не відлучатись із міста Харків без дозволу слідчого,прокурора,суду; утримуватися від будь-якого спілкування із свідками, потерпілим по даному кримінальному провадженню; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

В інший частині клопотання слідчий суддя відмовляє, оскільки доводи сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного домашнього арешту, а саме: цілодобово не залишати житло, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, а також причетності до злочину інших осіб, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувались, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Посилання сторони захисту на те, що підозра не відповідає нормам КПК є необґрунтованим та спростовується матеріаліми справи, а саме: в матеріаліх справи міститься підозра, яка відповідно до ст. 112 КПК України підписана підозрюваним ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва ОСОБА_3 в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 16.03.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 11 січня 2017 року.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покидати в період часу з 20.00 години до 08.00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, суду територію домоволодіння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 на строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тобто до 11 січня 2017 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:-прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні;-не відлучатись із міста Харків без дозволу слідчого, прокурора, суду;-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, за місцем проживання підозрюваного негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

В іншій частині клопотання-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1