Кримінальне провадження № 1-кп/760/525/16
Справа № 760/5672/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого малолітню дитину 2016 р.н., з середньою освітою, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001903,

ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва 25 березня 2016 року надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному у провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України

В підготовчому судовому засіданні постало питання щодо необхідності визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження, оскільки злочини, що інкримінуються обвинувачені вчинені в різних районах м. Києва.

Прокурор, потерпілі та обвинувачений вказали на необхідність направлення справи до Апеляційного суду м. Києва для визначення територіальної підсудності провадження.

Як випливає із змісту обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох однакових за тяжкістю злочинів, які органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, тільки перший за часом із інкримінованих ОСОБА_6 злочинів був вчинений на території Солом`янського району м. Києва (ст. м. "Вокзальна"), другий на території Печерського району м. Києва (ст. м. Хрещатик), третій під час руху поїзда метро зі ст. "Кловська" до ст. "Палац спорту", тобто також не на території Солом`янського району м. Києва

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне направити провадження до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про направлення його до належного суду відповідно до правил визначення територіальної підсудності.

До обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 23 квітня 2016 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Потерпілі клопотання підтримали, обвинувачений проти продовження терміну перебування під вартою не заперечував.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПКУ, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілих, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що обставини кримінального провадження дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вплинути на потерпілих, свідків, а також продовжити протиправну діяльність та таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а для запобігання ризиків, які зазначені у ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, а тому, на думку суду, наявний ризик того, що він може вчинити новий злочин, переховуватись від суду та таким чином перешкодити судовому розгляду

Крім того, в судовому засіданні не допитані свідки та потерпілі, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на них та такими діями вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

Дані обставини, на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з цього, суд вважає, що підстави, в зв`язку з наявністю яких був обраний обвинуваченому даний запобіжний захід не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, не зменшилися, а тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-316, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001903 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України направити до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про його направлення до суду згідно правил визначення територіальної підсудності.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 17 червня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1