Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-92
ВИРОК

іменем України

29 квітня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:головуючої ОСОБА_1

при секретарі Коломієць В.О.

за участю прокурора Лозінської А.В.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, неодруженого, раніше судимого ЗО липня 2008 року Хмільницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 24 липня 2009 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, - в скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи засудженим Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 30 липня 2008 року за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 24 липня 2009 року за ст.. 186 ч.3 КК України до 5-ти років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин. Повторно, 15 жовтня 2009 року приблизно о 15 годині в м. Хмільнику по вул.. Тургенева, 15, ОСОБА_3 таємно, умисно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник у будинок громадянки ОСОБА_4 звідки викрав гроші в сумі 645 гривень, чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

Свою вину в скоєнні вказаного злочину підсудний ОСОБА_3 визнав повністю і показав, що 15 жовтня 2009 року він приїхав в м. Хмільник, щоб відмітитися в міліції, так як він був засуджений до іспитового строку. Потім він поснідав на базарі в кафе та по дорозі до автовокзалу вирішив зайти до свого вітчима - ОСОБА_5 на вулицю Тургенева, де вітчим проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_6. Він зайшов до будинку через чорний хід та почав шукати вітчима або ж його матір, але в будинку нікого не було. В одній із кімнат на столі він побачив, що на столі під скатертиною щось лежить, то були гроші. Він забрав всі гроші, що там лежали і поклав до кишені штанів і пішов з будинку. По дорозі він перерахував гроші, які викрав. їх виявилось 645 гривень, трохи згодом він їх потратив на власні потреби. Думка про викрадення грошей у нього з'явилася тільки тоді коли він побачив гроші, а зарання у нього не було думки про викрадення грошей.

Судом, в порядку ст. 299 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують підсудний та законний представник потерпілої, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, підсудний та законний представник потерпілої правильно розуміють та пояснюють обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності їх позицій немає, вони не мають наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлюють, що будуть позбавлені такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_3, слід кваліфікувати по ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він 15 жовтня 2009 року таємно, умисно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 645 грн., які належали ОСОБА_4

При обранні виду та міри кримінального покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує те, що він повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово судимий, по місцю проживання характеризується негативно, потерпіла, законний представник потерпілої не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставина, яка обтяжує вину підсудного є вчинення злочину відносно особи похилого віку. Тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання з ізоляцією від суспільства, не застосовуючи максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ст.. 185 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

В силу ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 24 липня 2009 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання врахувати строк перебування під вартою, рахуючи початок відбування покарання з 21 жовтня 2009 року - з моменту затримання.

Речові докази по справі - спортивну сумку ( а.с.49) - повернути власнику - ОСОБА_7, проживаючій ІНФОРМАЦІЯ_5 вінницької області, вул.. Леніна, 25.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу залишити утримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: