АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1259/16 Справа № 205/2059/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ВК № 89) та його захисника адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду від 15 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляцій скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, застосувати до нього положення ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він відбув покарання строком 9 років 8 місяців, значних порушень режиму утримування у нього не було, що він не наркоман, за вживанням алкогольних напоїв помічений не був, на протязі відбування строку покарання був працевлаштований, в 2013 році мав чотири заохочення, в 2014 році мав одне незначне стягнення, в 2015 року був заохочений начальником колонії за гарну поведінку та сумлінне ставлення до праці. Також вказує, що у нього є мати, яка є інвалідом другої групи з 1977 року, а саме хворіє на порок серця, цироз печінки, гіпертонію, виразкову хворобу шлунку, ревматизм, перенесла міокарди та інсульт, на теперішній момент почуває себе дуже погано.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

ОСОБА_6 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2007 року за ст. 147 ч. 2, 153 ч. 3, 189 ч. 2, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2016 року до засудженого застосовано положення ст. 72 ч. 5 КК України та до строку відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13 вересня 2006 року по 06 травня 2008 року.

Початок строк відбування покарання 13 вересня 2006 року, кінець строку 19 січня 2018 року.

Судом встановлено, що станом на 15 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_6 відбув ? строку покарання. За час відбування покарання в ДВК № 89 засуджений характеризується негативно, встановлений режим відбування покарання порушує, за що має 10 стягнень, працевлаштований, ставлення до праці задовільне, за час відбування покарання має 4 заохочення.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за ряд злочинів, що направлені проти волі, честі та гідності особи, проти власності та проти статевої свободи та недоторканості особи, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та на день розгляду справи невідбута частина покарання, з урахуванням застосованого положення ст. 72 ч.5 КК України складає 1 рік 9 місяців 4 дні, яка на думку суду є значною з огляду на вчинене правопорушення, а відтак не у повній мірі виконана мета призначеного покарання, що полягає у безпосередньому виправленні засудженого та запобіганні вчиненню нових злочинів, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення, злісно та систематично порушує вимоги режиму утримання, а тому у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування подальшого покарання відмовлено.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду та звільнити його від відбування покарання умовно достроково, посилаючись на те, що він має заохочення, працює, має хвору матір, хоче їй допомагати та вести законослухняний спосіб життя; захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 та просив скасувати увалу суду першої інстанції та застосувати щодо останнього ст. 81 КК України; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення апеляційної скарги засудженого без задоволення, а ухвали суду без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів, вважає, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки суду про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення та не перевиховався, і тому не підлягає умовно достроковому звільненню з місць позбавлення волі основані на всебічному дослідженні даних, які характеризують засудженого ОСОБА_6 як особу, так і його відношення до вчиненого злочину і відбування покарання в місцях позбавлення волі.

При цьому, суд, приводячи дані, які характеризують особу ОСОБА_6 обґрунтовано привів в ухвалі як ті дані, що характеризують його на початку строку відбування покарання, так і дані, які характеризують його безпосередньо перед розглядом клопотання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

З наявних в матеріалах справи даних вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за ряд злочинів, що направлені проти волі, честі та гідності особи, проти власності та проти статевої свободи та недоторканості особи, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, з 08 серпня 2008 року відбував покарання у ГВК (№ 96), де характеризувався посередньо, мав одне заохочення та три стягнення. З 24 серпня 2013 року ОСОБА_6 відбував покарання у Павлоградській ВК № 122, же характеризувався посередньо, мав три заохочення та одне стягнення. З 13 жовтня 2014 року засуджений відбуває покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89, де був працевлаштований, за час відбування покарання характеризується негативно, за порушення вимог режиму відбування покарання має дисциплінарне стягнення, заохочень не має, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, але не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, без відповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу, але під контролем з метою отримати поблажливість.

Виходячи з викладеного, з характеристики ОСОБА_6 , з того, що засуджений не довів свого виправлення, систематично порушує вимоги режиму утримання, з формального відношення ОСОБА_6 до участі в виховних заходах, які він відвідує, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

Всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання установи про умовно дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та враховуючи дані про нього станом на день постановлення ухвали судом першої інстанції, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , оскільки засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, не проявив сумлінної поведінки та ставлення до праці.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання копії вказаної ухвали.

Судді: