Справа № 727/2288/16-к
Провадження № 1-кп/727/180/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення:
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілого ОСОБА_4
за участю сторони захисту:
- обвинуваченого ОСОБА_5
- захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_5 07.01.2016, біля 01:30 годині, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 у малознайомого йому ОСОБА_4 , де спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої, після вживання яких, останні разом з ОСОБА_5 вийшли на деякий час з даної квартири та перебували в коридорі загального користування. Однак згодом вирішили повернутись до квартири ОСОБА_4 , для продовження розпивання спиртних напоїв, але вхідні двері до квартири були зачиненні, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали стукати руками та ногами у вхідні двері даної квартири, при цьому зламавши ручку дверей. Почувши стук з метою уникнення конфлікту, ОСОБА_4 відчинив вхідні двері і впустив останніх до приміщення квартири. Перебуваючи в даній квартирі в ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу та з цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги присутніх осіб, почав обшукувати кімнату в результаті чого, у шафі виявив тюнер фірми «Віасат», вартістю 350 гривень та DVD програвач фірми «ВВК», вартістю 500 гривень та заволодівши вказаним майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденими речами на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2050 гривень, із них - 850 грн за викрадене майно та 1200 грн. - за пошкодження вхідних дверей.
В судовому засіданні, до початку з`ясування обставин по справі і перевірки їх доказами, від потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 у присутності захисника, відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 25.03. 2016 року.
В засіданні при розгляді вищенаведеної угоди в порядку вимог ст. 474 КПК України, установлено, що угода між потерпілим і обвинуваченим 25.03. 2016 року укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України на умовах, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України; розкаявся у скоєному злочині; збитки завдані кримінальним правопорушенням в повному обсязі потерпілому ОСОБА_4 відшкодовано. Сторони угоди погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., тобто 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На момент підписання 25.03. 2016 р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у присутності адвоката розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в судовому засіданні та підтверджено сторонами угоди. Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання ОСОБА_5 в подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
В судовому засіданні також було установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 25.03. 2016 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.
В засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 25.03. 2016 р. між ними угоду про примирення і призначити погоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн.
Сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти кваліфікації дій ОСОБА_5 та узгодженої сторонами угоди наведеної вище міри покарання.
Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, за пред`явленим йому обвинуваченням ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаюється у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодував, потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, що відповідно було підтверджено і в засіданні.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично останніми було підтверджено і в судовому засіданні.
Встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 25.03. 2016 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення суд вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченого, відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, сприяння розкриття кримінального правопорушення обвинуваченим; також враховуються умови угоди про примирення, укладеної 25.03. 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , узгоджену сторонами угоди міру покарання і можливість останнього виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Обставинами, в силу вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини у пред`явленому обвинуваченні, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Обставиною, що згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі узгодженої 25.03. 2016 року сторонами угоди міри покарання суд вважає, що її слід призначити ОСОБА_5 із урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, зокрема з урахуванням того, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно; на обліках в службі ЧВП ГНПУ в Чернівецькій області не перебуває, завдані збитки кримінальним правопорушенням, потерпілому відшкодовано в повному обсязі, будь які претензії матеріального, морального характеру в потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого відсутні.
На думку суду, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде необхідним для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 318, 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд, ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн. в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1