АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/1484/13-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/353/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000037 , на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ноябрьськ Тюменської області, Росія, громадянки України, освіта середньо-спеціальна, в шлюбі не перебуває, має двох неповнолітніх синів - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 22.07.2008р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

2) 12.01.2009р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, 69 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі. 31.03.2009 року у частині визначення покарання за ст.186 ч.2, 69 КК України Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2009 року у частині визначення покарання скасований, ухвалено на підставі ст.71 ч.3, 72 КК України, остаточно за сукупністю вироків визначити 2 роки 10 місяців позбавлення волі та штраф у розмірі 250 гривень;

3) 03.09.2012р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном 2 роки;

4) 05.03.2013р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 70 ч.4, 75,76 КК України, остаточно призначивши 3 роки 6 місяців з випробувальним терміном 3 роки,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію її дій, просить пом`якшити їй на два місяці призначене судом покарання.
Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, з призначенням покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року доповнено другий та третій абзац резолютивної частини вироку та встановлено, що відповідно до ст.70 ч.4 КК України покарання, яке призначене вироком від 05.03.2013 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України слід виконувати самостійно.

Зараховано строк попереднього ув`язнення у відповідності зі ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з дня затримання 12 серпня 2015 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що суд першої інстанції при призначені їй міри покарання не врахував, що на її утриманні перебувають двоє синів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а молодший син потребує особливого догляду та медичного нагляду, оскільки йому лише 10 місяців. Просить знизити їй строк покарання на два місяці.
За вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року встановлено, що ОСОБА_6 , яка раніше неодноразово судима, останній раз 05.03.2013р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України, повторно, 11 лютого 2013 року о 16.00 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власник квартири ОСОБА_12 спав, знаходячись також у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Нокіа 7310», вартістю 1200 гривень, з сім картою «Київстар» вартістю 25 гривень, який знаходився в кімнаті на табуретці, мобільний телефон «Самсунг Галаксі GТS5360» чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , вартістю 1250 гривень, з сім-картою «Лайф», вартістю 25 гривень, який знаходився на тумбочці при вході до квартири, прикраси з металу жовтого кольору, загальною вартістю 7220 гривень, які належать ОСОБА_12 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, обернувши його на свою користь, чим завдала потерпілому ОСОБА_12 збиток на вказану суму.

Повторно 02 березня 2013 року близько 17.30 годин ОСОБА_6 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що власниця будинку її мати ОСОБА_13 , знаходилася поза межами вищевказаного будинку, повторно шляхом вільного доступу таємно викрала ноутбук «Dеll», вартістю 3000 гривень, сумку для ноутбука, вартістю 150 гривень, комп`ютерну мишку, вартістю 50 гривень, які знаходилися на столі в спальній кімнаті вищевказаного будинку, які належать ОСОБА_13 , після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, обернувши його на свою користь, чим завдала потерпілій ОСОБА_13 збиток на загальну суму 3200 гривень.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 через її безпідставність, вважаючи призначене покарання обвинуваченій достатнім та справедливим.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які досліджено у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, належно оцінено судом і детально викладено у вироку.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої унаслідок суворості та необхідності зменшення покарання на два місяці, є безпідставними.
Так, мотивуючи своє рішення при призначенні покарання, суд першої інстанції урахував положення ст.ст.65-67 КК України, а саме: що ОСОБА_6 у скоєних злочинах розкаялася, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.кп.102, 156 т.2), матеріальний збиток відшкодовано, шляхом повернення викрадених речей потерпілим (а.кп.90, 91, 150-154 т.2), та з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особи обвинуваченої (а.кп.153 т.2), особистої заяви ОСОБА_6 про скоєння нею правопорушення (а.кп.37 т.2), рецидиву скоєного (а.кп.6 т.1, а.кп.92-101 т.2).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, визначених санкцією ст.185 ч.2 КК України, а тому підстав вважати покарання, призначене обвинуваченій несправедливим унаслідок суворості, як і підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, на чому наполягала обвинувачена в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, оскільки дані про наявність на її утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2015 року народження, були враховані судом першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженою у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3