Кримінальне провадження № 1-кп/760/564/16
Справа № 760/5930/16 -к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про звільнення від кримінальної відповідальності
у зв`язку із закінченням строків давності
22 серпня 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_2
а також:
прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця з вищою освітою, працюючого завідуючим відділення хірургії набутих вад серця Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Академії медичних наук України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 19.03.2013 року,-
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва 30 березня 2016 року надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності у зазначеному кримінальному провадженні.
Відповідно до абз. 5 п. 2 Постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК . Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 03.10.2011 року був госпіталізований в Національний інститут серцево-судинної хірургії ім.. М.М. Амосова АМН України з діагнозом «Комбінована аортальна вада з перевагою стенозу IV ступеню та з вираженим його звапненням». Завідуючим відділенням хірургії набутих вад серця (розділ наука) ОСОБА_7 , даний діагноз був підтверджений. Таким чином мали місце показання для оперативного втручання протезування аортального клапану. Також, при каронарографічному дослідження 05.10.2011 року було виявлено супутню патологію коронарних артерій (гемо динамічно значуща субоклюзія 90% звуження просвіту судини, за рахунок атеросклеротичної цятки в усті правої коронарної артерії). Був визначений домінуючий лівий тип кровопостачання міокарду, також мала місце гіпоплазія правої коронарної артерії, тобто, вона була нешунтабільна.
10.10.2011 року ОСОБА_8 була проведена операція протезування аортального клапану, однак стан хворого погіршився, а 14.10.2011 приблизно о 02.00 годині була констатована смерть ОСОБА_8 .
Підозрюваний ОСОБА_7 згідно з п. 6.8. «Положення про Клініку Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України», як завідувач відділення Клініки, несе відповідальність за рівень і якість діагностики і лікування хворих та за дотримання стандартів якості надання медичної допомоги хворим з кардіохірургічною патологією відповідного профілю відділень.
При цьому, ОСОБА_7 неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, адже згідно висновку експерта №162-2014/о від 10.07.2015 в даному випадку мав місце дефект надання медичної допомоги (бездіяльність лікаря), а саме: під час проведення операції 10.10.2011 року одночасно з протезуванням аортального клапану повинно було бути проведене шунтування правої коронарної артерії для запобігання одного з можливих ускладнень цього оперативного втручання інфаркту міокарду. Не проведення шунтування правої коронарної артерії призвело до передбачуваного ускладнення у вигляді міокарда правого шлуночка серця, який призвів до настання смерті ОСОБА_8 .
Всупереч вимог п. «а» ст. 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров'я», в якому вказано, що медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну і лікарську допомогу та внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків ОСОБА_7 , недбалого, несумлінного ставлення до них, що виразилось в поганому, байдужому, без належної старанності, неуважному, неакуратному, халатному їх виконанні, допустив спричинення тяжких наслідків для хворого ОСОБА_8 , у виді смерті, яка відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №162-2014/о від 10.07.2015 настала від не проведення оперативного втручання шунтування правої коронарної артерії.
ОСОБА_7 під час розгляду клопотання зазначив, що частково визнає свою вину, а саме в тому, що не догледів та не передбачив всіх наслідків, оскільки він відповідальний за все, що відбувається у відділенні. Зазначив, що саме він був оперуючим хірургом, однак в операційну заходив його колега ОСОБА_9 , який сказав, що шунтування не потрібне. Підозрюваний зазначив, що в смерті ОСОБА_8 не винен, оскільки послухав свого колегу, який зазначав, що шунтування не потрібне. Вказав на те, що при проведенні операції був елемент помилки.
Представник потерпілої та сама потерпіла зазначили, що протиправними діяннями ОСОБА_7 їй завдано матеріальної шкоди на суму більш ніж 40000,00 грн., а розмір моральної шкоди поки що не визначений. Також зазначила, що в діях медперсоналу не було визначеності з приводу того чи треба було робити шунтування її чоловіку.
Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується і наданими прокурором доказами, а саме:

1. Висновком експерта № 162-2014/о згідно якого, смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострого інфаркту міокарду правого шлуночка серця, який у своєї течії ускладнився набряком легень та гострої серцевої недостатності.

При зверненні за медичною допомогою та при подальшій госпіталізації 03.10.2011 року в національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України ОСОБА_8 був поставлений попередній діагноз: «Комбінована аортальна вада з перевагою стенозу IV ступеню та з вираженим його звапненням». Після обстеження в стаціонарі цій діагноз було підтверджено. Таким чином мали місце показання для оперативного втручання - протезування аортального клапану. Також, при коронарографічному дослідженні 05.10.2011 р. було виявлено супутню патологію коронарних артерій (гемодинамічно значуща субоклюзія - 90% звуження просвіту судини, за рахунок атеросклеротичної цятки в усті правої коронарної артерії). Був визначений домінуючий лівий тип кровопостачання міокарду. Згідно записів в медичній карті стаціонарного хворого № 4965 ДУ Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова АМН України у ОСОБА_8 мала місце гіпоплазія правої коронарної артерії, тобто, вона була нешунтабільна.

Однак, при вивченні CD-диску з даними коронарографії від 05.10.2011 р. було виявлене наступне:

-субокклюзія (звуження просвіту до 90%) устя правої коронарної артерії за

рахунок атеросклеротичної цятки;

-наявність ангіографічного коронарного катетеру (діаметр якого зазвичай

становить 2 мм);

-просвіт проксимального (віддаленого) відділу правої коронарної артерії діаметром

не менший, за діаметр агіографічного катетеру (тобто не менш 2 мм).

Згідно звичайної кардіохірургічної практики шунтування коронарних артерій проводиться при їх просвіті діаметром від 1,5 мм та більше.

10.10.2011 року ОСОБА_8 була проведена операція - протезування аортального клапану (модель St. Jude 23 mm). Під час цієї операції (виходячи з даних коронарографії), одночасно з протезуванням аортального клапану повинно було бути проведене шунтування правої коронарної артерії для запобігання одного з можливих ускладнень цього оперативного втручання - інфаркту міокарду. не проведення шунтування правої коронарної артерії призвело до передбачуваного ускладнення у вигляді інфаркту міокарда правого шлуночка серця, який призвів до настання смерті
ОСОБА_8 . Актом судово-медичного дослідження №5-к, згідно якого при досліджені гістологічних препаратів з трупу ОСОБА_10 виявлено: Гострий інфаркт міокарду. Періваскулярний та перімускулярний кардіосклероз з гіпертрофією та фрагментацією уардіоміоцитів. Фокуси некротичного нефрозу;
3. Положенням про Клініку Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України», згідно п. 6.8 якої, ОСОБА_7 як завідувач відділення Клініки, несе відповідальність за рівень і якість діагностики і лікування хворих та за дотримання стандартів якості надання медичної допомоги хворим з кардіохірургічною патологією відповідного профілю відділень.
Суд не бере до уваги міркування ОСОБА_7 про те, що він не винен в смерті ОСОБА_8 , з огляду на те, що його колега ОСОБА_9 вказав йому, що шунтування робити не потрібно, оскільки саме ОСОБА_7 був оперуючим хірургом і саме він в силу свої професійних обов`язків несе відповідальність за наслідки операції.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, що виразилися у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 140 Кримінального кодексу України.
24.03.2016 року ОСОБА_7 надав прокурору Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 згоду про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а тому прокурор просить відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, мотивуючи його тим, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
ОСОБА_7 в судовому засіданні висловився в підтримку заявленого прокурором клопотання, пояснив, що із змістом клопотання ознайомлений, повністю з ним погоджується та просив його задовольнити, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого та потерпіла зазначили, що клопотання необґрунтоване, а тому просили його повернути прокурору.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вбачається, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у даному кримінальному провадженні наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, беручи до уваги дані про особу, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності ч. 1 ст. 140 КК України та закрити кримінальне провадження.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. ст. 288, 314, 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України в зв`язку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 19.03.2013 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1