Справа №162/161/16-к
Номер провадження 1-кс/162/20/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року смт. Любешів
Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

начальника СВ Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 25.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову начальника СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 щодо закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 25.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказану скаргу обґрунтовує тим, що 27 серпня 2011 року біля 22-ї год. водій автомобіля ВАЗ 21074 д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 в порушення вимог п.19.3 ПДР України, керуючи автомобілем в темну пору доби при роз"їзді з зустрічним автомобілем, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами та рухаючись в напрямку смт. Маневичі, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток лівої гомілки із зміщенням та садна тім"яної ділянки волосистої частини голови, спинки носа, лівої верхньої кінцівки та лівої лопаткової ділянки спини, синець правого стегна, підшкірні гематоми лівої бокової стінки живота, які відносяться до тілесних ушкоджень важкого ступеня тяжкості.

29 квітня 2015 року постановою начальника СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_6 дане кримінальне провадження було закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Стверджує, що дану постанову винесено на підставі однобічного та упередженого розслідування обставин кримінальної справи, тому вважає її передчасною і такою, що підлягає скасуванню з наступних причин. В порушення вимог п. 2.10 ПДР з метою уникнути покарання за вчинення злочину та приховати стан сп"яння, водій ОСОБА_7 не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди, покинувши потерпілу в небезпечному для життя стані. З протоколу огляду місця події вбачається наявність слідів шин автомобіля на правому узбіччі в напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 на відстані 0,37 м від краю проїзної частини та довжиною 11,2 м. На почату сліду від шин автомобіля на відстані 0,35 м. від краю покриття знаходився тапочок потерпілої, що вказувало на місце наїзду автомобіля на пішохода. В подальшому тіло потерпілої на капоті автомобіля, який продовжував рухатися по узбіччю, переміщається на відстань 7,07 м., де скотилося з автомобіля, про що свідчить пляма бурого кольору, носок та другий тапок. Там же на узбіччі в напрямку руху автомобіля лежали його уламки. Крім того, з протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21074, д.н. з. НОМЕР_1 вбачається, що його пошкодження знаходяться виключно з правої сторони, а саме: капоту - 0,08 м від правого краю, на правому склоочиснику вм"ятина - 0,27 м. від правого краю автомобіля, тріщина на правому повітрязбирачеві та на тильній стороні дзеркала заднього виду з правого боку автомобіля. Також вказано про відсутність правого розсіювача від омивача скла. Зазначає, що з оскаржуваної постанови вбачається, що органи досудового слідства 23 грудня 2014 року отримали висновок комплексної експертизи від 05 грудня 2014 року. Разом з тим, клопотання про її доручення до проведення експертизи залишилося поза увагою слідчого та її не було повідомлено про проведення експертизи та висновок, також їй не відомо які вихідні дані надавалися експертам і які докази були в їх розпорядженні. Вважає, що експертам для прийняття рішення було недостатньо об"єму зафіксованої інформації в місці скоєння ДТП і їх висновок суперечить простим математичним розрахункам.

З огляду місця події вбачається, що слід шин на обочині вказує, де знаходився автомбіль в момент наїзду на пішохода - 0,37 м від краю проїзної частини. Наявність тапочків та носка на слідах шин автомбіля свідчать про те, що саме цей автомобіль наїхав на пішохода. Наявність ушкоджень автомобіля ВАЗ 21074, р.н.з. НОМЕР_1 , виявлених при його огляді, на відстані 0,08м - 0,27м від правого краю автомобіля та на правому дзеркалі заднього виду свідчать про розташування пішохода відносно автомобіля. Співставляючи дві величини - слід автомобіля на правому узбіччі за 0,37м від краю проїзної частини та 0,08м пошкодження капоту з правої сторони автомобіля, слід прийти до однозначного висновку, що в момент наїзду пішохід знаходився на узбіччі. З огляду на це, просить скасувати постанову від 29 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження за № 0000115 .

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали з підстав, наведених в скарзі. Доповнили, що при проведенні розслідування за даним кримінальним провадженням слід належним чином перевірити всі обставини, при яких сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: з метою перевірки показань ОСОБА_7 та уточнення відомостей про видимість на ділянці дороги, де сталася ДТП, провести слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин події в умовах, наближених до тих, в яких мала місце ДПТ; призначити повторну комплексну автотехнічну, транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизу з врахуванням даних, встановлених при слідчому експерименті за участю потерпілої та в залежності від встановленого, прийняти рішення, яке б відповідало вимогам КПК. Просили скасувати постанову начальника СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 від 29.04.2014 року про закриття вказаного кримінального провадження.

Начальник СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає скаргу безпідставною, а постанову про закриття кримінального провадження законною та обгрунтованою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000115 від 25.03.2013 року за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, начальником СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_6 були проведені всі необхідні слідчі дії, а тому він дійшов висновку про відсутність підстав для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заслухавши потерпілу та її представника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.ст. 306, 307, КПК України слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення слідчого, прокурора перевіряє законність та обгрунтованість прийнятого рішення. Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Відповідно до ст. 92 КПК України обовязок доказування обставин, що підлягають доказуванню, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового слідства, слідчий зобов"язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Даних вимог закону начальником СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_6 дотримано не було.

Так, розглядаючи скаргу потерпілої ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якої в постанові слідчого, прокурора мають бути наведені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Під час розгляду скарги потерпілої ОСОБА_3 встановлено, що 25 березня 2013 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000115 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, по якому ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду від 22.07.2013 року ОСОБА_3 визнано потерпілою. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 27 серпня 2011 року біля 22 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21074, р.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі державного значення Р-14 в напрямку міста Луцьк, у районі роздоріжжя вулиць Незалежності та Магістральна, що в смт.Любешів Волинської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка внаслідок наїзду транспортного засобу отримала тілесні ушкодження у виді: відкритого перелому обох кісток лівої гомілки (великогомілкової - в нижній третині діафіза, малогомілкової - у верхній третині діафіза) зі зміщенням, які згідно висновку експерта №75 від 16.04.2012 року за ступенем тяжкості та за ознакою небезпеки для життя належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Однак, за наслідками досудового розслідування у даному кримінальному провадженні начальником СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_9 29.04.2015 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 с.286 КК України, оскільки сукупність здобутих в ході досудового розслідування доказів не дають можливості зробити висновок у винуватості ОСОБА_7 .. До такого висновку начальник СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_9 приходить на підставі аналізу матеріалів досудового розслідування, згідно яких вважає, що органом досудового розслідування вичерпано усі можливі засоби та методи, які б давали можливість встановити нові обставини вищевказаної ДТП. Разом з цим, під час розслідування даного кримінального провадження потерпіла та її представник неодноразово заявляли клопотання про проведення по справі комплексної судово-медичної, транспортно-трасологічної, авто-технічної експертиз, причому потерпіла наполягала на особистій участі в проведенні експертиз та необхідності ознайомитися з вихідними даними, які будуть надані експертам для проведення експертиз та можливості задати експертам додаткові запитання. Однак, як було встановлено, про проведення експертиз потерпілу та її представника слідчий не повідомляв, в розпорядження експертам надав суперечливі вихідні дані та надав їх не в повному обсязі, які були зібрані під час розслідування даного кримінального провадження.

Крім того, встановлено, що слідчим не виконанні всі вказівки ухвал слідчих суддів Любешівського районного суду від 08.04.2014 року, 17.01.2015 року в цьому кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу на суттєві порушення процесуальних прав потерпілої під час досудового розслідування, порушення розумних строків розслідування та порядку проведення процесуальних дій по даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене, скарга ОСОБА_3 на рішення начальника СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 25.03.2013 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є підставною, а тому оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування за даним кримінальним провадженням слід належним чином перевірити всі обставини, при яких сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: з метою перевірки показань ОСОБА_7 та уточнення відомостей про видимість на ділянці дороги, де сталася ДТП, провести слідчий експеримент шляхом відтворення обстановки та обставин події в умовах, наближених до тих, в яких мала місце ДПТ з обовязковою участю потерпілої ОСОБА_3 ; призначити повторну комплексну автотехнічну, транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизу, при цьому в розпорядження експертам надати вихідні дані в повному обсязі, які були зібрані під час розслідування даного кримінального провадження з врахуванням даних, встановлених при слідчому експерименті, з участю потерпілої, а також при необхідності виконати інші процесуальні дії та в залежності від встановленого, прийняти процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову начальника СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 29.04.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 25.03.2013 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_1