Справа № 168/24/16-к Провадження №11-кп/773/188/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Старовижівського районного суду від 29 січня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рокита, мешканець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаний, одружений, не працюючий, раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці.

Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави в особі Управління фінансів Старовижівської РДА Волинської області 2396 грн. 12 коп.
Вироком вирішено також долю речових доказів.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 26.10.2015 року в обідню пору в с. Дубечне Старовижівського району, будучи в нетверезому стані, на грунті особистих неприязних відносин, у процесі розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_12 , умисно наніс останньому кілька ударів кулаком в обличчя та головою об підлогу, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 . В, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду змінити, призначити більш м`яке покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України. Посилається на те, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що при призначенні покарання суд в основу свого рішення поклав наявність обтяжуючих обставин, а також те, що потерпілі наполягали на суворому покаранні, проте не в повній мірі врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин. Крім того, просять врахувати той факт, що після винесення вироку обвинувачений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та працевлаштувався. Тому вважають, що призначене покарання у виді арешту позбавить його роботи та не буде сприяти його виправленню.

В запереченні прокурор у кримінальному провадженні просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Старовижівського районного суду без змін. Вказує на те, що суд, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , надав належну правову оцінку ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, характеру суспільної небезпечності і обставинам вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, врахував як обтяжуючі, так і пом`якшуючі покарання обставини та призначив покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

В запереченні потерпілий ОСОБА_10 також просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Старовижівського районного суду без змін. Зазначає, що Старовижівський районний суд у своєму вироку врахував всі обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_7 , його відношення до скоєного, поведінку після скоєння злочину, а також обставини при яких було вчинено кримінальне правопорушення, а тому вважає, що призначене покарання у виді арешту є достатнім та необхідним для виправлення останнього.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, потерпілих, представника потерпілих, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, і фактичні обставини провадження у апеляційній скарзі не оспорюються.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України є правильною і також не заперечується.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом в повній мірі дотримані.

Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, добровільно відшкодував завдані збитки.

Також судом враховано і обтяжуючі покарання обставини, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, враховано думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_7 .

За таких обставин, твердження ОСОБА_7 та його захисника в апеляційній скарзі про те, що судом не в повній мірі враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин, а в основу вироку покладено наявність лише обтяжуючих обставин та думку потерпілих, то колегія суддів визнає їх необґрунтованим.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що він працевлаштувався і при відбуванні реальної міри покарання втратить роботу, колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки воно не впливає на ступінь відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції, врахувавши всі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений та його захисник в своїй апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій закону, за яким його засуджено, з реальним відбуванням покарання, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав вважати його надто суворим немає.

Законних підстав для зміни чи скасування вироку щодо ОСОБА_7 з підстав наведених в апеляційній скарзі, пом`якшення призначеного йому покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Вирок Старовижівського районного від 29 січня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4