Справа № 308/3160/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково Перечинського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 березня 2015 року, приблизно о 09 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 , у приміщенні кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись, що за його діями не спостерігає ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 та знаходилася в приміщенні кухні на той час, викрав гаманець коричневого кольору всередині якого знаходилися грошові кошти в сумі 300 грн. (одна купюра номіналом 200 грн., одна купюра номіналом 100 грн.) та 31.5 євро (6 купюр номіналом по 5 євро та євроценти в сумі 1.5 євро), що за курсом НБУ станом на 10 березня 2015 року становило 743.55 грн., внутрішній паспорт громадянина Словацької Республіки на ім`я ОСОБА_8 та картку обов`язкового медичного страхування на ім`я останньої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1043.55 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся і пояснив, що 10 березня 2015 року, вранці, перебуваючи у гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись в приміщенні кухні даного будинку, викрав гаманець у якому знаходилися 300 грн. та 31.5 євро, паспорт та картка обов`язкового страхування. Після чого вийшов з будинку та в подальшому викрадені гроші витратив на власні потреби, а гаманець з паспортом і карткою обов`язкового страхування викинув. Просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, так як подала до суду письмову заяву відповідно до якої просить розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить призначити йому покарання на розсуд суду.

З урахуванням думки прокурора, суд розглянув справу у відсутності потерпілої.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд кваліфікує ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. ст. 185 ч. 1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках не перебуває, вчинив злочин вперше.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання своєї вини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не знайшов.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., зі змінами від 06.11.2009 р., звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведене, з урахуванням відсутності у потерпілої претензій до обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 184.47 грн. покласти на обвинуваченого.
Питання про речовий доказ суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 47 копійок процесуальних витрат за проведення експертизи.
Речовий доказ: купюру номіналом п`ять євро, серійний номер SB залишити у ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1