пр. № 1-кп/759/413/16
ун. № 759/5016/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі Святошинського районного суду міста Києвау кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, безробітного, раніше не судимого, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , з повною середньою освітою, одруженого, має утриманців, безробітного, раніше судимого: 11.12.2015 Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_5 , захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, з угодами про визнання винуватості, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 05.04.2016.
У даному кримінальному провадженні 04.04.2016 укладено угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачені не оспорювали кваліфікації дій, узгодженого покарання і просили суд затвердити угоду і винести на підставі угоди вирок.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні стверджували, що повністю розуміють свої права, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.
Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання щодо необхідності ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження щодо речових доказів.

Вислухавши думку учасників провадження та дослідивши обвинувальний акт, угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у затвердженні угод про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України для продовження досудового розслідування, при цьому виходить із наступного.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно із положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди має перевірити на відповідність її вимогам чинного законодавства. Пунктами 1, 2 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити у її затвердження у разі суперечності умов угоди вимогам цього Кодексу та/або закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Угодою, укладеною між прокурором та ОСОБА_4 визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Проте, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 11.12.2015 Подільським районним судом м. Києва за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Однак, як вбачається з угоди про визнання винуватості, питання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України сторонами не узгоджене.

Відсутність в угоді про визнання винуватостіумов призначення остаточного покарання свідчить також і про те, що її умови порушують права сторін угоди щодо визначення обвинуваченому остаточного покарання, що позбавляє суд можливості з`ясувати думки сторін угоди про можливість призначення покарання та про добровільність їх позицій.

Крім того, сторони погодили додаткове покарання щодо конфіскації незаконно виготовленої продукції, однак у судовому засіданні обвинувачені не змогли пояснити яка ж продукція має бути конфіскована.

Разом з тим, 19.04.2016 через канцелярію до суду надійшли клопотання від ОСОБА_9 та філії «Приватні сади» ТОВ «Олександрія-БЛіГ про повернення вилученого під час проведення слідчих дій майна, а саме: грошових коштів у сумі 34974 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 00 коп. законному володільцеві ОСОБА_9 , а також вилучену продукцію на суму 24287 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 45 коп., яка незаконно вилучена із автомобіля марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_3 , який був на офіційному маршруті Філії «Приватні сади» ТОВ «Олександрія-БЛіГ» і перелік якої зазначено в накладній № ПР-0003078/1, а також вилучену зі складського приміщення Філії «Приватні сади» ТОВ «Олександрія-БЛіГ» продукцію на суму 895 950 (вісімсот дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень відповідно до протоколу обшуку з додатками від 27.11.2015.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні долучено до матеріалів кримінального провадження дві постанови про речові докази, в яких зазначено, що приєднані речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0008225. Разом з тим, у постанові про виділення матеріалів досудових розслідувань від 30.03.2016 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зазначено які саме постанови про речові докази виділені в окреме провадження.
У підготовчому судовому засіданні захисник наполягав на необхідності дослідження речових доказів як доказів у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи розбіжності позицій сторін даного кримінального провадження, а також порядок судового провадження на підставі угод, який передбачений ст. 474 КПК України, суд позбавлений можливості вирішити вказане питання у підготовчому судовому засіданні. До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Крім того, в угодах про визнання винуватості, а також в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили вищезазначений злочин разом з невстановленою досудовим слідством особою. Однак, всупереч вимогам ст. 472 КПК України, сторонами в угодах не узгоджено питання щодо обов`язків обвинувачених у викритті цієї невстановленої досудовим слідством особи.
Отже, судом встановлено, що дані угоди суперечать вимогам КК України та КПК України, а тому дані угоди відповідно до вимог ст. 474 КПК України не можуть бути затверджені судом, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
При цьому, слід роз`яснити, що згідно з частиною 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474, 370 - 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В затвердженні угоди між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000012 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, про визнання винуватості від 04.04.2016 року відмовити.
В затвердженні угоди між прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000012 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, про визнання винуватості від 04.04.2016 року відмовити.
Кримінальне провадження № 0000012 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_10 для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ухвала про відмову у затвердженні угоди оскарженню не підлягає.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Суддя ОСОБА_1