Справа № 197/433/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/38/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які в послідуючому надали заяви про завершення справи за їхньої відсутності ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 смт. Широке об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 31.01.2015р., та № 0000108 від 21.02.2015 р. відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого , з базовою середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 , ч.2 ст. 121 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в двадцятих числах грудня 2014 року у денний час доби ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем свого тимчасового мешкання , будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дозволу якого він там мешкав, та де у нього виник єдиний злочинний умисний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме саморобного металевого паркану, яким було огороджено вказане домоволодіння.

Так , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно 20 грудня 2014 року приблизно о 12.00 годині, реалізуючи свій єдиний продовжуваний злочин , що складається із двох і більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь , який починається вчиненням першого і закінчується вчиненням останнього із тотожних злочинних діянь , направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету , та знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою пилки по металу спиляв з обох боків саморобну металеву секцію паркану , який був виготовлений з двох кутків довжиною по 2,3 метри кожний, шириною 6,5см., товщиною металу 3 мм., та рифленої арматури діаметром 1,5мм., відрізками довжиною по 1 м., у кількості 23 штук , вартістю , згідно висновку товарознавчої експертизи № 23 від 17.03.2015 року , 322 грн. та з якою з місця скоєння кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Після чого, ОСОБА_8 , наступного дня приблизно 21 грудня 2014 року приблизно о 12.00 годині, продовжуючи свій єдиний продовжуваний злочин , що складається із двох і більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь , який починається вчиненням першого і закінчується вчиненням останнього із тотожних злочинних діянь , направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету , та знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою пилки по металу спиляв з обох боків аналогічну саморобну металеву секцію паркану вартістью 322 грн. з якою з місця скоєння кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Після чого, ОСОБА_8 , наступного дня приблизно 22 грудня 2014 року приблизно о 12.00 годині, продовжуючи свій єдиний продовжуваний злочин , що складається із двох і більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь , який починається вчиненням першого і закінчується вчиненням останнього із тотожних злочинних діянь , направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету , та знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою пилки по металу спиляв з обох боків аналогічну саморобну металеву секцію паркану вартістью 322 грн. з якою з місця скоєння кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Після чого, ОСОБА_8 , наступного дня приблизно 23 грудня 2014 року приблизно о 12.00 годині, продовжуючи свій єдиний продовжуваний злочин , що складається із двох і більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь , який починається вчиненням першого і закінчується вчиненням останнього із тотожних злочинних діянь , направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету , та знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою пилки по металу спиляв з обох боків аналогічну саморобну металеву секцію паркану вартістью 322 грн. з якою з місця скоєння кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Таким чином, в результаті єдиних злочинних діянь , які є реалізацією єдиного злочинного наміру ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1288 грн. .

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.І ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того , 30.01.2015 року о 23 годині 18 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля магазину «Технодом» по вулиці Леніна, 92, в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області , де побачив, що раніше йому не відомий громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знімає з банкомату «ПриватБанку», який розташований за вищевказаною адресою, грошові кошти.

Після чого, у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме під час отримання грошових коштів з банкомату «ПриватБанк» у ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.01.2015 року о 23 годині 18 хвилин , діючи повторно, та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету , підійшов до ОСОБА_5 та відкрито із застосуванням насильства, по відношенню до ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого , умисно наніс два удари кулаком руки в область обличчя ОСОБА_5 , спричинивши останньому , згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 04.02.2015 року , легкі тілесні ушкодження, після чого вихопив з банкомату грошові кошти в розмірі 2220 грн., які належать ОСОБА_5 та утримуючи їх при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденими грошовими коштами на свій розсуд , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на зазначену суму 2220 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Також , 19.02.2015 року близько 21.00 години між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у будинку, що розташований на території домоволодіння, яке перебуває в комунальній власності Широківської селищної ради Дніпропетровської області, де проживає та зареєстрована ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , де в ході сумісного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний намір , умисно , наніс близько 25 ударів , ногами обутими в чоботи з прорезиновою підошвою , поверхня тканевий матеріал з застібкою на липучки , та кулаками , в область голови , обличчя, тулуба, рук, ніг, також наніс близько 3 ударів куском цеглини в область обличчя та голови, ОСОБА_10 .. Наносив удари останній на протязі 10-15 хвилин спричинивши тілесні ушкодження від яких ОСОБА_10 в ніч з 19 на ІНФОРМАЦІЯ_6 померла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 26 від 23.02.2015 року та додаткової судово-медичної експертизи № 26 від 27.02.2015 р. у ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин, садна, синці та мілка забійна рана обличчя, не менше 8 велико - вогнищевитих крововиливів у м`які тканини голови в різних областях, крововиливи під м`які мозко оболонки. Синці тулуба та верхніх кінцівок. Двобічні численні переломи ребер по різних анатомічним лініям, поперечний перелом тіла грудини, близько 300 мл. рідкої крові в плевральних порожнинах, розрив селезінки, крововиливи в спайки правої частки печінки з діафрагмою, 500 мл. рідкої крові в черевній порожнині. Всі вищевказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості яких на ушкодження не відобразилися. Такими предметами могли бути стиснута в кулак рука, взута нога, або інший предмет з аналогічними властивостями. Однак, характер та особливості садна правої половини обличчя внутрішно - шкіряного крововиливу нижньої повіки лівого ока синця правого передпліччя у середній третині, а також синці ділянки тазу з обох боків та лівої сідниці (прямокутна форма внутрішньо - шкіряного крововиливу, смугаста форма та наявність просвітлень синців ділянки тазу та лівої сідниці та ін.) - не виключає можливості спричинення їх предметом, який мав ребро та грані, можливо цеглиною. Всі ушкодження виникли прижиттєво, вірогідно у швидкій послідовності, одне за одним, про що свідчить доволі рівномірна реакція м`яких тканин на травму (підтверджена гістологічна) не задовго до настання смерті. Характер та особливості переломів ребер та літа груднини свідчать про те, що було стискання грудної клітки передньо - задньому напрямку (удар або напригування, вірогідно ногою в область грудини), а також нанесення ударів тупим предметом в ділянку нижніх ребер грудної клітки з обох боків.

Враховуючи майже однакову виразність крововиливів в місцях травми м`яких тканин та кісток скелету, данні судово - гістологічного дослідження, від моменту спричинення ушкоджень до смерті потерпілої пройшов проміжок часу приблизно від 01 годин до 06 -08 годин (реакція Перлса негативна; виразний драглистий набряк м`яких тканин голови в ділянці правого вискового м`язу; помірна клітинна реакція в субарахноїдальному крововиливу та інше). Після спричинення ушкоджень не виключено можливість виконання потерпілою будь - яких активних дій (враховуючи ерективну стадію травматичного шоку, яка триває середньому від 20 хвилин та більше, а також наявність алкогольного сп`яніння, яке, зазвичай, пригнічує больову чутливість). Будь-яких ушкоджень на тілі потерпілої, характерних для волочіння (садна, подряпини та ін..) не виявлено, що не виключає можливості переміщення тіла її даним способом (одяг має забруднення ґрунтом, переважно по даній поверхні).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №26 від 23.02.2015 року смерть ОСОБА_12 наступила від сполученої травми голови та тулубу, яка супроводжувалася численними двобічними переломами ребер, тіла грудини та ушкодженням внутрішніх органів і у своєму перебігу ускладнилася розвитком травматичного шоку, що й призвело до смерті.
Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень , що спричинили смерть потерпілої .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 себе винним по пред`явленому обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України при викладених обставинах, визнав повністю, за ч.2 ст. 186 КК України не визнав повністю , та за ч.2 ст. 121 КК України визнав частково . Пояснив, що потерпілого ОСОБА_4 знає , відносини нормальні і з дозволу останнього він проживав в його будинку за зазначеною адресою АДРЕСА_2 , без реєстрації , так як власного житла не має . Так дійсно протягом грудня місяця 2014 року він без дозволу ОСОБА_4 , таємно , на протязі зазначеного в обвинувальному акті часу , викрав , демонтувавши за допомогою пилки по металу , спиляв з обох боків саморобну металеву секцію паркану , який був виготовлений з двох кутків довжиною по 2,3 метри кожний, шириною 6,5см., товщиною металу 3 мм., та рифленої арматури діаметром 1,5мм., відрізками довжиною по 1 м., у кількості 23штук , всього такі чотири секції паркану , які здав в лом , так як не мав за що жити , а отримані кошти витратив на власні потреби .

Що стосується обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України , то вказаного злочину він взагалі не вчиняв і потерпілого не знає . Покази давав під примусом працівників міліції . Також в ході судового слідства зазначив , що його «алібі» про непричетність в той час і день до вказаного злочину може підтвердити свідок ОСОБА_13 в якого він в той день і час ночував.

Що ж стосується обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України , то з потерпілою ОСОБА_14 він був знайомий , вони разом працювали інколи по найму , та вживали спиртні напої . В той день 19.02.2015 року після 17 години він прийшов до ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_3 , та приніс із собою пляшку горілки 0.5 л. . У ОСОБА_16 в будинку також уже була ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які розпивали спиртні напої . Він приєднався до них і запропонував випити з ним горілку яку приніс він . ОСОБА_18 відмовився , а через деякий час вийшов і пішов геть . Далі вони разом стали вживати спиртне і в ході між ОСОБА_16 і ОСОБА_12 виникла сварка , далі ОСОБА_12 , так як була дуже нетрезва , справила нужду на топчан на якому сиділа , що його обурило і він на грунті неприязні умисно вдарив її два раза в бок, область почок кулаком , від чого ОСОБА_12 впала на підлогу і лежала , стала блювати , він же став штовхати її ногою під зад щоби вона вийшла , але вона не реагувала , ногою штовхав раз 5-6 . Після цього він пішов спати . На другий день ранком він проснувся , ОСОБА_12 не бачив . Тоді він з ОСОБА_16 допив спиртне і пішов на роботу і тільки тоді в дворі побачили що лежить ОСОБА_12 полу роздягнута на землі . Вони її не трогали і пішли з дому . Від показів на досудовому слідстві відмовляється , так як давав їх під впливом працівників міліції . Вину свою визнає частково за те , що вдарив її , однак відношення до наслідків які потягли її смерть він не має і вважає себе не винним . Він не знає від чиїх дій вона померла , кірпичом він її не бив . Далі в ході судового слідства свої покази змінив , та пояснив , що ОСОБА_16 била ОСОБА_12 ногами , в тому числі в область голови , у ОСОБА_12 стала бігти кров , він став її відтягувати від ОСОБА_12 і не давав далі бити , зараз він вирішив не покривати ОСОБА_16 і розказати всю правду . При ньому цеглиною ОСОБА_12 ніхто не бив , цеглини ж в кімнаті були , так як ними прикривали піч коли закладували в піч дрова. Вважає покази ОСОБА_16 неправдивими , вона била ОСОБА_12 . ОСОБА_16 йому говорила , що приходив якийсь мужчина рижий , худий , однак він його не бачив , ОСОБА_19 знає і він за ним не ганявся і в той день його не бачив. Щодо взуття в якому він був в той час і наносив ними удари , то це не повністю резинові чоботи , а чоботи з про резиновою підошвою , а поверхня щільна сентитична тканина , яка зачехляється до голені ноги за допомогою застібки липучки , по народному «дутики». Сліди бурих п`ятен на його одежі та шпалері пояснює наявністью його крові , яка була пішла у нього носом , а не потерпілої. Тому просить суд його за ч.1 ст. 185 КК України суворо не карати , а за остальним обвинуваченням виправдати його.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинуваченого знає , відносини нормальні . Так дійсно за вказаною адресою АДРЕСА_2 у нього мається домоволодіння і з його дозволу у ньому проживав ОСОБА_8 . В листопаді 2014 року він приходив до двору , то паркан був на місці , металевий секціями . В березні 2015 року він звернувся в Широківський РВ та написав заяву про викрадення паркану , що міг скоїти його по мешканець ОСОБА_8 . Дозволу йому демонтувати і забрати паркан , який він здав в лом , він йому не давав . Зараз претензій не має . Надалі надав заяву справу завершити в його відсутність .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинуваченого раніше не знав . 30.01.2015 року він як водій невідкладної допомоги їхав з виклику і в цей час йому прийшло СМС повідомлення , що прийшла зарплата , тому близько о 23.18 годин він проїзджаючи біля банкомата по вулиці Леніна в смт. Широке магазин «Технодом , зупинився і пішов до банкомату «Приватбанку» , де став знімати кошти в сумі 2220 гривень , і коли здійснив всі операції і уже мали вийти гроші , хто-то його повернув до себе і вдарив в обличчя , розбились окуляри , пішла кров , він нахилився , і коли піднімав голову , нападник знову хотів його вдарити , стали з ним боротись, а потім нападник забрав гроші і втік. Нападник загубив шапку , потім він звернувся до міліції . Обличчя нападника він не бачив і не знає хто на нього напав . Він не може стверджувати , що на нього напав обвинувачений . Фельдшер і санітар , які були в автомобілі , нічого не бачили . В судовому засіданні він впізнає серед інших представлених для впізнання , шапку , яку в той день на місці нападу на нього загубив тікаючи нападник . Шапку впізнає , вона темного кольору і по полоскі іншого сірого кольору та надпис на емблемі «адідас» . Надалі надав заяву справу завершити в його відсутність , підтримує змінене обвинувачення .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду , що обвинуваченого не знає , а померла ОСОБА_10 була його рідною сестрою і проживала в смт. Широке , з якою він більше 10 років ніяких стосунків не підтримував , так як вона зловживала спиртними напоями , була позбавлена батьківських прав , вела неправильний спосіб життя , на похоронах не був і немає ніяких претензій . Про обставини знає з матеріалів справи . Надалі надав заяву справу завершити в його відсутність .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що обвинуваченого і потерпілого знала як жителів смт. Широке . Приблизно в 20 числах грудня 2014 року до неї підійшов ОСОБА_21 разом з ОСОБА_22 і запропонував купити у нього металічні секції з паркану синього кольору , одну , за ціною лому . Вона погодилась та купила . Він сказав , що це його паркан і що має ще три такі секції і також сказав що продасть їх їй , що й робив , приносив їх кожен день по секції , всього на 200 гривень . Згодом вона їх теж перепродала .

Свідок ОСОБА_23 пояснив суду , що обвинуваченого знає , відносини нормальні . В грудні 2014 року вони вживали спиртні напої і ОСОБА_8 запропонував йому помогти йому перенести металеву секцію паркану для сдачі в лом , на що він погодився . Дану секцію вони віднесли до ОСОБА_24 , ОСОБА_21 продав її їй за 80 гривень. Він казав що це його секція паркану , що ОСОБА_25 її йому віддав , так як винен йому гроші .

Свідок ОСОБА_26 пояснив суду , що обвинуваченого знає , як і потерпілого , стосунки нормальні . В грудні 2014 року він ішов додому і по дорозі побачив секцію паркану , коли підійшов ОСОБА_21 і сказав що це його секція , забрав і поніс її .

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду , що обвинуваченого знає , 30.01.2015 року десь приблизно о 22 годині вона знаходилась у себе дома за адресою АДРЕСА_3 , куди до неї прийшов її знайомий ОСОБА_8 , привітався і сказав що йде за цигарками . Десь через годину , точно не пам`ятає , він повернувся , мав цигарки , та дав їй 100 гривень на продукти , гроші у нього були много купюрами по 100 гривень . Перший раз він був у шапці коли приходив , а повернувся уже без шапки . Про інші обставини за цим епізодом їй нічого не відомо . Також в судовому засіданні вона впізнала серед інших представлених для впізнання , шапку в якій в той день спочатку до неї приходив ОСОБА_21 , а потім коли пішов за сигаретами і повернувся і давав їй 100 гривень , коли у нього було много грошей купюрами по 100 гривень , то він уже був без тої шапки в якій приходив . Шапку впізнала , вона темного кольору і по полоскі іншого сірого кольору , а також наявність емблеми «адідас» .

Також свідок ОСОБА_11 пояснила суду , що 19.02.2015 року вона під вечір ішла з роботи по найму і зайшла до ОСОБА_12 і ОСОБА_27 і вони всі разом пішли до неї додому на АДРЕСА_3 , де побачила що на дверях був вирваний навісний замок , а коли зайшли до середини , то в будинку побачили ОСОБА_8 , який мав спиртне . ОСОБА_27 пішов рубати дрова , а вони залишились в будинку . Далі стали вживати спиртне . ОСОБА_8 спочатку чіплявся за столом до ОСОБА_27 , але той встав тай пішов геть , а ОСОБА_12 залишилась . Вона дійсно сварилась з ОСОБА_12 за одіяло , вона сказала , що верне його і все вирішилось мирно . ОСОБА_21 же вдарив ОСОБА_12 , яка сиділа на топчані , стягнув на підлогу і став бити руками , ногами по тулубу , в ребра , голову , куди прийдеться . Наніс близько 20 ударів на її думку . Так плита , яку вони топлять , без дверей , а підпирається , щоб не випали дрова , цеглою , то ОСОБА_21 взяв ту цеглину і нею також бив ОСОБА_12 , яка була йому щось сказала , а він розсердився , бив в область обличчя , голови , десь раза 2-3 . Вона ОСОБА_12 не била . Також у вікно заглядав ОСОБА_28 , за яким був погнався ОСОБА_21 , та повернувся через деякий час назад і ліг спати.

Свідок ОСОБА_29 пояснив суду , що обвинуваченого знає , так як він приходив і помогав його мамі по господарству . 19.02.2015 року о 21 - 21.30 годин він із ОСОБА_30 та дівчиною ОСОБА_31 йшов по вулиці К.Маркса в смт. Широке і коли вони проходили біля будинку АДРЕСА_4 , то почув з будинку крик жінки , він підійшов до фіртки та зайшов у двір , де підійшов до вікна , у будинку горіло світло , шторки були білі і повністю не зашторені , тому він побачив троє людей , знайомого йому ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ще незнайому йому жінку , була в темній шубі та чорні штани і лежала на підлозі , а поруч був ОСОБА_8 нахилений над нею та бив її куском червоної цегли яку тримав в руці в голову , а потім ще бив ногами по тулубу . Він став ОСОБА_21 кричати через вікно , щоби він ту жінку не бив . Коли він його побачив у вікно , то взяв якийсь прут металічний і вибіг за ним , тому йому прийшлося тікати і він його таки догнав і раз ударив.

Свідок ОСОБА_34 пояснив суду , що обвинуваченого знає , 19.02.2015 року о 21 - 21.30 годин він із своїм братом ОСОБА_35 та знайомою дівчиною йшли по вулиці К.Маркса в смт. Широке і коли вони проходили біля будинку АДРЕСА_4 , то з будинку почули крики , а його брат ОСОБА_36 пішов до фіртки та через неї зайшов у двір і підійшов до вікна , він з дівчиною не заходив . Через вікно він бачив в кімнаті ОСОБА_21 і жінку ОСОБА_33 , останні тягали один одного , штовхалися . Знаючи що там постоянно вони п`ють , то він не здивувався тому з дівчиною пішли дальше , а брат ОСОБА_36 ще залишився коло вікна , і що було далі він не знає . Потім брат казав , що ОСОБА_21 гнався за ним і вдарив його.

Свідок ОСОБА_37 пояснила суду , що обвинуваченого знає , він допомагав їй по господарству . 20.02.2015 року приблизно о 6.30 годин ранку до неї додому прийшов ОСОБА_21 з ОСОБА_16 і попросили води і закусити . Вони були в нетверезому стані. З їхньої розмови вона почула , що вони говорять , що хтось мертвий , мертва малась ввиду ОСОБА_38 , ОСОБА_27 тому , що жила з ОСОБА_27 . Вона зрозуміла з їхньої розмови , що ту жінку вони били за те , що вона образила матір ОСОБА_16 , а ОСОБА_21 казав ОСОБА_16 також , що не треба було бити ту жінку по голові . ОСОБА_16 у відповідь смикнула ОСОБА_21 за одіж і сказала щоби він мовчав . Потім вони у неї купили десять яєчок і пішли .

Свідок ОСОБА_39 пояснив суду , що зимою 2015 року йому було відомо що вбили якусь жінку , це сказала йому ОСОБА_16 , яка періодично у нього ночувала . Він точно не знає коли , ОСОБА_16 у нього ночувала в той період , також казала , що їздила до сестри , подруг і не ночувала у нього . Точно стверджувати що вона у нього ночувала іменно з 19 на 20 лютого 2015 року він не може , знає що ночувала 19 числа , а якого місяця не знає.

Свідок ОСОБА_40 пояснив суду , що обвинуваченого знає , відносини погані . 19.02.2015 року приблизно о 18 годині до дому до ОСОБА_16 в АДРЕСА_4 прийшов ОСОБА_8 з горілкою та запропонував випити з ним , на що він відмовився та пішов у двір ще рубати дрова . Потім він погукав з собою ОСОБА_14 , але та сказала що залишається з ними , тобто ОСОБА_8 і ОСОБА_16 в будинку , а тому він забрав свою сокиру , якою рубав дрова , і пішов додому . Дротарь не поверталась додому , а через декілька днів він дізнався що вона мертва і опізнав її .

Свідок ОСОБА_41 пояснила суду , що ОСОБА_42 є їй рідною сестрою . Вона її рідко бачить , так як остання веде поганий спосіб життя . Про труп її повідомили з міліції , вона спочатку подумала , що це її сестра , поховала її , а потім з`ясувалось , що це інша жінка . Сестри у неї дома не було , в тому числі і 19.02.2015 року .

Свідок ОСОБА_43 пояснив суду , що обвинуваченого і потерпілого раніше не знав , він був запрошений в якості понятого біля банкомату «Приватбанку» що розташований в смт. Широке біля магазину «Технодом» , коли проводили слідчу дію. З автомобіля були вивели працівники міліції підозрюваного ОСОБА_21 , який на місці показував і розказував , як все було , що напав на потерпілого і заволодів його грошима . Він все розказував і показував добровільно і ніякого тиску на нього ніхто не чинив і він про таке не повідомляв .

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду , що обвинуваченого знає , відносини нормальні , він у нього працював і жив тижня три , так як робив у нього в домі ремонт . Після старого нового руку 2015 ОСОБА_21 працював у нього у батьківській хаті в АДРЕСА_5 . Він йому платив , кормив його. Він ночував в будинку а ОСОБА_21 в літній кухні , це різні будівлі в одному дворі . Він не може стверджувати , чи в кінці січня , а саме 30-31 січня 2015 року ОСОБА_21 знаходився у нього в літній кухні , чи покидав її і кудись ходив , він його не контролював . Категорично стверджувати якого числа він у нього ночував він не може . Плату за роботу він йому давав у кінці тижня , 200-300 гривень .

Свідок ОСОБА_44 пояснив суду , що обвинуваченого знає , він працював водієм і конвойним в Широківському РВ , тому дійсно доставляв останнього в судове засідання , при цьому маршруту не змінював , діяв згідно Інструкції , та не заїзджав в назване обвинуваченим місце і ніяких протиправних дій ні він , ніхто інший , при конвоюванні обвинуваченого , відносно останнього не вчиняв . За скаргами обвинуваченого та його захисника проводилась службова перевірка , його опитував прокурор . Скарг обвинувачений , при його опитуванні , коли вони його доставили в слідчий ізолятор , не мав .

Свідок ОСОБА_45 пояснив суду , що обвинуваченого знає в зв`язку з досудовим розслідуванням , спілкувався з ним , при цьому ніякий протизаконних дій ним відносно обвинуваченого не вчинялось , та обвинувачений тоді ніяких скарг не мав . За скаргою обвинуваченого і його захисника була проведена службова перевірка , такого факту не було .

Свідок ОСОБА_46 пояснив суду , що обвинуваченого знає в зв`язку з досудовим розслідуванням , спілкувався з ним , при цьому ніякий протизаконних дій ним відносно обвинуваченого не вчинялось , в тому числі і в його кабінеті , та обвинувачений тоді ніяких скарг не мав . За скаргою обвинуваченого і його захисника була проведена службова перевірка , такого факту не було .

Свідок ОСОБА_47 пояснила суду , що ні з ким ніяких стосунків не мала . Вона працює в правоохоронному органі та була запрошена слідчим в якості понятої при огляді в кабінеті міліції речей обвинуваченого , а саме , куртка , спортивні штани та чоботи , на штанях були бурі п`ятна , розписалась в протоколі огляду , та зазначені речі були упаковані в пакети і також вона розписалась і на бірках . Не заперечує , що в період даної слідчої дії , коли запаковувались речові докази , відлучалась до себе в кабінет для виконання своєї роботи , а потім повернулась і підписала бірки , вважає що там були упаковані ті ж речі які і оглядала , в чому вважає впевнилась , так як бачила що це ці речі в пакетах .

Свідок ОСОБА_48 пояснив суду , що ні з ким ніяких стосунків не мав , та був запрошений працівниками міліції в якості понятого в домоволодінні по АДРЕСА_6 , де бачив на підлозі в будинку куски цеглин , окуляри , на шпалері на стіні в спальні бачив буре п`ятно невеликого розміру , цей кусок шпалери вирізали і помістили в пакет , також були вилучили і цеглини , окуляри , він розписувався в протоколі і на бірках , та з ним була іще одна понята .

Свідок ОСОБА_49 пояснила суду , що ні з ким ніяких стосунків не мала , була запрошена в якості понятої при огляді трупа жіночої статі в дворі домоволодіння по АДРЕСА_6 , де по закінченні розписалась в протоколі огляду , а на бірках речей підпис не її . При огляді трупа вона була весь час .

Свідок ОСОБА_50 пояснила суду , що вона працює слідчим і в її провадженні перебувало вказане кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно потерпілої ОСОБА_12 . Нею проводились слідчі дії , огляд місця злочину з понятими , та вилучались в присутності понятих речі , куски цегли , частина шпалери та інше . Все це було упаковано , та кріпились бірки , було здано потім в камеру сховища . Відсутність детального опису , її підписів на деяких бірках речових доказів , вважає людським фактором , забула поставити . Ті речі обвинуваченого що оглядались в райвідділі були належно оформлені , понятими запросила одного працівника їхнього райвідділу , які не є працівниками міліції та не підпорядковані їй , так як ніхто не погоджується бути понятими .

Свідок ОСОБА_51 пояснив суду , що дійсно він опитував обвинуваченого ОСОБА_8 з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Допитував він його у себе в кабінеті , ОСОБА_21 вільно розмовляв та давав вказані пояснення щодо всіх обставин , потім він йому зачитав його пояснення і він підписав їх . Ніяких незаконних дій до нього не було . Дата 24.02.2015 року , а в середині тексту виправлення дати 19.02.2015 року .

Свідок ОСОБА_52 пояснив суду , що він працює в Широківському відділі поліції , в його обов`язки входить прийняття та зберігання в камері схову речових доказів . Йому були передані в камеру схову речові докази в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , які він прийняв по квитанціям . Доступ до кімнати схову тільки в нього . Речові докази які витребував суд , були передані спочатку не всі , а саме куртка та штани обвинуваченого були передані 21.12.2015 року а не 14.12.2015 року з тієї причини , що в камері зберігання була тоді перегоріла лампочка і він користувався ліхтарем і не помітив їх , так як вони лежали окремо .

Свідок ОСОБА_53 пояснив суду , що він був запрошений в якості понятого в райвідділі , де у обвинуваченого ОСОБА_8 були вилучені куртка , штани спортивні та чоботи , були оглянуті , на штанах були бурі п`ятна , та куртці , потім речі були по фотографовані та складені в пакети і опечатані бірками на яких він ставив свій підпис .

Свідок ОСОБА_54 пояснив суду , що він був в якості спеціаліста , при проведенні слідчої дії , протокол огляду місця злочину за адресою АДРЕСА_3 від 25.02.2015 року , та надавав технічну допомогу слідчому при огляді місця події , фотографуванні , складенні речових доказів , де було вилучено кусок шпалери з бурими слідами в спальні , також куски цеглин 3-4 , та окуляри , він підписав протокол як спеціаліст . Наскільки йому відомо , шпалеру з слідами не досліджували , так як з`ясувалось, що та пляма бурого кольору не має відношення до справи . Також він отримував зразки зрізки нігтів у обвинуваченого для експертизи згідно протоколу від 25.02.2015 року. Надалі все дооформити мала слідчий , тому питання належного оформлення до неї .

Свідок ОСОБА_55 пояснила суду , що була запрошена в якості понятої в домоволодіння по АДРЕСА_6 , де в дворі слідчим оглядався труп жінки , тіло якої було оголено , за результатами чого був складений протокол , який вона підписала , а також вилучався одяг . Також була присутня і інша понята ОСОБА_56 . Права їй як понятій були роз`яснені , слідчий їй зачитала все що було записано в протоколі огляду і вона його підписала . Також вона розписувалась на бірках .

Свідок ОСОБА_57 пояснила суду , що була запрошена в якості понятої в домоволодіння по АДРЕСА_6 , де в будинку , також був і другий понятий , слідчі оглядали кімнати , кухня , дві спальні та коридор . На обоях в кімнаті були бурі плями , які вирізали , були окуляри , куски цеглин , окуляри в коридорі, а цеглини в кухні . В її присутності все упакували в пакети . Чи підписувала бірки , чи ні , не пам`ятає .

Крім показань обвинуваченого, потерпілих та свідків, винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень у своїй сукупності також повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження: витягом з кримінального провадження № 0000057 від 31.01.2015 р. а.с. 41 т.1 , заявою потерпілого ОСОБА_5 а.с. 42 т.1 , протоколом огляду місця події від 31.01.2015 року, з місця якого , яка лежала на землі , було вилучено шапку чорного кольору з вставкою сірого кольору на лобній частині якої знаходиться надпис «адідас» а.с. 43 т.1 , речовим доказом-шапкою чорного кольору з вставкою сірого кольору та емблемою з написом «адідас» , яка була вилучена при огляді місця події 31.01.2015 року а.с. 55 т.1 , Анкетою заявою ОСОБА_5 про надання банківських послуг в Приватбанку а.с. 8 т.4 , а.с. 9 т.4 додаткова інформація , а.с. 10 т.4 , що з рахунку потерпілого ОСОБА_5 31.01.2015 року було знято налічні кошти в банкоматі який розміщений магазин «Технодом» в смт. Широке вулиця Леніна б.92 , в розмірі 2.220 грн. та зазначено час 23.18.21 , також записом відеоспостереження з зазначеного банкомату , який було переглянуто судом в судовому засіданні , на фото яких зображено дату та час , зображення потерпілого , який спочатку був в окулярах , потім напад на нього , відсутність у нього окулярів , бурі п`ятна на обличчі , нечітке фото нападника , та рух рук , а.с. 11 т.4 , що було витребуване згідно ухвали суду за клопотанням сторони захисту , та долучено до матеріалів кримінального провадження , висновком судово-медичної експертизи за № 18 від 31.01.2015 р. , що у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді двух синців обличчя , які виникли від дії тупого твердого предмету , індивідуальні властивості яких на ушкодженнях не відобразились . Такими предметами могли бути стиснута в кулак рука , взута нога , або інший предмет з аналогічними властивостями . Вищевказані ушкодження за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень (підстава-п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень) Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) а.с. 63 т.1 , протоколом слідчого експерименту в ході якого на місті ОСОБА_8 показав і розказав як відкрито напавши заволодів коштами потерпілого з банкомату а.с. 79-81 т.1 , витягом із кримінального провадження № 0000136 від 03.03.2015 р. а.с. 82 т.1 , заявою потерпілого ОСОБА_4 а.с. 83 т.1 , витягом про реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно а.с. 85 т.1 , протоколом огляду місця події , де відображено сліди демонтажу паркану з огорожі а.с. 90-91 , 92 т.1 , висновком товарознавчої експертизи № 23 , вартість викраденого майна складає 1288 гривень а.с. 115 т.1 , протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 де він показав і розказав як викрав металічні секціі паркану з огорожі домоволодіння потерпілого а.с. 122-123 т.1 , витягом із кримінального провадження № 0000108 від 21.02.2015 р. а.с. 132 т.1 , а.с. 5 т.2 , рапортом а.с. 6 т.2 , протоколом огляду трупа на території домоволодіння по АДРЕСА_3 а.с. 7-8 т.2 , протоколом пред`явлення для впізнання а.с. 28-29 т.2 , постановою про уточнення особистості потерпілої від 24.02.2015 року в кримінальному провадженні № 0000108 від 21.02.2015 р. потерпілою вважати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 а.с. 30 , 31 т.2 , протоколом огляду предметів а.с. 35-39 т.2 , а.с. 56-58 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 де він показав і розказав , де і як наносив удари ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_3 а.с. 69-72 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_58 де він показав і розказав як він чув з будинку АДРЕСА_3 крик жінки , та підійшовши до будинку бачив у вікно як у кімнаті , де горіло світло , знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ще одна жінка , яка була вдягнена в чорну шубу , яка лежала на підлозі , а біля неї стояв ОСОБА_8 та бив її кулаками та ногами в область тулуба , голови , обличчя , ніг , десь до 20 ударів , а також схопив кусок цегли та цеглою наносив удари тій жінці в область голови , обличчя та тулубу а.с. 75-78 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 , де вона показала і розказала де в її АДРЕСА_3 і як в її присутності вони розпивали спиртні напої , а потім між нею та ОСОБА_14 сталася сварка , яку вони вирішили мироно . Потім ОСОБА_8 повів себе агресивно , та підійшовши до ОСОБА_14 , яка сиділа на кушетці , почав наносити їй удари кулаками в область тулуба від чого ОСОБА_10 впала на підлогу , а також наносив удари кулаками та ногами ОСОБА_14 в область тулуба , обличчя , голови , ніг , коли вона лежала на підлозі , більше ніж 20 ударів , та також куском цеглини в обличчя , голову , а наступного дня ранком коли вона повернулася додому то в дворі побачила на землі лежала ОСОБА_14 , з якої був стягнений одяг , та не подавала ознак життя а.с. 84-87 т.2 , висновком судово-медичної експертизи № 26 від 23.02.2015 р. згідно якої , на підставі судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , даних додаткових методів дослідження, з урахуванням обставин справи, викладених в постанові та у відповідності до поставлених питань, приходить до наступних висновків : у ОСОБА_10 виявлені наступні ушкодження : забій м`яких тканин, садна,синці та мілка забійна рана обличчя ; не менш 8 велико-вогнищевих крововиливів у м`які тканини голови в різних областях ; крововилив під м`які мозкові оболонки. Синці тулуба та верхніх кінцівок. Двобічні чисельні переломи ребер по різним анатомічним лініям ; поперечний перелом тіла грудини ; близько 300 мл. рідкої крові в плевральних порожнинах. Розрив селезінки, крововиливи в спайки правої частки печінки з діафрагмою ; 500мл. рідкої крові в черевній порожнині.

Стан трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі свідчить про настання смерті більш, як 2 доби до розтину.

Смерть її наступила від сполученої травми голови та тулуба, яка супроводжувалася чисельними двобічними переломами ребер, тіла грудини та ушкодженням внутрішніх органів і у своєму перебігу ускладнилася розвитком травматичного шоку, що й призвело до смерті. Це підтверджується наявністю вищевказаних ушкоджень, даними судово-гістологічного дослідження, а також морфологічними змінами з боку внутрішніх органів : нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, рідкий стан крові ; «шокові» нирки, печінка. Плями Мінакова під ендокардом.

У ОСОБА_10 виявлена при судово-токсикологічному дослідженні концентрація етилового спирту в крові з трупа за життя могла відповідати СЕРЕДНЬОМУ ступіню алкогольного сп`яніння. а.с. 94-96 т.2.

Висновком судово-медичної експертизи за № 26 додаткова , від 27.02.2015 р. , на підставі даних додаткових методів дослідження, з урахуванням обставин справи, викладених в постанові та у відповідності до поставлених питань, приходжу до наступних висновків : у гр. ОСОБА_10 , у неї виявлені наступні ушкодження : забій м`яких тканин, садна, синці та мілка забійна рана обличчя ; не менш 8 велико-вогнищевих крововиливів у м`які тканини голови в різних областях ; крововилив під м`які мозкові оболонки. Синці тулуба та верхніх кінцівок. Двобічні чисельні переломи ребер по різним анатомічним лініям ; поперечний перелом тіла грудини ; близько 300 мл. рідкої крові в плевральних порожнинах. Розрив селезінки, крововиливи в спайки правої частки печінки з діафрагмою ; 500 мл. рідкої крові в черевній порожнині. Всі вищевказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості яких на ушкодженнях не відобразилися. Такими предметами могли бути стиснута в кулак рука, взута нога, або інший предмет з аналогічними властивостями. Однак, характер та особливості садна правої половини обличчя, внутрішньо- шкіряного крововиливу нижньої повіки лівого ока, синця правого передпліччя у середній третині, а також синців ділянки тазу з обох боків та лівої сідниці (прямокутна форма внутрішньо-шкіряного крововиливу, смугаста форма та наявність просвітлень синців ділянки тазу та лівої сідниці та інш.) - не виключає можливості спричинення їх предметом, який мав ребро та грані, можливо цеглиною. Всі ушкодження виникли прижиттєво, вірогідно, у швидкій послідовності, одне за одним, про що свідчить доволі рівномірна реакція м`яких тканин на травму (підтверджена гістологічно), незадовго до настання смерті. Характер та особливості переломів ребер та тіла грудини свідчать про те, що було стискання грудної клітки в передньо- задньому напрямку (удар або напригування, вірогідно, ногою, в область грудини), а також нанесення ударів тупим предметом в ділянку нижніх ребер грудної клітки з обох боків.

Враховуючи майже однакову виразність крововиливів в місцях травми м`яких тканин та кісток скелету, дані судово-гістологічного дослідження, вважає, що від моменту спричинення ушкоджень до смерті потерпілої пройшов проміжок часу приблизно від 1 год. до 6-8 год. (реакція Перлса негативна; виразний драглистий набряк м`яких тканин голови в ділянці правого вискового м`язу; помірна клітинна реакція в субарахноїдальному крововиливу та інш.). Після спричинення ушкоджень не виключена можливість виконання потерпілою будь-яких активних дій (враховуючи еректильну стадію травматичного шоку, яка триває в середньому від 20 хв. та більше, а також наявність алкогольного сп`яніння, яке, зазвичай, пригнічує больову чутливість).

Будь-яких ушкоджень на тілі потерпілої, характерних для волочіння (садна, подряпини та інш.) - не виявлено, що не виключає можливості переміщення тіла її даним способом (одяг має забруднення грунтом, переважно по задній поверхні).

Крім забруднення грунтом одягу, будь-яких інших сторонніх включень не виявлено. Не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень, які мались у ОСОБА_10 при даних що показав н/л свідок ОСОБА_29 в ході проведення слідчого експерименту.

Не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_10 при даних, що показав підозрюваний ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту. Однак, як вказано вище, його свідчення не повністю відповідають об`єктивним судово-медичним даним, виявленим в ході проведення судово-медичної експертизи трупа відносно кількості, характеру та особливостей виявлених ушкоджень. а.с. 99-100 т.2 .

В зв`язку з твердженнями обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні що до нього застосовувались працівниками міліції в зазначений ним час та місці недозволені заходи психологічного та фізичного тиску в даному кримінальному провадженні , отримання його зізнання , при цьому , окрім заяв , будь-яких доказів вказаних обставин , обвинуваченим та його адвокатом суду не надано , судом були допитані зазначені обвинуваченим працівники правоохоронного органу , які в своїх свідченнях в суді заперечили вказані обвинуваченим доводи , також згідно відповіді прокуратури а.с. 90-91 т.3 , якою прповодилась перевірка скарг обвинуваченого , вказані обставини не знайшли свого підтвердження . Відсутні докази щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , вітсутні його заяви , скарги , з цього приводу в Широківському РВ та по прибуттю в слідчий ізолятор СІ № 3 м. Кривого Рогу . Таким чином зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства .

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України , ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Згідно з ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчій, прокурор, слідчій суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Так суд, перевіряючи на предмет допустимості та належності дані, які містяться в письмових доказах, долучених до матеріалів кримінального провадження зазначає наступне.
Відповідно до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
6) отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Також відповідно до ч.7 ст. 97 КПК України , у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою. Згідно з ч. 1 ст. 212 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

ОСОБА_8 , та його адвокат , не заперечує , що на місці злочину у зазначеному будинку по АДРЕСА_3 , були куски червоних циглин , також що на шпалері у спальні та на його одежі , мались бурі п`ятна похожі на кров , та пояснив що це дійсно сліди крові яка належить йому , так як у нього носом була ішла кров , також зазначив , що зараз він не впевнений що це саме ті речові докази , так як вважає що зазначені речові докази не були належним чином вилучені та оглянуті , не докладно описані в протоколі , виготовлені та упаковані , на засвідчені підписом слідчого , понятими , понята ОСОБА_47 та ОСОБА_49 , ОСОБА_55 працювали і працюють в Широківському РВ та відповідно є працівниками правоохоронних органів, та є особою заінтересованою в результатах кримінального провадження , а коли оглядали його одежу в міліції то ОСОБА_47 не була весь час присутньою , а відлучалась з місця огляду на своє робоче місце і не була присутня при пакуванні речових доказів , речі були запаковані за її відсутності , а потім вона прийшла і розписалась на бірках , тому вважають дані докази недопустимими .
Суд визнає недопустимими доказами : речові докази -згідно квитанції №224/15 від 02.04.2015 року вирізка шпалер, 4 куска цегли червоної, окуляри сонцезахисні, згідно квитанції № 223/15 від 02.04.2015 року одяг, що належать ОСОБА_8 куртка, штани, черевики , згідно квитанції №222/15 від 02.04.2015 року зразки зрізів нігтів з обох рук ОСОБА_8 , згідно квитанції №221/15 від 02.04.2015 року одяг , що належав ОСОБА_10 : кофту червоного кольору , світер сірого кольору, кофта зеленого кольору, полушубок зі штучного хутра чорного кольору, труси рожевого кольору, штани чорного кольору, чоботи бежевого кольору . Також при вскритті пакету зазначених речових доказів було встановлено в ньому дві пари колгот чорного кольору , та відсутність кофти червоного кольору , з огляду на наступне :

Відповідно до ст. 105 КПК України , особою , яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.
2. Додатками до протоколу можуть бути:
1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів;
2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії;
3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії;
4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.
3. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України , речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України , слідчий , прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
Слідчим були порушені вимоги ст. 105 , ч.2 ст. 100 , ч.7 ст. 223 КПК України , додатки до протоколів повинні бути належним чином вилучені , оглянуті , докладно описані в протоколі , виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків , додатки не були належним чином вилучені та оглянуті , не докладно описані в протоколі , виготовлені та упаковані , на засвідчені підписом слідчого , понятими , понята ОСОБА_47 , хоть і не є працівником правоохоронних органів, так як є корпоративна заінтересованість в результатах кримінального провадження , як пояснила ОСОБА_47 , її запросила слідчий і тому вона прийшла , були оглянуті зазначені речі , вона підписала протокол , а потім пішла до себе виконувати свою роботу , тому в цей час , коли упаковувались речові докази , не могла виконувати свою функцію понятого як незаінтересованої особи у результатах кримінального провадження для посвідчення факту провадження слідчої дії , її ходу та результатів , свої підписи на бірках поставила згодом , коли через деякий час повернулась до кабінету де проводилась ця слідча дія і речі були уже запаковані . Тому виходячи із засад кримінального провадження , презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Європейський суд з прав людини застосував в своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і інші докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Положення ч.1 ст.87 КПК України повністю відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо допустимості доказів.
Тому якщо зазначені вище речові докази є недопустимими , які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і інші докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші , то недопустимим і слід визнати і висновок експерта № 45 від 11.03.2015 р. , згідно якого кров потерпілої ОСОБА_10 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО . На куртці (об`єкт№1) , на спортивних штанах (об`єкти №2,3) , доставлених на дослідження встановлено наявність крові людини . При серелогічному дослідженні крові в сліді на куртці (об`єкт №1) , а також на спортивних штанах (об`єктів №2,3) , виявлений антиген Н , що не виключає можливість походження вказаних слідів за рахунок крові особи з групою О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО , яким являється труп ОСОБА_10 , крові якої властивий групо специфічний антиген Н. а.с. 89-91 , 92,93 т.2 , з наведених судом вище підстав .

З врахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що відповідно до приписів ст. ст.86 , 89 , ч.3 ст. 358 КПК України дані докази очевидно є не допустимим і не можуть бути використаними при прийняті процесуальних рішень , на них не може посилатися суд при ухваленні судового ріцшення.
Щож стосується доводів що ОСОБА_47 , ОСОБА_55 та ОСОБА_49 є працівники правоохоронних органів , то суд виходить з наступного . Так ОСОБА_55 працювала прибиральницею , зараз не працює , ОСОБА_49 працює і зараз , в Широківському райвідділі міліції , зараз поліції , прибиральником приміщень , а ОСОБА_47 відповідно діловодом . Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_59 щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 364 Кримінального кодексу України (справа щодо застосування кваліфікуючої ознаки "працівник правоохоронного органу" до працівника державної виконавчої служби) № 10-рп/2012 від 18.04.2012 року , зазначено , що у «Законі встановлено, що правоохоронними органами є органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції (абзац перший пункту 1 статті 2).
Згідно з абзацом другим пункту 1 статті 2 Закону захисту підлягають працівники суду і правоохоронних органів, зазначених в абзаці першому цього пункту, а також співробітники кадрового складу розвідувальних органів України, працівники Антимонопольного комітету України та уповноважені особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, які беруть безпосередню участь, зокрема, у виконанні вироків, рішень, ухвал і постанов судів, постанов органів дізнання і попереднього слідства та прокурорів (підпункт "д"). Напрями діяльності, вказані у цьому абзаці, не можна вважати додатковими підставами для віднесення органів, що провадять таку діяльність, до правоохоронних. Визначивши ці напрями, законодавець розширив коло осіб, які поряд із працівниками суду і правоохоронних органів підлягають державному захисту відповідно до Закону, що є цілком виправданим з огляду на його завдання».
Тому з урахуванням викладеної правової позиції , цілі , завдання та напрями діяльності у роботі прибиральниць ОСОБА_60 і ОСОБА_49 та діловода ОСОБА_47 , які також не підлягають державному захисту відповідно до зазначеного Закону п.1 ст.2 , тому не можна констатувати таке широке розуміння і віднести зазначених осіб в розумінні поняття працівники правоохоронних органів . В зв`язку з чим зазначені доводи є безпідставними .
Також з урахуванням наведених мотивів , та враховуючи вимоги ст. 87 КПК України , немає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду трупа від 20.02.2015 року та протоколу огляду предметів від 24.02.2015 року , так як доказ визнається допустимим , якщо він отриманий у порядку , встановленому цим Кодексом , ст. 237 КПК України регламентовано огляд , а ст. 238 КПК України визначено порядок огляду трупа , це придатність їх для використання у кримінальному процесі за формою , на відміну від їх належності , які прямо чи не прямо підтверджують існування чи відсутність обставин , що підлягають доказуванню, тобто придатність для використання за змістом , захисник посилається на зміст , наявність об`єктивних і суб`єктивних факторів що підлягають доказуванню , достовірність чи не достовірність , можливість чи не можливість використання інших доказів , які в послідуючому отримували своє вирішення , як-то уточнення особистості потерпілої , так і уточнення взуття обвинуваченого , що це чоботи з прорезиновою підошвою , поверхня тканевий матеріал з застібкою на липучки. Також зазначені процесуальні дії були проведені за участі двох понятих , які розписались в протоколах , та як пояснила понята ОСОБА_49 допитана в якості свідка , протокол слідчим було їм зачитано , що стосується способу ознайомлення учасників зі змістом протоколу огляду трупа .
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх надає.
Однією із засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Суду надано , окрім зазначених вище і визнаних недопустимими , належних та допустимих доказів обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, передбачених в частини 1 , 2 ст. 91 КПК України

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку у своїй сукупності, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються, доведена повністю, і він винен . Так його вина у крадіжці паркану з огорожі домоволодіння у потерпілого ОСОБА_4 , помимо його визнання своєї вини повністью , підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , зазначених вище свідків ОСОБА_20 , якій ОСОБА_8 протягом зазначеного часу продав чотири секції металевого паркану , який належав потерпілому , показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , та іншими наведеними вище доказами . Що стосуеться відкритого викрадення коштів у потерпілого ОСОБА_5 , поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , то суд вважає твердження ОСОБА_8 про свою непричетність до скоеного безпідставною і як спосіб свого захисту. Його вина в своїй сукупності об`єктивно підтверджується , показами потерпілого ОСОБА_5 що на нього був здійснений напад , наслідком чого він отримав тілесні ушкодження і були забрані грошові кошти в розмірі 2220 гривнів , в тому числі і впізнання ним шапки , яка була на голові у ОСОБА_8 в час нападу на потерпілого з метою заволодіння грошима , показами свідка ОСОБА_11 , яка також впізнала шапку в якій до неї приходив в той день в вечірній час ОСОБА_8 , потім кудись ходив та черед деякий час повернувся уже без шапки , мав при собі много купюр грошей 100 грн. із яких дав їй 100 грн. , що співпадає з днем та часом нападу на потерпілого ОСОБА_5 і заволодіння грошима , також свідок ОСОБА_13 не підтвердив алібі обвинуваченого ОСОБА_8 , на що той посилався в суді як на свою непричетність до скоєного і що в той день і час якоби знаходився у ОСОБА_13 разом з ним , також об`єктивно випискою з рахунку платіжної картки ОСОБА_5 банку «ПриватБанк» , а саме що 30.01.2015 року та зазначено час 23.18.21 зняття готівки в банкоматі магазин «Технодом» смт. Широке вулиця Леніна б. 92 сума 2220 гривень , також записом відеоспостереження з зазначеного банкомату , який було переглянуто судом в судовому засіданні , на фото яких зображено дату та час , зображення потерпілого , який спочатку був в окулярах , потім напад на нього , відсутність у нього окулярів , бурі п`ятна на обличчі , нечітке фото нападника , та рух рук , а.с. 11 т.4 , що було витребуване згідно ухвали суду за клопотанням сторони захисту , та долучено до матеріалів кримінального провадження , протоколом огляду місця події від 31.01.2015 року, з місця якого , яка лежала на землі , було вилучено шапку чорного кольору з вставкою сірого кольору на лобній частині якої знаходиться надпис «адідас» а.с. 43 т.1 , речовим доказом-шапкою чорного кольору з вставкою сірого кольору та емблемою з написом «адідас» , яка була вилучена при огляді місця події 31.01.2015 року а.с. 55 т.1 , потерпілий ОСОБА_5 також у судовому засіданні впізнав серед інших представлених для впізнання , шапку , яку в той день на місці нападу на нього загубив тікаючи нападник . Шапку впізнає , вона темного кольору і по полоскі іншого сірого кольору та написом на емблемкі «адідас» , також свідок ОСОБА_11 підтвердила , що 30.01.2015 року десь приблизно о 22 годині вона знаходилась у себе дома за адресою АДРЕСА_3 , куди до неї прийшов її знайомий ОСОБА_8 , привітався і сказав що йде за цигарками . Десь приблизно через годину він повернувся , мав цигарки , та дав їй 100 гривень на продукти , гроші у нього були много купюрами по 100 гривень . Перший раз він був у шапці , а повернувся уже без шапки . Також в судовому засіданні вона впізнала серед інших представлених для впізнання , шапку в якій в той день спочатку до неї приходив ОСОБА_21 , а потім коли пішов за сигаретами і повернувся і давав їй 100 гривень , коли у нього було много грошей купюрами по 100 гривень , то він уже був без тої шапки в якій приходив . Шапку впізнала , вона темного кольору і по полоскі іншого сірого кольору , а також наявність емблеми з написом «адідас» , показами свідка ОСОБА_43 що він був запрошений в якості понятого біля банкомату «Приватбанку» що розташований в смт. Широке біля магазину «Технодом» , коли проводили слідчу дію. З автомобіля були вивели працівники міліції підозрюваного ОСОБА_8 , який на місці показував і розказував , як все було . Він все розказував і показував добровільно і ніякого тиску на нього ніхто не чинив і він про таке не повідомляв , висновком судово-медичної експертизи № 18 від 31.01.2015 р. , що у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді двух синців обличчя , які виникли від дії тупого твердого предмету , індивідуальні властивості яких на ушкодженнях не відобразились . Такими предметами могли бути стиснута в кулак рука , взута нога , або інший предмет з аналогічними властивостями . Вищевказані ушкодження за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень (підстава-п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень) Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) а.с. 63 т.1 , та іншими навединими вище доказами у своїй сукупності. Покази свідків є достовірними , доказів їх недостовірності суду не надано і таких не встановлено відповідно до ст. 96 КПК України .

Щож стосується умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що спричинили смерть потерпілої , то визнавши свою провину частково , та не визнаючи настання наслідків від своїх дій , вина ОСОБА_8 в своїй сукупності об`єктивно підтверджується , як показами самого ОСОБА_8 , який не заперечує час і місце де він знаходився в той день де вживав спиртне , знаходився в стані алкогольного сп`яніння , та мав конфлікт з потерпілою , якій , на грунті неприязні , умисно наносив удари руками два раза в бок, область почок кулаком , від чого ОСОБА_12 впала на підлогу і лежала , стала блювати , він же став штовхати її ногою під зад щоби вона вийшла , але вона не реагувала , ногою штовхав раз 5-6 , все інше заперечує , та змінивши покази , стверджує що потерпілу побила ОСОБА_16 і вважає що від дії останньої настали зазначені наслідки , а не від його дій , показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_29 , які безпосередньо бачили , як , чим і куди , яку кількість ударів наносив умисно ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , умисно , наніс близько 25 ударів ногами обутими в чоботи з прорезиновою підошвою , поверхня тканевий матеріал з застібкою на липучки , як встановлено судом правильно чоботи , а не резинові , та умисно кулаками в область голови , обличчя, тулуба, рук, ніг, також умисно наніс близько 3 ударів куском цеглини в область обличчя та голови, ОСОБА_10 .. Наносив удари останній на протязі 10-15 хвилин спричинивши тілесні ушкодження від яких ОСОБА_10 в ніч з 19 на ІНФОРМАЦІЯ_6 померла. Показами свідків ОСОБА_61 , ОСОБА_37 , яка в тому числі і показала , що ОСОБА_21 казав ОСОБА_16 також , що не треба було бити ту жінку по голові , що вона чула , коли вони до неї приходили , ОСОБА_62 , ОСОБА_39 і інших зазначених вище свідків , які спростовують твердження ОСОБА_8 щодо не нанесення ним умисно інших ударів , їх кількості , в тому числі і кусками цеглини , в область обличчя та голови , потерпілої , що це робила ОСОБА_16 та його нивиновності , де його покази є непослідовними і неправдивими , і є метою його захисту . Також висновками викладених вище судово-медичних експертиз № 26 від 23.02.2015 року а.с. 94-96 т.2. , та додаткова № 26 від 27.02.2015 р. а.с. 99-100 т.2 . протоколом огляду трупа на території домоволодіння по АДРЕСА_3 а.с. 7-8 т.2 , протоколом пред`явлення для впізнання а.с. 28-29 т.2 , постановою про уточнення особистості потерпілої від 24.02.2015 року в кримінальному провадженні № 0000108 від 21.02.2015 р. потерпілою вважати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 а.с. 30 , 31 т.2 , протоколом огляду предметів а.с. 35-39 т.2 , а.с. 56-58 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 де він показав і розказав , де , як , куди і чим наносив удари ОСОБА_10 а.с. 69-72 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_58 де він показав і розказав як він чув з будинку АДРЕСА_3 крик жінки , та підійшовши до будинку бачив у вікно як у кімнаті , де горіло світло , знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ще одна жінка , яка була вдягнена в чорну шубу , яка лежала на підлозі , а біля неї стояв ОСОБА_8 та бив її кулаками та ногами в область тулуба , голови , обличчя , ніг , десь до 20 ударів , а також схопив кусок цегли та цеглою наносив удари тій жінці в область голови , обличчя та тулубу а.с. 75-78 т.2 , протоколом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_11 , де вона показала і розказала де в її присутності вони розпивали спиртні напої , а потім між нею та ОСОБА_14 сталася сварка , яку вони вирішили мирно . ОСОБА_8 повів себе агресивно , та підійшовши до ОСОБА_14 , яка сиділа на кушетці , почав наносити їй удари кулаками в область тулуба від чого ОСОБА_63 впала на підлогу , а також наносив удари кулаками та ногами ОСОБА_14 в область тулуба , обличчя , голови , ніг , а коли вона лежала на підлозі , близько 20 ударів , а також кусками цегли , а наступного дня ранком коли вона повернулася додому то в дворі побачила на землі лежала ОСОБА_14 , з якої був стягнений одяг , та не подавала ознак життя а.с. 84-87 т.2 . Також показами понятого ОСОБА_48 , який був допитаний під час судового розгляду як свідок проведення відповідної слідчої дії відповідно ч.7 абзац 3 ст. 223 КПК України , та підтвердив суду що бачив на підлозі в будинку по АДРЕСА_3 куски цеглин , на шпалері в спальні на стіні бачив буре п`ятно невеликого розміру , окуляри , аналогічні свідчення надав суду і свідок ОСОБА_54 .

Покази свідків є достовірними , доказів їх недостовірності суду не надано і таких не встановлено відповідно до ст. 96 КПК України .

Тому відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженному досліджені всіх обставин кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_8 , оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості і їх достовірності. З урахуванням сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про допустимість доказів, наданих стороною обвинувачення та рахує їх належними та допуститими для прийняття відповідного процесуального рішення. Таким чином, при аналізі досліджених доказів в їх сукупності, суд находить винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 доведеною в повному обсязі, а кваліфікацію його дій ,вірно кваліфіковані: - за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), - за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого , вчинене повторно , та ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження , що спричинило смерть потерпілої .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 , ст.ст. 66-67 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Крім цього, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Обставин , що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено .

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ч.1 п. 13 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння .

ОСОБА_8 відповідно до ст. 12 КК України вчинив злочини які відносяться як до середньої тяжкості , так і тяжкі , який не працював офіційно, з місця проживання характеризується посередньо , на обліку у лікаря-психіатра у лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий . Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.
Вирішуючи питання про вид покарання, що має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_8 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання , наявність обставин що обтяжують покарання та приходить до висновку, що призначення покарання у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів ч.1 ст. 70 КК України є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні. Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України , при цьому речові докази : -згідно квитанції №224/15 від 02.04.2015 року вирізка шпалер, 4 куска цегли червоної, окуляри сонцезахисні, згідно квитанції №222/15 від 02.04.2015 року зразки зрізів нігтів з обох рук ОСОБА_8 , згідно квитанції №221/15 від 02.04.2015 року одяг , що належав ОСОБА_10 : кофту червоного кольору , світер сірого кольору, кофта зеленого кольору, полушубок зі штучного хутра чорного кольору, труси рожевого кольору, штани чорного кольору, чоботи бежевого кольору , при вскритті пакету зазначених речових доказів було встановлено в ньому дві пари колгот чорного кольору , та відсутність кофти червоного кольору , відповідно п.4 яке не має ніякої цінності і не може бути використане знищити , майно згідно квитанції № 223/15 від 02.04.2015 року одяг, що належать ОСОБА_8 куртка, штани, черевики повернути ОСОБА_8 як власнику , речовий доказ -шапка чорного кольору з вставкою сірого кольору та емблемою з написом «Адідас» , яка була вилучена при огляді місця події 31.01.2015 року а.с. 55 т.1 також знищити , документи Анкету-заяву та додаткову інформацію , витяг про зняття налічних в банкоматі та диск з записом з банкомату а.с. 8-11 т. 4 відповідно п.7 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання .

Також суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_8 , не зникли, тому до набрання вироком законної сили існують підстави для обранння щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за його місцем проживання АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло за вказаною адресою з 21.00 години до 07.00 години ранку наступної доби . Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки : з`являтись за викликом до суду по розгляду даного кримінального провадження за адресою зазначеною у виклику ; не відлучатись із населеного пункту , в якому він проживає смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області без дозволу суду ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання .

Обчислюючи строки відбування покарання з моменту його фактичного затримання , а також оскільки ОСОБА_8 перебував під вартою у місцях попереднього ув`язнення з 25.02.2015 року по 13.08.2015 року , тому також, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, суд вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 177, 181 КПК України, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 , ч.2 ст. 186 та ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання :

за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі ;

за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді 8 (вісьми) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань , остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді домашнього арешту за його місцем проживання АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло за вказаною адресою з 21.00 години до 07.00 години ранку наступної доби . Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки : з`являтись за викликом до суду по розгляду даного кримінального провадження за адресою зазначеною у виклику ; не відлучатись із населеного пункту , в якому він проживає смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області без дозволу суду ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання .

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 25 лютого 2015р. по 13 серпня 2015р. включно.

Виконання вироку покласти на начальника Широківського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області . Строк покарання рахувати з дня виконання вироку , тобто з часу затримання .

Речові докази по справі: відповідно ч. 9 ст. 100 КПК України , -згідно квитанції №224/15 від 02.04.2015 року вирізка шпалер, 4 куска цегли червоної, окуляри сонцезахисні, згідно квитанції №222/15 від 02.04.2015 року зразки зрізів нігтів з обох рук ОСОБА_8 , згідно квитанції №221/15 від 02.04.2015 року одяг , що належав ОСОБА_10 : кофту червоного кольору , світер сірого кольору, кофта зеленого кольору, полушубок зі штучного хутра чорного кольору, труси рожевого кольору, штани чорного кольору, чоботи бежевого кольору , при вскритті пакету зазначених речових доказів було встановлено в ньому дві пари колгот чорного кольору , та відсутність кофти червоного кольору , відповідно п.4 яке не має ніякої цінності і не може бути використане знищити , майно згідно квитанції № 223/15 від 02.04.2015 року одяг, що належать ОСОБА_8 куртка, штани, черевики повернути ОСОБА_8 як власнику , речовий доказ -шапка чорного кольору з вставкою сірого кольору та емблемою з написом «Адидас» , яка була вилучена при огляді місця події 31.01.2015 року а.с. 55 т.1 також знищити , документи Анкету-заяву та додаткову інформацію , витяг про зняття налічних в банкоматі та диск з записом з банкомату а.с. 8-11 т. 4 відповідно п.7 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання .

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .