Провадження № 1-кп/523/181/16
В И Р О К
Іменем України

28.03.2016 року

Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.04.2005 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнився 10.04.2009 року по відбуттю строку покарання.

-11.10.2011 року Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнився 30.08.2013 по відбуттю строку покарання,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В ході судового розгляду встановлено, що у невстановлений слідством час та в невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, ОСОБА_5 , який раніше вчиняв злочин, передбачений ст. 309 КК України, діючи умисно, з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, та з того часу став незаконно зберігати у невстановленому слідством місці, з метою незаконного збуту.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, 26.01.2015 р. приблизно о 19.30 годині, перебуваючи біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_6 за 50 гривень паперовий згорток з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 0,11 г.

В той же день, 26.01.2015 р. ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам Южненського МВ ГУ МВС України в Одеській області паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 0,11 г, який йому незаконно збув ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта № 119 від 29.01.2015: «Речовина рослинного походження, сіро зеленого кольору, масою 0,11г, яка добровільно видана 26.01.2015 року ОСОБА_6 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 0,09г».

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та розкаявся у скоєному.

Суд при розгляді заявленої угоди доходить висновку, що її укладено у відповідності до норм чинного КПК України.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України. Вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Процесуальні витрати на залучення експерта складають 786 гривні 24 копійки. Такі витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 370, 372-375, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 березня 2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому наступне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого основного покарання, час його попереднього ув`язнення в період з 30.01.2015 року по 28.03.2016 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, та вважати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання повністю.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою, на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , на користь держави в особі НДЕКЦ, за проведення експертних досліджень 786 гривні 24 копійки.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1