Справа № 487/2258/15-к
Провадження № 1-в/487/135/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

інспектора Заводського районного відділу

КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання Заводського районного відділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, місце проживання не встановлено, раніше неодноразово судимого, востаннє 02.08.2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ст. 395, ст. 70 ч. 4, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільненого з місць позбавлення волі 03.01.2013 року на підставі ст. 81 КК України, -

Засудженого 13.05.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно ст.. 76 КК України зобов`язаного: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 засуджений 13.05.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, на підставі ст. 76 КК України встановлено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Начальником Заводського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_6 внесене подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на тих підставах, що засуджений ОСОБА_5 без поважної причини не з`являвся на реєстрацію до інспекції, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження. Проведеними першочерговими розшуковими заходами встановити місце знаходження ОСОБА_5 не вдалося.

З подання начальника Заводського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС в Миколаївській області ОСОБА_6 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 протягом іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, обов`язки покладені на засудженого судом не порушував.

Як вбачається з матеріалів подання, єдиною підставою для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 призначеного йому вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2015 року є невиконання його обов`язку у вигляді явки до інспекції для реєстрації, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Прокурор підтримав подане подання та просив суд його задовольнити.

Інспектор Заводського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС в Миколаївській області ОСОБА_4 подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 до судового засідання не з`яввися, повідомити його про час, дату та місце розгляду справи не представилось можливим в зв`язку з відсутністю у засудженого конкретного місця проживання.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування покарання, у випадках якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення;

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України: Виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 164 КВК України, органи КВІ ведуть персональний облік засуджених протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуальну профілактичну роботу із засудженими та контролюють додержання ними громадського порядку і виконання зобов`язань, покладених на них судом; вносять подання органам внутрішніх справ по здійсненню приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до КВІ; організовують початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення в розшук таких засуджених.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З наданих суду матеріалів вбачається, що висновок представників КВІ, зазначений в клопотанні, про невиконання обов`язків засудженим ОСОБА_5 щодо щомісячного з`явлення для реєстрації, грунтується на припущенні, що це відбувається без поважних причин та свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Це припущення зроблено на підставі того, що встановити місцезнаходження засудженого не можливо, він (згідно довідок закладів охорони здоров`я) на стаціонарному лікуванні не перебуває за медичною допомогою не звертався, актовий запис про смерть - відсутній, в слідчому ізолюторі не перебуває, у вчиненні нових злочинів не обвинувачується.

Проте, рішення суду не може грунтуватись на припущенні, а оскільки представником КВІ не доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 без поважних причин не з`являється для щомісячної реєстрації в органи КВІ і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, то відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні подання Заводського районного відділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7