Справа № 308/8997/16
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та їх захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11сс/777/277/16 за апеляційною скаргою захисника заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2016 року.
Даною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «SKODA OCTAVIA А7» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, зареєстрований за ОСОБА_8 , мешканкою АДРЕСА_1 ; металевий телескопічний кийок з написом «POLICE»; мобільний телефон марки «Алкател»; годинник марки «Емпоріо Армані»; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_2 без сім картки; залізний молоток із дерев`яною ручкою; мобільний телефон марки «Айфон 4 S» з номером НОМЕР_3 ; банкноти номіналом 50 Євро в кількості - 37 штук на суму 1850 Євро; 1 банкнота номіналом 20 Євро; 3 банкноти номіналом 10 Євро; банкноти номіналом 100 доларів США в кільності - 8 штук на суму 800 доларів США; банкноти номіналом 50 доларів США в кількості - 7 штук на суму 350 доларів США; банкноти номіналом 20 доларів США в кількості - 2 штук на суму 40 доларів США.
З клопотання слідчого вбачається, що 30 серпня 2016 року о 21:30 год. по телефону «102» надійшло повідомлення від працівниці «АЗС Укрнафта», що в смт. Солотвино, вул. Дубравська Тячівського району, на «АЗС» між невідомими особами на її думку виникла стрілянина після чого останні сіли в автомобіль «Audi» темного кольору. Виїздом СОГ встановлено, що до Тячівської районної лікарні в реанімаційне відділення доставлено для надання медичної допомоги з діагнозом вогнепаліні поранення в різні частини тіла: ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 . В травматологічне відділення Тячівської РЛ доставлений ОСОБА_13 , які доставлені з «АЗС Укрнафта», що розташована між населеними пунктами с. Нижня Апша - смт. Солотвино.
В ході виконання доручення співробітниками УКП (КР) ГУНП в Закарпастькій області встановлено, що 30.08.2016 в 19:27 камерою спостереження, яка знаходиться в с.Буштино Тячівського району був зафіксований автомобіль Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, який рухався в напрямку м.Тячів. Вказаний автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_7 , який отримав вогнепальне поранення під час події, що мали місце 30.08.2016 в с.Нижня Апша Тячівського району. Також в даному автомобілі могли переміщатися й інші учасники зазначеної події.
В клопотанні слідчий просив накласти арешт на автомобіль, а також виявлені в ньому речі та об`єкти, оскільки останні є доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на даний час проводиться досудове слідство, є достатні підстави вважати, що вилучене майно: автомобіль може бути залучене до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, на ньому могли зберегтись сліди пов`язані зі скоєнням кримінального правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те. що таке підпадає під критерії майна, визначеного положеннями частини 2 статті 167 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2016 року в частині накладення арешту на автомобіль SKODA OCTAVIA А7 державний номер НОМЕР_1 скасувати та у задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити. Викликати і допитати свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, зазначає, що слідчий суддя постановляючи рішення про арешт майна, всупереч положенням статті 173 КПК України, взагалі не врахував правову підставу арешту майна, а саме того, що слідчий клопотав про арешт майна саме з підстав необхідності збереження доказів, однак при цьому слідчий не вказав які саме докази вчиненого злочину містить автомобіль та не врахував неможливість використання його як доказу; взагалі не досліджував питання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і не з`ясував наслідки арешту майна для апелянта - своїх аргументів з цього приводу також не навів у клопотанні слідчий - а апелянт не зміг навести своїх доводів через несвоєчасне його повідомлення. Вказує, що відповідно до протоколу огляду автомобіль був вилучений о 14 годині 55 хвилин 31.08.2016 року, а тому звернувшись 02.09.2016 року з клопотанням про арешт до слідчого судді орган досудового розслідування не дотримався вимог статті 171 КПК України, оскільки звернувся з клопотанням пізніше визначеного законом строку. Крім цього, вважає, що оскільки копію протоколу особі, у якої було вилучено автомобіль органом досудового розслідування надано не було - отже такий не є ні належним, ні допустимим доказом

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 посилається на ті самі доводи, які зазначені в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2016 року в частині накладення арешту на автомобіль SKODA OCTAVIA А7 чорного кольору державний номер НОМЕР_4 та грошові банкноти номіналом 50 євро у кількості 37 штук на суму 1850 євро, 20 євро у кількості 1 штука, 30 євро у кількості 3 штуки на суму 30 євро, 100 доларів США в кількості 8 штук на суму 800 доларів США, 50 доларів США у кількості 7 штук на суму 350 доларів США, 20 доларів у кількості 2 штуки на суму 40 доларів США скасувати та у задоволенні клопотання слідчого в цій частині відмовити. Викликати і допитати свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та їх захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 та слічого ОСОБА_10 , які вважають, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, перевіривши матеріали за клопотанням та доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підлягають до задоволення, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, з матеріалів провадження, зокрема: клопотання, витягу з ЄРДР, протоколу огляду, вбачається, що під час огляду місця події від 31.08.2016 було обшукано та тимчасово вилучено автомобіль марки «SKODA OCTAVIA А7» д.н.з. НОМЕР_1 ; металевий телескопічний кийок з написом «POLICE»; мобільний телефон марки «Алкател»; годинник марки «Емпоріо Армані»; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_2 без сім картки; залізний молоток із дерев`яною ручкою; мобільний телефон марки «Айфон 4 S» з номером НОМЕР_3 ; банкноти номіналом 50 Євро в кількості - 37 штук на суму 1850 Євро; 1 банкнота номіналом 20 Євро; З банкноти номіналом 10 Євро; банкноти номіналом 100 доларів США в кільності - 8 штук на суму 800 доларів США; банкноти номіналом 50 доларів США в кількості - 7 штук на суму 350 доларів США; банкноти номіналом 20 доларів США в кількості - 2 штук на суму 40 доларів США.

Однак, всупереч вимог ст.ст.170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна, не конкретизовано підстав та мети накладення такого, натомість містяться загальні доводи про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.
Разом з тим, у матеріалах за клопотанням слідчого відсутня постанова про визнання автомобіля та інших вилучених предметів речовими доказами і клопотання слідчого не містить об`єктивних даних, які вказували б на відповідність вилучених предметів критеріям, визначеним у ст.98 КПК України та не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Одночасно, згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При постановленні ухвали слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримано.
Із змісту клопотання, матеріалів провадження, як і доводів, висловлених слідчим у суді першої та апеляційної інстанцій, вбачається, що органом досудового слідства ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не доведено, що автомобіль, належний ОСОБА_8 та вилучені з нього предмети та речі, про арешт яких ставиться питання, мають значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадають під критерії, визначені у ст.98 КПК України, зокрема: не обґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення їх огляду.
У тому числі колегія суддів вважає, що як слідчим, так і слідчим суддею не враховано, що у кримінальному провадженні, яке 31.08.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань громадянин ОСОБА_7 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Крім того, накладення арешту на автомобіль із мотивів викладених як у клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України.

При прийнятті рішення, колегія суддів також враховує, що як у матеріалах за клопотанням, так і у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що кримінальним правопорушенням кому-небудь завдана якась шкода, а також дані про те, що по справі заявлявся цивільний позов.

Необґрунтованим, таким, що не відповідає матеріалам як судового, так і кримінального провадження є і висновок слідчого судді про те, що незастосування арешту автомобіля, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна. У підтвердження вказаного висновку слідчий суддя у судовому рішенні не посилається на будь-які дані, що свідчить про його невмотивованість у цій частині.

На думку колегії суддів, не доведено органом досудового слідства і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, не містять матеріали за клопотання слідчого і будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.
Слідчим суддею, всупереч вимог ст.ст.132, 173 КПК України вказаних обставин в їх сукупності не враховано і належної правової оцінки їм не надано, не розглянуто можливості без накладення арешту на вище вказаний транспортний засіб та речі, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а висновок про підставність клопотання слідчого, обґрунтовано лише загальними судженнями, а саме «про наявність підстав вважати, що вилучене майно, автомобіль може бути залучене до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ, на ньому могли зберегтись сліди пов`язані зі скоєнням кримінального правопорушення» без ретельної перевірки на відповідність даного майна критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Разом з цим, згідно вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відтак, переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційний скарг знайшли своє часткове підтвердження.
Керуючись ст. ст.167-175, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задовольнити. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2016 року скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: металевий телескопічний кийок з написом «POLICE»; мобільний телефон марки «Алкател»; годинник марки «Емпоріо Армані»; стартовий пакет «Київстар» НОМЕР_2 без сім картки; залізний молоток із дерев`яною ручкою; мобільний телефон марки «Айфон 4 S» з номером НОМЕР_3 .

В задоволенні решті клопотання слідчого відмовити.

Вилучені: автомобіль, марки «SKODA OCTAVIA А7» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, зареєстрований за ОСОБА_8 , мешканкою АДРЕСА_1 повернути ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; банкноти номіналом 50 Євро в кількості - 37 штук на суму 1850 Євро; 1 банкнота номіналом 20 Євро; 3 банкноти номіналом 10 Євро; банкноти номіналом 100 доларів США в кількості - 8 штук на суму 800 доларів США; банкноти номіналом 50 доларів США в кількості - 7 штук на суму 350 доларів США; банкноти номіналом 20 доларів США в кількості - 2 штук на суму 40 доларів США повернути ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: