Справа № 301/182/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р.

Іршавський районний суд
Закарпатської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не судимого
за ч. 2 ст. 286 КК України

з участю:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
законного представника потерпілого - ОСОБА_6
ОСОБА_3 14 жовтня 2015 року близько 17 години 45 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ -2101» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись у межах населеного пункту м. Іршава по вулиці Гагаріна зі швидкістю близько 70 км/год. у напрямку центра м. Іршава, проявив неуважність, не приділив належної уваги ситуації на дорозі, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3«б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України, яке проявилося в тому, що він рухаючись на відрізку автодороги по вулиці Гагаріна в м. Іршава у світлу пору доби, перевищивши допустиму швидкість 60 км/год в населеному пункті, не врахувавши дорожню обстановку і стан транспортного засобу, втративши керованість транспортним засобом допустив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху з послідуючим виїздом за межі проїзної частини дороги, де автомобіль зіткнувся з дерев`яною електроопорою, в результаті чого пасажир ОСОБА_5 отримав тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення, тілесні ушкодження.
Водій ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.3.ПДР - зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими.
п. 1.5 ПДР - передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю, або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків. п.1.10 ПДР - «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;
п. 2.3 «б» ПДР - зобов`язує водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
п. 2.9 «а» ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
п. 10.1 ПДР - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п.12.1 ПДР - в якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
п.12.4. ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Невиконання водієм ОСОБА_3 пунктів 1.3, 1.5, 1.10, 2.3«б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої малолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №526 від 20.11.2015 за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження.
Дії підсудного суд кваліфікує за:
?ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав та пояснив, що керував автомобілем марки «ВАЗ -2101» державний номерний знак НОМЕР_1 у межах населеного пункту м. Іршава по вулиці Гагаріна зі швидкістю близько 70 км/год. у напрямку центра м. Іршава. Під час руху проявив неуважність, не приділив належної уваги ситуації на дорозі, тому втратив керованість транспортним засобом, внаслідок чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху з послідуючим виїздом за межі проїзної частини дороги, де автомобіль зіткнувся з дерев`яною електроопором. В результаті пригоди пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Перед тим як сісти за кермо він випив 100 грам горілки. Про скоєне шкодує, в майбутньому подібного обіцяє не вчиняти.
Обираючи покарання підсудному суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, його вік, позитивну характеристику по місцю проживання, та приходить до висновку про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, тобто із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
По справі судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 та 376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ -2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію транспортного засобу повернути ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1