Єдиний унікальний номер 243/1713/15-к
Номер провадження 11-кп/775/203/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7

07 червеня 2016 року у м. Бахмуті розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має на утримані неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

засуджено за ч.1 ст. 258-3 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, наказом начальника ГУМВС України в Донецькій області № 287 о/с від 09.08.2013 року ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби Слов`янського МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, був зобов`язаний запобігати правопорушенням, припиняти їх, охороняти та забезпечувати громадський порядок, а також, згідно присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 382 від 28.12.1991 року, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися зі злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Так, у березні-квітні 2014 року в м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку (далі -ДНР), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.

Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного устрою «ДНР».

Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з спільних злочинних дій.

Після захоплення адміністративної будівлі Слов`янського МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області 12.04.2014 року представниками терористичної організації «ДНР» ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що терористична організація «ДНР» діє на території України незаконно, та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконання службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, надав згоду на участь у зазначеній організації.

В подальшому ОСОБА_7 відповідно до відведеної йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, у період часу з травня 2014 року по червень 2014 року, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, використовуючи свої службові повноваження інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби Слов`янського МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області, діючи умисно, за попередньою змовою з двома невстановленими працівниками міліції та з іншими невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», здійснював затримання громадян з метою подальшої їх доставки на блок пости терористичної організації «ДНР», на яких громадяни незаконно утримувалися та залучалися до праці.

Так, 28.05.2014 року приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_7 знаходячись у форменому одязі, виконуючи функції представника правоохоронного органу, приїхав разом з невстановленим працівником міліції на службовому автомобілі ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 на автобусну зупинку, розташовану по вул. Горького м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, де діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, за попередньою змовою групою осіб-з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», за відсутності будь-яких законних підстав, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою позбавлення волі, затримав ОСОБА_8 та незаконно доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому біля старої будівлі вагової на виїзді з м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області у сторону с. Рай-Олександрівка Слов`янського району Донецької області, після чого передав ОСОБА_8 учасникам терористичної організації «ДНР», на якому останній утримувався 4 доби та примусово залучався до праці.

Окрім того, в червні 2014 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись у форменому одязі, виконуючи функції представника правоохоронного органу, приїхав спільно з двома невстановленими працівниками міліції на службовому автомобілі ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 до будинку, розташованому в м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, де на той час знаходився ОСОБА_9 та діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР» за відсутності будь-яких законних підстав, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою позбавлення волі, затримав ОСОБА_9 та незаконно доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому на території цегляного заводу по вул. Вокзальна, 1А м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, після чого передав ОСОБА_9 учасникам терористичної організації «ДНР», на якому останній утримувався 17 діб та примушувався до праці.

Також, у червні 2014 року, вдень, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись у форменому одязі, виконуючи функції представника правоохоронного органу, спільно з двома невстановленими працівниками міліції, пересуваючись на службовому автомобілі ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому також знаходились двоє невстановлених працівників міліції, зупинилися біля магазину «МТС» по вул. Горького у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, та діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», за відсутності будь-яких законних підстав, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою позбавлення волі, затримав ОСОБА_10 та незаконно доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому на території цегляного заводу по вул. Вокзальна, 1А м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, після чого, передав ОСОБА_10 учасникам терористичної організації «ДНР» на якому останній знаходився близько 10 хвилин, після чого був відпущений.

Крім того, наприкінці червня 2014 року, приблизно о 16.00 годині, більш точно дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись у форменому одязі, виконуючи функції представника правоохоронного органу, знаходячись за кермом службового автомобіля ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 спільно з двома невстановленими працівниками міліції під`їхав до колишнього автовокзалу, розташованому по вул. Щорса у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, де діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими учасниками терористичної організації «ДНР», за відсутності будь-яких законних підстав, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою позбавлення волі затримав ОСОБА_11 та незаконно доставив його до блок посту терористичної організації «ДНР», розташованому на території цегляного заводу по вул. Вокзальна, 1А м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, після чого, передав ОСОБА_11 учасникам терористичної організації «ДНР» на якому останній утримувався близько 3 годин, після чого був відпущений.

В апеляційній скарзі захисник зазначив, що дії неправильно кваліфіковані, так як ніяким законодавчим актом не визнано ДНР терористичною організацією, інші свідки обмовили ОСОБА_12 у вчинені злочину, дослідити докази по справі, скасувати вирок постановивши виправдувальний вирок, запобіжний захід скасувати, звільнивши його з під варти.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, так як ніяким законодавчим актом не визнано ДНР терористичною організацією, суд прийняв до уваги незаконні докази та ухвалив вирок і просив скасувати вирок суду та справу закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги і просили задовольнити, а вирок суду скасувати, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив надані докази у відповідності до норм кримінально процесуального закону, яким дав належну правову оцінку і ухвалив судове рішення.

Так, допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_8 , анкетні дані якого змінені відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 66 КПК України та ст. 2 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», в судовому засіданні надав показання та зазначив, що 28 травня 2015 року він йшов на рибалку та вирішив випити горілки. Близько о 14.00 годин в зазначений день, біля нього зупинилася машина, з синіми номерами з якої вийшло два міліціонера ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Прізвище ОСОБА_12 йому стало відомо, коли він упізнавав його за фотокартками від слідчого. Вони були одягнені в міліцейську форму. Вони йому сказали, щоб він їхав з ними. Він сів в машину, за кермом був ОСОБА_13 , поряд з ним ОСОБА_12 , а він сів позаду. Його відвезли на блокпост, розташований біля старої вагової та винограднику в напрямку Рай-Олександрівки. На блокпосту до нього підійшли озброєні люди, дали йому мішки та лопату. Він грузив шлак у мішки та будував барикади. Вечором його відвозили на цегловий завод, де його утримували 4 дня. Також, на досудовому розслідуванні він показував, де його утримували. Раніше був судимий, але з обвинуваченим з цього приводу не зустрічався. Свої анкетні дані просив скрити.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_9 , анкетні дані якого змінені відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 66 КПК України та ст. 2 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» в судовому засіданні надав показання та зазначив, що в червні 2014 року до нього додому приїхали співробітники міліції на міліцейському автомобілі та наказали, щоб він одягався. Він одягнувся, вийшов та сів в автомобіль. Він думав, що його везуть у м. Слов`янськ, однак його відвезли на блокпост на цегловому заводі та передали бойовику під позивним « ОСОБА_14 ». Там його утримували протягом 2-х днів, били, прострелили ліву ногу. Після цього його відвезли у Слов`янськ у приміщення СБУ, заклеїли очі, де він пробув приблизно дві години. Після цього його відвезли до міського відділу міліції. Він нічого не бачив, оскільки очі були заклеєні. Але чув, що люди вирішували, що з ним робити. Хтось сказав, що його необхідно розстріляти. Почувши це він почав просити, щоб його не вбивали. Потім який то чоловік сказав, що в районі наркології будують штаб та необхідні робочі. Вони порадились та вирішили його забрати. Один чоловік відвів його в міський відділ в СІЗО. Там йому розв`язали очі. Потім інший чоловік відвів його в іншу камеру, де було 5 чоловік. Через два дні прийшов чоловік з позивним « ОСОБА_15 » та сказав, що хто хоче вийти повинен відробити. Вони погодились. Наступного дня прийшов який то чоловік та сказав, що 10 днів необхідно копати окопи. Їх возили копати окопи на «Метелицю» та по всьому місту, після чого привозили до міського відділу. Жили вони у спортивному залі. Відпустили його через сімнадцять днів. З дому його забирали ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та третя особа за кличкою «Кабан». Автомобіль був ВАЗ 2106 міліцейська бежевого кольору з синіми номерами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , анкетні дані якого змінені відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 66 КПК України та ст. 2 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», надав показання та зазначив, що у червні 2014 року він з дружиною та другом йшов на ринок. Во дворі біля ОСОБА_17 по вул. Горького його затримали три робітника міліції, які були в міліцейській формі на автомобілі ВАЗ 2106 бежевого кольору з синіми номерами. Вони сказали, що необхідно проїхати до відділу міліції, а відвезли його на блокпост. Блокпост був розташований на цегловому заводі. Коли його привезли, робітники міліції покликали озброєних людей, які подивилися, що він тверезий, в нормальному стані. Вони запитали, навіщо його привезли та через 10 хвилин відпустили.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 , анкетні дані якої змінені відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 66 КПК України та ст. 2 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», надала показання та зазначила, що в червні 2014 року вона йшла разом зі своїм чоловіком, анкетні дані якого змінені на ОСОБА_10 , та другом по вул. Горького, біля ДК та магазину «МТС» до них під`їхала машина кофейного кольору. Марку вона назвати не може, оскільки не розуміється в цьому. В машині було троє чоловік, два спереду та один позаду. Це були робітники міліції Миколаївського відділу. Вони їй знайомі, оскільки всі проживають в одному невеликому місті. Вони сказали, що необхідно проїхати до відділу міліції. Її чоловіка та друга посадили в машину назад, а вона залишилася.. Після цього вона пішла до відділу міліції, але там було зачинено. Через пів години подзвонив її чоловік та повідомив, що його відпустили.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 . В той же час, суд першої інстанції не взяв до уваги їх показання, які були отриманні на стадії досудового розслідування слідчим суддею в порядку статті 225 КПК України, так як дані показання свідків є недопустимими відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 87 КПК України, оскільки допит зазначених свідків проводився лише у присутності сторони державного обвинувачення, що є порушенням права на перехресний допит.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав показання та зазначив, що в червні 2014 року він разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 перебували на автовокзалі у м. Миколаївка, де розпивали спиртні напої. Вони випили майже пів літра горілки. До них під`їхала машина, державний номер та колір якої він не пам`ятає. Машина зупинилася від них на відстані приблизно в 6-7 метрах передньою частиною. З машини покликали ОСОБА_20 . ОСОБА_20 підійшов до машини, сів та вони поїхали. За кермом автомобіля був обвинувачений ОСОБА_12 , який йому був раніше знайомий, оскільки ОСОБА_12 є міліціонером. Він бачив, що люди в машині одягнені в міліцейську форму.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що наприкінці червня 2014 року вів з друзями ОСОБА_22 та ОСОБА_21 відпочивав на автовокзалі, де вони розпивали спиртний напій. Приблизно о 16-00 годин під`їхала машина, звідки вийшов знайомий йому міліціонер ОСОБА_23 та покликав його. Він підійшов та його посадили в машину. За кермом автомобіля був обвинувачений ОСОБА_12 . Третю особу, яка знаходилась в автомобілі, він не знав. Вони були одягнені в міліцейську форму, зброї в них не було. Гакало він знає, оскільки останній є робітником міліції. Машина була бежевого кольору з синіми номерами. Він вважав, що вони їдуть до відділу міліції. Потім він запитав, куди його везуть, але відповідь йому не надали. Вони приїхали на блокпост на цегловому заводі. Там його витягли з машини та віддали людям з ДНР. Після цього його посадили в ангар. В ангарі утримувалися ще кілька чоловік. Через дві години прийшов його друг, домовився про те, щоб його відпустили, після чого його відпустили.

Допитана в суді свідок ОСОБА_24 надала показання та зазначила, що з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року вона працювала в лікарні. Гакало приходив з запитами, брав довідки. Вона бачила його тільки в міліцейській формі. На автомобілі його ніколи не бачила. Щоб ОСОБА_12 доставляв людей на блокпост не бачила. Її показання повністю узгоджуються з іншими доказами, що обвинувачений ОСОБА_7 дійсно в період часу з 12.04.2015 року по 05.07.2015 року фактично виконував обов`язки співробітника міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 підтвердив, що ОСОБА_7 в цей період працював відповідно до графіку, обслуговував виклики. Автомобілі у відділі були - ВАЗ 21076 світлого та синього кольору. Синій автомобіль забрали озброєні люди, а бежевий залишився у відділі. На бежевому автомобілі були сині номери. Блок пости були на Черевковці, в с. Семенівка, перед виїздом до Миколаївки на цегловому заводі.

Відповідно до протоколів проведення слідчих експериментів, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 показали та докладно розповіли про вчинене у відношенні їх кримінальне правопорушення і суд першої інстанції прийняв до уваги, оскільки відомості, які вони містять узгоджуються з їх показаннями.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 упізнали обвинуваченого ОСОБА_7 .

З довідки Слов`янського міського відділу /з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району/ Головного Управління МВС України в Донецькій області № 13/751 від 25.12.2014 року випливає, що ОСОБА_7 був прийняти до органів внутрішніх справ 13 липня 2001 року та 27.06.2008 року ОСОБА_7 присвоєно звання прапорщика міліції, про що свідчить лист заступника начальника ОПС УРП МВ МВС України в Донецькій області від 03.07.2008 року.

Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Донецькій області № 287 о/с від 09.08.2013 року ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Згідно з Наказом № 344 о/с від 19.09.2014 року Головного управління МВС України в Донецькій області ОСОБА_7 інспектор патрульної служби взводу № 4 роти патрульної служби Слов`янського міського відділу /з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району/ звільнений з органів внутрішніх справ з 22 вересня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», а також ст.. 28 КК України - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснюється розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників /керівних органів/ усієї організації і обвинувачений ОСОБА_7 , який був працівником правоохоронного органу, свідомо приймав участь в ній, тому доводи викладені в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого, не підлягають задоволенню.

Терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», а також ст.. 28 КК України терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів, підбурювання: до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях, організацію незаконних збройних формувань, злочинних угрупувань /злочинних організацій/, організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів; так само як і участь у таких актах, вербування, озброєння, підготовку та використання терористів, пропаганду і поширення ідеології тероризму, фінансування та інше сприяння тероризму.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції на підставі доказів, досліджених в суді належним чином, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 затримував та доставляв людей на блокпости «ДНР» до озброєних людей, де вони примусово залучалися до праці та утримувались проти своєї волі і суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 , як участь у терористичній організації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не підлягають задоволенню, так як їх доводи зазначені в апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді. Крім того, колегія суддів зазначає, що при розгляді справи у суді першої інстанції, стороною захисту не надано належних доказів в підтвердження невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , а також, що свідки обмовили його у вчинені тяжкого злочину. Вирок суду ухвалений у відповідності до норм кримінально процесуального закону України і підстав для його зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, а саме з урахуванням фактичних обставин справи, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання, в межах санкції статті, та призначив необхідне і достатнє покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 Кримінально- процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2016 року у відношенні ОСОБА_7 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскарженою в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а особі, яка утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Судді