Провадження № 1-в/461/202/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 року Галицький районний суд міста Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника ЛСІ УДПтСУ
у Львівській області ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23.01.2014 року, покликаючись на те, що він відбув більше 2/3 призначеного покарання.
ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав та просив задоволити. При цьому також посилався на мотиви стану свого здоров`я, в тому числі психічного.
Захисник засудженого в судовому засіданні підтримав клопотання з мотивів, наведених ОСОБА_6 , та просив задоволити.
Представник Львівського слідчого ізолятора та прокурор в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання заперечили з мотивів безпідставності та вказали, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення тяжкого злочину, не довів своє виправлення та не перестав бути суспільно-небезпечною особою, а також не відбуває покарання, перебуває в статусі ув`язненого.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 23.01.2014 року Франківським районним судом м.Львова за ст.259 ч.1, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
На день розгляду справи засуджений відбув 1 рік 10 місяців призначеного покарання. До закінчення відбуття строку покарання залишилося 3 місяці.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).
Як вбачається з характеристики на засудженого, останній тримається у Львівській УВП УДПтС України у Львівській області з 26.05.2014 року та за час перебування в установі характеризується посередньо. За характером неврівноважений, нестримний в висловлюваннях, замкнений в собі, у взаємовідносинах з іншими ув`язненими конфліктний. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується в побуті. По відношенню до представників адміністрації не тактовний, їх вимоги виконує лише під контролем.
Згідно акту судово-психіатричного експерта №164, ОСОБА_6 хоч і не страждає психічним захворюванням, але виявляє органічний розлад особистості та поведінки унаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу із нерізко вираженим психоорганічним синдромом /Т.1 а.с.49 особової справи/.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку засудженого та його захисника на підтримання клопотання, які в тому числі просили при винесенні рішення врахувати стан здоров`я засудженого, думку прокурора та представника Львівського слідчого ізолятора, які клопотання заперечили, дослідивши особову справу засудженого, його характеристику, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, зокрема його характер та спосіб вчинення, особу засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки останній не довів своє виправлення, а відтак і надалі залишається небезпечним для суспільства.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд ,-
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1