Справа № 171/1176/15-к

В И Р О К
іменем України
1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,
2) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_3 , учениці 9 класу Апостолівської ЗОШ № 4, не судимої, проживає з матір`ю ОСОБА_6 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
встановив:
27.04.2015 року близько 01 год. ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 разом з неповнолітньою ОСОБА_8 та невстановленою особою, де у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 запропонував неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скоїти крадіжку майна з будинку її знайомого ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , на що неповнолітня ОСОБА_8 погодилася. Після цього, діючи згідно домовленості, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена особа прийшли до вказаного будинку, де шляхом розбиття шибки вікна проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали телевізор марки «Сатурн», вартістю 1150 гр., ТВ-тюнер марки «Glone», вартістю 270 гр., 2 чайники, об`ємом 2,5 л кожний, вартістю по 80 гр., 2 каструлі, об`ємом 3 л кожна, вартістю по 120 гр., 2 кухонних ножа, вартістю по 30 гр., телевізійний кабель, довжиною 18 м, вартістю по 4 гр. за 1 м, велосипедний насос, вартістю 50 гр., 10 кг картоплі, вартістю по 3 гр. за 1 кг, 1 кг рису, вартістю 18 гр., 1 кг гречки, вартістю 18 гр., 1 пачку майонезу, вартістю 8 гр., 1 кг гороху, вартістю 8 гр., грошові кошти в сумі 500 гр., після чого з місця злочину зникли обернувши викрадене на свою користь, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2584 гр.
Крім того, ОСОБА_7 27.04.2015 року близько 01 год. знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 разом з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 являється неповнолітньою, запропонував останній вчинити крадіжку майна з будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , на що остання погодилася і в цей же день разом з ОСОБА_7 та невстановленою особою вчинила крадіжку майна потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 2584 гр.
Крім того, повторно 21.06.2015 року близько 20 год. 30 хв. неповнолітня ОСОБА_8 перебувала поблизу будинку АДРЕСА_3 , та побачила, що власниця будинку ОСОБА_10 залишає місце свого проживання, після чого у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 проникла на територію вказаного двору, де шляхом вільного доступу через незачинені двері проникла до вказаного будинку, звідки таємно викрала гроші в сумі 1800 гр., після чого з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши своїми діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Повторно 21.09.2015 року близько 19 год. неповнолітня ОСОБА_8 прийшла в гості до раніше знайомого ОСОБА_9 , що проживає в АДРЕСА_2 , та побачила, що ОСОБА_9 дивиться телевізор, після чого у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Впевнившись, що власник будинку її не бачить, ОСОБА_8 шляхом вільного доступу через незачинені двері проникла до вказаного будинку, звідки таємно викрала гроші в сумі 1200 гр., після чого з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України визнав повністю, від надання пояснень відмовився. Цивільний позов ОСОБА_11 визнав частково в частині відшкодування грошей в сумі 500 гр., оскільки викрадене майно було повернуто в добровільному порядку, окрім грошей в сумі 500 гр., в іншій частині позов не визнав.
Обвинувачена ОСОБА_8 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, визнала повністю, від надання пояснень відмовилася. Цивільний позов ОСОБА_11 визнала частково на суму неповернутих 500 гр., в іншій частині позов не визнала.
Законний представник ОСОБА_6 позов ОСОБА_10 визнала частково на суму матеріальної шкоди в розмірі 1800 гр., в іншій частині позов не визнала.
Вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 найшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, з протоколу огляду від 08.09.2015 року встановлено, що ОСОБА_7 добровільно видав наступне майно: 2 чайника, об`ємом 2,5 л кожний, чавунну сковорідку, 2 кухонних ножа, каструлю, 18 м телевізійного кабелю, телевізор «Сатурн», ТВ-тюнер, дистанційний пульт. Вказані речі вилучені та повернуті потерпілому ОСОБА_9 , що підтверджується розпискою потерпілого.
Згідно розписки ОСОБА_9 він отримав викрадене майно: 10 кг картоплі, 1 кг рису, 1 кг гречки, 1 пачку майонезу, 1 кг гороху, велосипедний насос. Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що вказане майно він в добровільному порядку повернув потерпілому.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.10.2015 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 на місці розповіла та показала, як вона вчинила крадіжку грошей у ОСОБА_9 21.09.2015 року.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, а також вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано: за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням в інше сховище; за ч.1 ст.304 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Дії обвинуваченої ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана із проникненням в інше сховище та житло.
При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинувачених, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , являється щире каяття, часткове відшкодування шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, являється вчинення злочину відносно особи похилого віку.
На підставі вказаного суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк. Суд, враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_12 злочинів, особу винного та встановлені обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до положень ст.75 КК України.
ОСОБА_8 раніше не судима, навчається, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, проживає в неповній сім`ї, яка перебуває на обліку як неблагополучна. При призначенні міри покарання суд, крім вищезазначених даних, також враховує умови життя та виховання обвинуваченої ОСОБА_8 , враховує відсутність впливу матері на її виховання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , являється щире каяття, вчинення злочинів у неповнолітньому віці.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, являється вчинення злочинів відносно осіб похилого віку.
На підставі вказаного суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження інших злочинів з її боку, є призначення покарання в межах санкції вчинених обвинуваченою злочинів у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст.ст.75, 104 КК України.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_11 , підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Суд також приходить до висновку про стягнення з обвинувачених моральної шкоди у відповідності до ст.1167 ЦК України, оскільки неправомірними діями обвинувачених потерпілому завдано моральну шкоду, оскільки було порушено право власності потерпілого. Суд вважає, що 500 гр. буде достатньою сумою відшкодування завданої моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_10 також підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач просить стягнути з ОСОБА_6 як законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 1800 гр. та моральну шкоду в сумі 1000 гр. Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 викрала майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 1800 гр., на даний час завдана шкода не відшкодована, тому суд приходить до висновку про стягнення вказаної шкоди з ОСОБА_6 у відповідності до ст.1179 ЦК України на користь позивача. Судом також встановлено, що позивачу ОСОБА_10 завдано моральну шкоду, оскільки у неї було викрадено майно, чим порушено її право власності, позивач, яка є особою похилого віку, хвилювалася з приводу завданої їй шкоди, їй довелося докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, суд вважає, що 500 гр. буде достатньою сумою для відшкодування завданої шкоди.
Речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , суд вважає повернутими за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.304 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_8 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.104,75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинувачену відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до КВІ.
Контроль за поведінкою обвинувачених покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 333 гр. 33 коп., моральну шкоду в сумі 500 гр.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1800 гр., моральну шкоду в сумі 500 гр.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , вважати повернутими за належністю власнику майна.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим та надіслати потерпілим.

Суддя: