Провадження №1-кп/748/90/16
Єдиний унікальний № 748/659/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000461 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уші Аштаракського району Республіки Вірменія, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого (на утриманні неповнолітній син), інваліда 3 групи, працюючого на посаді директора ТОВ «МКМ ВЕЛЕС», раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ; представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 21.11.2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин керував автомобілем марки «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_1 та рухався по автодорозі «Південний під`їзд до м. Чернігова з автодороги М-01 Київ - Чернігів - Н.Яриловичі» з боку м. Києва у напрямку м. Чернігова.
Рухаючись у вказаному напрямку, на 5 км вищевказаної автодороги, ОСОБА_3 проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню ситуацію, перед початком обгону не переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, та після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, розпочав виконання маневр обгону автобуса марки «БАЗ А 079.23» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у попутному напрямку. Під час виконання обгону, на смузі зустрічного руху ОСОБА_3 виявив автомобіль марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по зустрічній смузі руху у бік м. Києва. Під час спроби повернення на свою смугу руху, ОСОБА_3 не дотримався безпечного бокового інтервалу, у наслідок чого його автомобіль зіткнувся з лівою боковою частиною автобуса «БАЗ А 079.23» р.н. НОМЕР_2 , після чого, зіткнувся з зустрічним автомобілем марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , чим порушив вимоги п.2.3 б), де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, п.14.2 в) де зазначено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, п.14.2 г), згідно якого, після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу, та п.13.3 у якому зазначено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №966 від 23.12.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: внутрішньочерепна травма з субурахноідальними крововиливами, закрита травма грудної клітки та живота - перелом грудини, множинні переломи ребер по кількох анатомічних лініях з розривами пристінкової та вісцеральної плеври, розривами легень; розрив серця, діафрагми, множинні розриви печінки, переломи лівого плеча, кісток обох гомілок, садна та синці тулуба, кінцівок, голови. Весь наведений комплекс тілесних ушкоджень утворився від дії тупих предметів 21.11.2015 р., міг утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі при перебуванні потерпілого на місці водія, та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, має прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Безпосередньою причиною смерті є розміжчення органів грудної клітки та живота з руйнування анатомічної структури серця, печінки.
Пасажир даного автомобіля ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №45 від 25.01.2016 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням уламків, закритого перелому лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого полісегментарного перелому обох кісток лівого передпліччя в середній третині зі зміщенням уламків; закритої травми грудної клітки з переломом 5-го ребра справа по аксилярній лінії та 7,8 ребер зліва по задній аксилярній лінії; закритої черепно - мозкової травми зі струсом головного мозку, забійною раною в лобній області зліва, рваною раною верхньої повіки лівого ока; рваної рани правої кисті, котрі виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі ж і по давності утворення, можуть відповідати даті 21.11.15 р. та умовам ДТП. Весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 діб, відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини, що викладені у обвинувальному акті не оспорював, та на поставлені питання відповів, що дійсно є винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.11.2015 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_6 і отримала тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_5 . Цивільний позов прокурора про відшкодування державі коштів за лікування потерпілої ОСОБА_5 визнає повністю, як і позов останньої у частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 52296,23 грн. Однак позови усіх трьох потерпілих про відшкодування завданої моральної шкоди визнає частково, оскільки вважає, що визначена ними грошова компенсація є занадто великою.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що свій пред`явлений цивільний позов підтримує повністю, наполягає на його задоволенні і позбавленні волі обвинуваченого, оскільки він завдані збитки не відшкодував, фактично своєї провини перед нею не визнав, вона втратила чоловіка, зазнала і зазнає моральних страждань, як через втрату близької людини, так і через втрату здоров`я та отримання інвалідності 2 групи.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у суді пояснили, що пред`явлені цивільні позови підтримають у повному обсязі і просять їх задовольнити, оскільки вони втратили батька унаслідок протиправних дій обвинуваченого, який завдані збитки не відшкодував, при цьому вони витратили чималі кошти для лікування матері потерпілої ОСОБА_5 . Загибель батька завдала їм як фізичну так і психологічну травму.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого ОСОБА_6 та спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Погоджуючись з даною кваліфікацією дій ОСОБА_3 суд ураховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п.6 постанови №14 від 23.12.2005 року і вказують на те, що порушення особою правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, яке спричинило наслідки, передбачені різними частинами ст.286 КК слід кваліфікувати як один злочин за тією частиною цієї статті, яка передбачає більш тяжкі наслідки. При цьому у вироку необхідно зазначати всі кваліфікуючі ознаки злочину.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи та спосіб вчинення злочину, невідворотні наслідки що настали від злочину, особу винного його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я, позитивні характеристики за місцем проживання і роботи, ту обставину, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює і має 3 групу інвалідності.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, при цьому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд підтримує позицію представника потерпілих у тій частині, що не має підстав визнавати обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 активне сприяння розкриттю злочину, адже усі обставини вчиненого злочину були встановлені органом досудового розслідування і доказів того, що обвинувачений надав правосуддю допомогу у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, які мають істотне значення для повного його розкриття, суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, ближче до мінімальної межі, у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і з призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Приймаючи рішення про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст.75 КК України, на чому він наполягав виступаючи у судових дебатах, суду належить навести мотиви, з яких він вважає, що виключно реальне відбування покарання сприятиме його виправленню та попередженню вчинення нових злочинів.
Ураховуючи особу винного, усі обставини справи, обставини що пом`якшують покарання, позицію потерпілих, наслідки кримінального правопорушення, та мету покарання за скоєне, суд приходить до висновку про не можливість виправлення ОСОБА_3 зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи таке рішення суд ураховує положення постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року, згідно яких при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.
Розв`язуючи цивільний позов прокурора до ОСОБА_3 , про відшкодування витрат в сумі 21330,51 грн, по стаціонарному лікуванню потерпілої від злочину ОСОБА_5 , суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки є обґрунтованим та доведеним у судовому засіданні і визнаний обвинуваченим.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , у частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 52296,23 грн, оскільки ці витрати вона фактично понесла на лікування та похорон чоловіка, вони підтверджуються документально, і у цій частині позов визнано обвинуваченим повністю.
Вирішуючи питання про відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої потерпілім ОСОБА_5 , яка втратила чоловіка із-за неправомірних дій обвинуваченого та особисто отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , які є дітьми загиблого ОСОБА_6 , суд враховує, що потерпілі понесли непоправну втрату, зазнали тяжких душевних страждань, і зважаючи на вимоги розумності та справедливості рахує за можливе задовольнити позови у цій частині частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 150000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди, а на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_6 по 50000 грн кожному, які на думку суду є достатньою компенсацією душевних страждань.
Приймаючи таке рішення суд ураховує роз`яснення вказані у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_3 слід повернути потерпілій ОСОБА_5 ; автомобіль марки «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_1 слід повернути законному володільцю.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню на загальну суму 4783,68 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 4783,68 грн, як процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107» р.н. НОМЕР_3 - повернути потерпілій ОСОБА_5 ; автомобіль марки «Mitsubishi Galant» р.н. НОМЕР_1 - повернути законному володільцю.
Цивільний позов прокурора до ОСОБА_3 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_3 на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 21330,51 грн у відшкодування витрат по стаціонарному лікуванню потерпілої ОСОБА_5 , зарахуванням на р/р 0001 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, .
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 150000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та 52296,23 грн у відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_6 по 50000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди, кожному.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.
Суддя ОСОБА_1