Справа № 573/263/16-к
Номер провадження 1-кп/573/32/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 лютого 2016 року за №0000076, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Києва, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, незаміжньої, не працюючої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 січня 2016 року в обідній час ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Щорса в с. Річки Білопільського району Сумської області, зустріла свого знайомого ОСОБА_5 , який запропонував їй зайти до нього додому з метою вживання алкогольних напоїв, на що ОСОБА_4 погодилася.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли у домоволодіння останнього, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у приміщенні першої кімнати будинку розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_5 пішов до іншої кімнати, щоб відпочити, а ОСОБА_4 ще деякий час перебувала у будинку, а коли зібралася піти, помітила на краю столу, що знаходився у наступній за коридором кімнаті зліва, гроші. Скориставшись тим, що господар перебуває в іншій кімнаті та не бачить її дій, ОСОБА_4 вирішила таємно викрасти гроші, що належали ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_5 , 25 січня 2016 року в післяобідній час ОСОБА_4 , переконавшись, що її дії є непоміченими для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи у кімнаті будинку ОСОБА_5 , розташованого за вказаною вище адресою, в той час, коли господар спав у іншій кімнаті, зі столу, що знаходиться у наступній за коридором кімнаті зліва, таємно викрала гроші в сумі 300 грн., з яких одна купюра номіналом 100 грн., друга купюра номіналом 200 грн.

Викрадені гроші ОСОБА_4 поклала до кишені куртки, після чого залишила територію зазначеного домогосподарства і пішла до себе додому, отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 300 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто скоїла злочин із прямим умислом.

Крім цього, 27 січня 2016 року в обідній час ОСОБА_4 прийшла до свого знайомого ОСОБА_6 щоб допомогти по господарству. ОСОБА_6 запросив ОСОБА_4 до свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а сам вийшов на вулицю, щоб погодувати курей. Залишившись сама у кімнаті будинку, що розташована одразу за коридором, ОСОБА_4 помітила на верхній полиці серванту, який знаходився в дальньому лівому кутку під стіною, гроші. Скориставшись тим, що господар будинку вийшов на двір, ОСОБА_4 вирішила викрасти гроші, які належали ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, діючи повторно, з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_6 , 27 січня 2016 року в обідній час, перебуваючи у вищевказаній кімнаті будинку, ОСОБА_4 , переконавшись, що її дії є непоміченими для сторонніх осіб, поки господар перебував на подвір`ї, шляхом вільного доступу, з полиці серванту, таємно викрала гроші у сумі 400 грн. купюрами номіналом по 200 грн. кожна.

В подальшому, ОСОБА_4 поклала гроші до кишені куртки, залишила територію домогосподарства ОСОБА_6 та пішла додому, отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Своїми вищевказаними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто скоїла злочин із прямим умислом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнала повністю, щиро розкаялася, суду показала, що 25 січня 2016 року в обідній час на пропозицію ОСОБА_5 зайшла до нього додому на АДРЕСА_2 , де в одній із кімнат будинку випила з останнім спиртного. Через деякий час, ОСОБА_5 пішов у іншу кімнату відпочивати. Вона ще деякий час залишалася у будинку, а коли зібралася йти - помітила на столі гроші. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 спав у іншій кімнаті, вона викрала гроші в сумі 300 грн. номіналом 100 і 200 грн., поклала їх у кишеню куртки та пішла до дому. Викрадені гроші в цей же день вона витратила на придбання продуктів харчування.

Крім того, 27 січня 2016 року в обідній час вона прийшла до свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , щоб допомогти по господарству. Останній запросив її до свого будинку, а сам вийшов на вулицю. Залишившись одна у кімнаті будинку, яка розташована одразу за коридором, вона побачила на верхній полиці серванту, що знаходився в дальньому лівому кутку під стіною гроші. Скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , вона викрала гроші у сумі 400 грн. дві купюри номіналом по 200 грн. кожна, поклала їх у кишеню куртки та пішла до дому. Викрадені гроші вона витратила на особисті потреби.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в описовій частині вироку, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, вчинена повторно.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєних нею злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, від яких тяжких наслідків не настало.

Особу обвинуваченої, яка згідно ст. 89 КК України раніше не судима, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працює, малолітніх дітей на утриманні не має (а. с. 26-30).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілим завданої злочинами шкоди.

Суд також враховує, думку потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які подали до суду письмові заяви про те, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не мають, просять призначити обвинуваченій покарання, не пов`язане з позбавленням волі (а. с. 23-24).

Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 є: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченої, суд вважає, що за вчинення останньою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді арешту, за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження . Остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді обмеження волі, згідно зі ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: