АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/3247/16-к
Провадження №11-кп/791/1068/16 Головуючий у 1-й інст.:
ОСОБА_1
Категорія: вирішення питання,
пов`язаного з виконанням вироку Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

іменем України

15 листопада 2016 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2016р. по провадженню щодо розгляду клопотання про застосування Закону України від 26.11.2015р. «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новосибірськ РФ, гр-на України, раніше судимого, останнього разу засудженого вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2015р. за ст.ст.15 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання - з 14.01.2015р.,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2016р. клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення задоволено частково. Зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2015р., строк попереднього ув`язнення з 14.01.2015р. по 17.01.2015р. та з 26.02.2015р. по 31.08.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений під час досудового розслідування та судового розгляду з 14.01.2015р. по 17.01.2015р. та з 26.02.2015р. по 31.08.2015р., а тому до нього має бути застосовано вимоги ст.72 ч.5 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує на незаконність ухвали суду. Так, вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2015р. він був засуджений за ст.ст.15 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання визначено обчислювати з 14.01.2015р. Проте він перебуває у СІЗО по теперішній час по іншому кримінальному провадженню, де запобіжний захід не обирався, а тому з урахуванням ст.72 ч.5 КК України, цей час йому має бути зарахований у строк відбування покарання із розрахунку один день перебування у СІЗО за два дні позбавлення волі. Просить ухвалу суду скасувати, зарахувати у строк покарання за вироком Комсомольського районного суду м.Херсона від 19.06.2015р., як день за два, строк з 14.01.2015р. по момент розгляду апеляційним судом його апеляційної скарги. Також на підставі ст.72 ч.1 п.«б» КК України просить зарахувати в строк відбуття покарання час перебування ним під домашнім арештом з 17.01.2015р. по 26.02.2015р., з розрахунку два дні домашнього арешту, що є обмеженням волі, за один день позбавлення волі.

Вислухавши суддю-доповідача; доводи засудженого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційну скаргу; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, розглянувши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Згідно з Законом України від 26.11.2015р. №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» були внесені зміни до частини 5 статті 72 КК України, відповідно до яких суди мають зараховувати попереднє ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд першої інстанції врахував вказані вимоги закону та правильно зробив висновок про те, що дія ст.72 ч.5 КК України (зі змінами внесеними Законом України від 26.11.2015р. №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») має бути застосована на час перебування засудженого під вартою в ході досудового розслідування та судового розгляду, а саме: з 14.01.2015р. по 17.01.2015р. та з 26.02.2015р. по 31.08.2015р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доводи апелянта про те, що він в теперішній час утримується у СІЗО через інше кримінальне провадження, а тому цей термін має бути зарахований, як строк відбування покарання за вироком суду від 19.06.2015р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не ґрунтуються на законі. Так, згідно зі ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, та провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили був тимчасово залишений в Херсонському СІЗО відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.01.2016р. (а.п.53) не у кримінальному провадженні №0000156, у межах якого до нього було застосовано попереднє ув`язнення і він був засуджений, а в межах іншого провадження, зокрема за №0000211, тому строк перебування засудженого у СІЗО після набрання вироком законної сили 31.08.2015р. - не може бути зарахований, як попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання ОСОБА_7 , обґрунтовано виходив з того, що попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення зазначений засудженим термін перебування у СІЗО після набрання вироком законної сили.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо зарахування в строк відбуття покарання часу перебування засудженого під домашнім арештом з 17.01.2015р. по 26.02.2015р., з розрахунку два дні домашнього арешту, за один день позбавлення волі, оскільки зазначене чинним законодавством не передбачено. При цьому, посилання апелянта на ст.72 ч.1 п.«б» КК України є недоречним, оскільки вказана стаття кримінального закону передбачає правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення, а не домашнього арешту.

Ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, її висновки відповідають фактичним обставинам провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни ухвали, не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2016р. щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді :