ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/7298/16-к
Провадження № 1-кс/201/4576/2016р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000869 від 08.08.2013р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 19.05.2016р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000869, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2013р., останньому 07.11.2013р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 347, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому, строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжувався декілька раз до 07.05.2015р. В подальшому, 08.05.2014р. за результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження було складено обвинувальний акт та направлено до суду, який з огляду на процесуальні порушення, повернув обвинувальний акт органу досудового розслідування, а лише 03.07.2015р. вже поза межами строку досудового розслідування, прокурор затвердив повторний обвинувальний акт та направили його до суду для розгляду кримінального провадження по суті, однак суд, звертаючи увагу органу досудового розслідування на чисельні порушення кримінально-процесуального закону, а також порушення строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України, повторно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків. Оскільки строк досудового розслідування на даний час закінчився, орган досудового розслідування не завертався з клопотанням про його продовження, заявник вважає, що підстави, з яких ухвалами слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області був накладений арешт на його майно відпали, у зв`язку із чим, просить такий арешт скасувати.

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 клопотання передано 20.05.2016р.

Судове засідання, призначене на 25.05.2016р., було відкладене за клопотанням представника прокуратури у зв`язку з тим, що їм додатковий час, що надати суду для огляду матеріали кримінального провадження, які складають 8 томів.

Заявник в судовому засіданні 31.05.2016р. клопотання підтримав та просив його задовольнити з огляду на те, що строки досудового розслідування вичерпані та в законний спосіб не можуть бути поновлені.

Представник прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні 31.05.2016р. заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному в провадженні закінчено.

На підставі заяв сторін від 31.05.2016р. судове засідання відбувалось за правилами ст. 107 КПК України без фіксації судового засідання технічними засобами.

Суд, вислухав думку учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000869, приходить до висновку про необхідність відмови у скасуванні арешту з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до п 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вищезазначені приписи процесуального закону повністю кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 110 КПК України, якою визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, а також приписами параграфу 1 глави 24 КПК України, в якому визначаються загальні форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 08.05.2014р. старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000869 від 08.08.2013р. стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та направлено до суду для здійснення судового розгляду (а.с. № 35-48).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2015р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015р., вищевказаний обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення недоліків, який на виконання зазначеного судового рішення, 03.07.2015р. затвердив новий обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , направивши його до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. № 77-87), де ухвалою суду першої інстанції від 10.11.2015р., залишеної без змін ухвалою апеляційної інстанції від 10.12.2015р., обвинувальний акт було повторно повернуто прокурору для усунення недоліків (а.с. № 22-34).

Як встановлено з даних судових рішень, складений органом досудового розслідування обвинувальний акт в останній редакції взагалі був оформлений без продовження строків досудового розслідування у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки складання обвинувального акту, як і отримання доказів, після спливу строків досудового розслідування є невідповідністю вимогам КПК України, оскільки саме по собі складання обвинувального акта поза межами будь-якої правової регламентації не створює правових наслідків.

З викладеного вбачається, що строком закінчення досудового розслідування даного кримінального провадження є складання та направлення до суду обвинувального акта від 08.05.2014р., оскільки після цього відсутні будь-які документи щодо продовження строку досудового розслідування, що у сукупності з вищезазначеними нормами кримінально - процесуального закону свідчить про закінчення у встановленому порядку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що клопотання про скасування арешту може вирішуватися слідчим суддею лише під час здійснення досудового розслідування, клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки повинно вирішуватися судом, який буде здійснювати судове провадження за зазначеним обвинувальним актом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000869 від 08.08.2013р., накладеного ухвалами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (під головуванням судді ОСОБА_6 ) від 13.11.2013р. та 14.11.2013р. - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1