Справа № 461/2105/16-к
Провадження № 1-кс/461/1592/16
УХВАЛА
іменем України
31.03.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 , який звернувся в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області та зобов`язання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повернути вилучені в ході обшуку грошові кошти та документи
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , в якій просить визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , зобов`язати його повернути ОСОБА_5 вилучені в ході обшуку грошові кошти на загальну суму 24000,00 грн. та повернути вилучені в ході обшуку особисті документи та грошові кошти у сумі 1302,00 грн., які були виявлені при огляді куртки ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що при проведенні слідчої дії процесуальним прокурором не дотримано вимог ст. 7, 106, 171 КПК України, ст. 59, 63 Конституції України, оскільки своєчасно не повернуто вилучене у ході обшуку майно, порушено порядок складання протоколу та порушено гарантоване Конституцією України право підозрюваного на захист.Зазначає, що вказані грошові кошти були призначені для лікування дружини підозрюваного, ОСОБА_6 , що підтверджується випискою з медичної карти. Вважає, що дані грошові кошти повинні бути повернуті. Також зазначив, що прокурор мав звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого майна. Оскільки прокурором зроблено цього не було, останній зобов`язаний повернути підозрюваному таке майно. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задоволити.
Слідчий проти мотивів скарги заперечив, просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час судового розгляду скарги встановлено, що 02.03.2016 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_7 та проведено обшук у приміщенні ресторану «Зальцборг», що знаходиться за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, смт. Стара Сіль, хутір Патрочизна та усіх допоміжних і підсобних приміщень з метою виявлення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, а саме: грошових коштів, матеріальних цінностей, робочих документів, чорнових записів, мобільних телефонів, банківських карток та іншого майна, здобутого злочинним шляхом.

Як вбачається із протоколу обшуку від 02 березня 2016 року, такий складено і роздруковано у службовому приміщенні військової прокуратури Львівського гарнізону.

З даного протоколу обшуку видно, що на час проведення такого ОСОБА_5 був фактично затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Слідчий суддя погоджується з твердженнями захисника ОСОБА_3 про те, що такі дії, проведені в ході досудового розслідування без участі захисника є порушенням права ОСОБА_5 на захист, що гарантоване ст.ст. 59, 63 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, однак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення даної скарги в частині повернення грошових коштів, оскільки слідчим надано копію постанови про визнання речовим доказом та направлення речового доказу на відповідальне зберігання від 04.03.2016 року.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 , який звернувся в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задоволити частково, оскільки слідчий не надав постанови про визнання речовими доказами документів, які були вилучені під час обшуку чи ухвалу слідчого судді про накладення арешту на такі документи.

В той же час, не підлягає задоволенню вимога заявника щодо визнання незаконною бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , оскільки таке рішення слідчого судді виходило б за межі його повноважень при розгляді скарг на дії (бездіяльність) слідчого, визначених ст. 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 вилучені в ході обшуку особисті документи, виявлені при огляді куртки ОСОБА_5 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 31 березня 2016 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали буде проголошений 01 квітня 2016 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1