Ухвала іменем україни 18 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002653 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року стосовно нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2015 року

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8 160 грн, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року вирок міського суду у частині не призначення додаткового покарання скасовано і постановлено новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
У решті вирок міського суду залишено без змін.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим за засуджено за те, що він 29 серпня 2014 року приблизно о 19 год. 40 хв. у стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем «Субару Пегасі», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною по вул. Мельника, що у м. Івано-Франківську у напрямку перехрестя Мельника-Сахарова проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч у напрямку до житлових будинків по вул. С. Бандери, при цьому порушив вимоги пунктів 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху Украни (ПДР), виїхав на зустрічну смугу де вчинив зіткнення із мотоциклом «Ямаха», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . У результаті порушення ОСОБА_6 ПДР України ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку засудженого призначене цим судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі, оскільки апеляційною інстанцією не повною мірою враховано обставини, що пом`якшують покарання та безпідставно призначено йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Зазначає, що вказане додаткове покарання ставить його сім`ю у складне матеріальне становище, а також позбавляє можливості доставляти у лікувальні заклади матір дружини, доньку до коледжу для відвідування нею занять.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив судове рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вимоги зазначені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, а також призначене судом за цією нормою закону України про кримінальну відповідальність основне покарання у виді штрафу у касаційній скарзі останнім не оспорюються.

Доводи касаційної скарги засудженого про безпідставне призначення апеляційним судом йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є не переконливими.

Згідно із ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлене відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Відповідно до статей 50, 65 КК України при виборі заходу примусу суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має на меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, як останнім, так і іншими особами.

Цих вимог процесуального та матеріального права апеляційним судом при ухваленні судового рішення дотримано у повному обсязі, оскільки скасовуючи вирок міського суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання та ухвалюючи новий вирок, яким засудженому призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, апеляційний суд навів обґрунтовані підстави для прийняття такого рішення.

Так, суд зважив на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обґрунтовано визнано міським судом обставиною, яка обтяжує покарання, однак фактично не враховано при призначенні покарання. Разом з тим, апеляційний суд при призначенні додаткового покарання врахував дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнав себе винуватим у вчиненому злочину та щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому у повному обсязі завданий злочином збиток, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений і має одну неповнолітню дитину.
На думку колегії суддів, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, визначивши мінімальний строк даного покарання, передбачений законом України про кримінальну відповідальність. Таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, оскільки воно ефективно сприятиме виправленню засудженого і попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи наведені у касаційні скарзі засудженого не є переконливими для зміни вироку апеляційного суду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2015 року залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3