13.10.2016 Єдиний унікальний № 371/928/16-к
Провадження 1-кп/371/80/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000398 від 07.07.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козин, Миронівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, освіта середня, не депутата, раніше судимого Миронівським районним судом за ст. 71, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

судовим слідством Миронівський районний суд Київської області,

В С Т А Н О В И В :
6 липня 2016 року у вечірній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку металевих речей із території домоволодіння та господарських приміщень, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_6 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

7 липня 2016 року близько 4 год. 00 хв. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, проник через дерев`яну одностворчасту хвіртку на територію вказаного домоволодіння з метою здійснення крадіжки металевих речей.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, відшукав та заволодів алюмінієвим бідоном ємкістю 40 л. вартістю 1000 грн., який знаходився у незамкненому шиферному господарському приміщенні, алюмінієвою каструлею ємкістю 40 л. вартістю 571 грн. 20 коп., яка знаходилася у незамкненому цегляному господарському приміщенні, металевою гирею вагою 5 кг. вартістю 100 грн., металевими корпусами електродвигунів у кількості 2 шт. вартістю 19 грн. 50 коп. за один, а всього на суму 39 грн. та металевими гусеничними пальцями у кількості 15 шт. вартістю 2 грн. 06 коп., всього на суму 30 грн. 94 коп., які знаходилися на огородженій парканом території.

Викраденим у потерпілого ОСОБА_6 майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, покинувши територію зазначеного домоволодіння з викраденими речами, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1741 грн. 14 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 6 липня 2016 року у вечірній час, точного часу не пам`ятає, він вирішив вчинити крадіжку металевих речей із території домоволодіння та господарських приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_6 . Так, 7 липня 2016 року близько 4 год. 00 хв. він, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, проник через дерев`яну одностворчасту хвіртку на територію вказаного домоволодіння з метою здійснення крадіжки металевих речей. Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, він, відшукав та заволодів алюмінієвим бідоном ємкістю 40 л., який знаходився у незамкненому шиферному господарському приміщенні, алюмінієвою каструлею ємкістю 40 л., яка знаходилася у незамкненому цегляному господарському приміщенні, металевою гирею вагою 5 кг., металевими корпусами електродвигунів у кількості 2 шт. та металевими гусеничними пальцями у кількості 15 шт., які знаходилися на огородженій парканом території. Викраденим він розпорядився на власний розсуд, а саме здав у пункті прийому металобрухту у м. Миронівка.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднане з проникненням у сховище, кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 65 КК України - щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, повне визнання своєї вини, перебування на його утриманні неповнолітнього сина, вагітної дружини, те, що він являється учасником АТО обставинами, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, те, що він раніше судимий судимість не знята та не погашена, посередньо характеризуються за місцем проживання, а також враховує ту обставину, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки інша міра покарання не пов`язана із позбавленням волі не сприятиме виправленню засудженого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Даний злочин ОСОБА_3 вчинив 25 травня 2016 року, тобто до постановлення вироку Миронівського районного суду від 22 липня 2016 року, за ч.2 ст. 185 КК України яким його засуджено за двох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 21, 25 постанови Пленуму ВС України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, які вчинено до, постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ст. 70: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався. З огляду на те, що обвинувачений на час розгляду справи відбуває покарання у виді позбавлення волі, підстави для обрання йому запобіжного заходу за відсутності відповідних клопотань в учасників кримінального провадження немає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання: у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_3 шляхом повного поглинання покарання, призначеного вироком Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців покаранням, призначеним за цим вироком, і остаточно, до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 25.08.2016 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, передані на зберігання потерпілому, залишити у його власності.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні не заявлені.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1