Справа № 473/2956/15-к
Провадження 1-кп/473/25/2016
УХВАЛА
іменем України
"25" березня 2016 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001468 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, з професійно-технічною освітою, не одружений, проте співмешкає без реєстрації шлюбу, раніше не судимий, працював сигналізатором в Вознесенській дистанції колії Одеської залізниці, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, який закінчується 28 березня 2016 року, на два місяці обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на потерпілого. Таке клопотання прокурора підтримав потерпілий.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків та неврахування в клопотанні даних про особу обвинуваченого, зокрема того, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується, мав місце роботи. Також захисник зазначила, що жоден із ризиків прокурором не доведено та не доведено неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів, як того вимагає КПК та практика Європейського суду з прав людину, просила суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання сторін, суд враховую наступні вимоги кримінально-процесуального законодавства.

Згідно із ч.4 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 не можливо закінчити з причин незалежних від суду, оскільки прокурором заявлено клопотання про необхідність зміни пред`явлено обвинувачення.

Крім того, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 - належать до особливо тяжких злочинів. Пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років. Обвинуваченому же пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 України та ч.4 ст.187 КК України, які, відповідно

передбачають мінімальне покарання у вигляді 7 та 8 років позбавлення волі.

Під вартою ОСОБА_6 знаходиться з 20 червня 2015 року, проте строк тримання його під вартою не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, з огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

В матеріалах провадження наявні докази, які свідчать як про обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому, так і про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, як підставу для продовження запобіжного заходу та враховує, що Європейський суд з прав людини в п.20 рішення у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11) від 12 лютого 2015 року зазначив, що: «для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення».

Те, що обвинувачений може переховуватись від суду свідчить така обставина як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, що може бути достатньою причиною разом з іншими обставинами для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відповідно по п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України» Європейський Суд зазначив що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого, та вважає що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим їх процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 22 травня 2016 року включно в СІЗО м.Миколаєва.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно оригіналу

Суддя: