Справа № 529/1107/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка Полтавського району Полтавської та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітнії дітей, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 20. 05. 2016 року знаходячись на території дачного господарства, яке розташоване в с. Веселівка Диканського району Полтавської області та належне потерпілому ОСОБА_5 , де, з корисливих спонукань, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою драбини та обценьків шляхом демонтування викрав з даху сараю 2 листи восьми хвильового шиферу, а з іншого сараю 15 листів восьми хвильового шиферу, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 943 грн. 50 коп. В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 викраденим майном потерпілого розпорядився на власний розсуд.

При розгляді справи судом, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах здійснив крадіжу шиферу з господарства належного потерпілому ОСОБА_5 . У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні своїми показаннями підтвердив вище вказані факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 крадіжки шиферу з належного йому дачного господарства.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини ним не оспорюються, тому він, потерпілий та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України , судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) є вірною, так як він 20. 05. 2016 року з двох сараїв дачного господарства належного потерпілому ОСОБА_5 , розташованого в с. Веселівка Диканського району Полтавської області, з метою наживи, таємно викрав 17 листів шиферу, завдавши останньому матеріальних збитків на загальну суму 943 грн. 50 коп.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та повне визнання своєї вини, відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Згідно ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який у вчиненому розкаявся, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе і досягне мети при призначенні йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у громадських робіт .

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався і на час судового розгляду учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Речові докази у вигляді дев`яти листів восьми хвильового шиферу, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому як власнику цього майна.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: