АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0010119 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, без реєстрації на території України, який тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
10.06.2014 року Солом' янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ст. 75 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Соломянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України приєднано до покарання призначеного за даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Соломянського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_5 17.10.2015 року, приблизно о 20:10 годині, перебуваючи в приміщенні ТОВ «Істок», яке розташоване за адресою: м. Київ, пр-кт Відрадний, 95-Г, побачив тимчасову споруду кав`ярні, яку орендує ТОВ «Неспрессо», з якої він вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження захисного ролету, проник в середину кав`ярні ТОВ «Неспрессо», що розташована за адресою: м. Київ, пр-т. Відрадний, 95-Г, звідки повторно, таємно викрав грошові кошти на загальну суму 595 гривень, з яких 145,00 гривень належать ОСОБА_8 , директору ТОВ «Неспрессо», а 450,00 гривень належать ОСОБА_9 , продавцю ТОВ «Неспрессо» і, утримуючи при собі викрадені грошові кошти в сумі 595,00 гривень, намагався з місця вчинення кримінального правопорушення втекти, але не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони і викрадене у нього в подальшому було вилучене та повернуто потерпілим.
Діями обвинуваченого ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди потерпілим: ОСОБА_8 в розмірі 145, 00 грн., а ОСОБА_9 в розмірі 450,00 грн., яка відшкодована шляхом повернення викраденого.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить змінити призначене судом першої інстанції покарання та призначити мінімальне покарання визначене санкцією ч.3 ст. 185 КК України або призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, мотивуючи тим, що свою вину у інкримінованому злочині визнав як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції, активно сприяв слідству у розкритті кримінального правопорушення, у вчиненому кається, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, та є єдиним годувальником своєї сім`ї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та у його інтересах захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_5 покарання.
Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу ОСОБА_5 , який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив новий злочин в період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, матеріальна шкода потерпілим відшкодована шляхом повернення викраденого.
Також при призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховано обставину, яка пом`якшує його покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його особу, який будучи раніше судимий в тому числі за аналогічний злочин, в період іспитового строку знов вчинив умисне, тяжке, кваліфіковане кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_5 як особа представляє суспільну небезпеку, а його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, - відсутні.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

В даному випадку, суд призначив ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України із врахуванням положень ст. 71 КК України, яке є справедливим і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що при призначенні міри покарання не достатньою мірою враховано особу обвинуваченого є безпідставними, констатуються обвинуваченим з формальних підстав та належно, повно враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому, про що змістовно та обґрунтовано зазначено в оскаржуваному вироку.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для зміни законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

___________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1027/2016
Категорія КК: ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1