Провадження по справі № 1-кс/522/3102/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 31.03.2015 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.08.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 приблизно в лютому 2015 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, знаходячись у приміщенні бару «Шахноз», розташованого по вул. Леніна в с. Михайлівка Саратського району Одеської області, який належить ОСОБА_7 , з метою особистого матеріального збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в рішучій формі, повторно, незаконно..щцмагав у потерпілого ОСОБА_10 , вчинення дій майнового характеру, а саме пере дач і йому грошових коштів в сумі 10000 доларів США, що становить 234400 гривень, виходячи із курсу Національного банку України 1 долар - 23.44 гривень, при цьому погрожував фізичною розправою, а саме вбивством урієву ОСОБА_11 , який погрози на свою адресу сприймав, як дійсні і реальні.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний чисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимоги ередачі йому грошових коштів, належних ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , 30.03.2015 року, приблизно в 21.00 годині, знаходячись у приміщенні бару «Шахноз», розташованого по вул. Леніна в с. Михайлівка Саратського району Одеської області, який належить ОСОБА_7 , з метою особистого матеріального збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_9 висловлював наміри вбивства ОСОБА_10 у випадку, якщо останній не виконає його вимоги і не передасть йому грошові кошти у сумі 10000 доларів США, що становить 234400 гривень, виходячи із курсу Національного банку України 1 долар - 23,44 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 переконавшись у відсутності ОСОБА_10 у приміщенні бару «Шахноз» на автомобілі марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажирами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,під`їхав до двору будинку АДРЕСА_1 , де в подальшому зайшов до двору будинку, та голосно висловлювався в адресу ОСОБА_10 грубою нецензурною ласкою та погрозою вбивства, при цьому, демонструючи предмет, зовні схожий на пістолет, висловив вимогу передачі йому ОСОБА_10 грошових коштів, зробивши при цьому один постріл.

Згідно висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 510 від 30.04.2015 року на наданих на експертизу змивах з лівої руки та обличчя, які належать ОСОБА_5 , вилучених 31.03.2015 року виявлені речовини характерні для продуктів пострілу нітроцелюлозним порохом.
04.10.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували на вулиці Самарська в м. Одесі, в автомобілі марки «БМВ-320-Д», державний знак НОМЕР_2 та попередньо домовились про викрадення людини та тримання її як заручника з метою спонукання її родичів дати їм викуп, за таку людину як умову її звільнення. На виконання злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за вказаною адресою один із вказаних осіб (на даний момент слідством не встановлено, хто саме) підійшов до неповнолітньої ОСОБА_18 та запропонував сісти до салону вищезазначеного автомобіля. На вказану пропозицію остання відмовилась та почала бігти в протилежному від автомобіля напрямку. Через 10-15 метрів ОСОБА_5 наздогнав її та із застосуванням фізичної сили заштовхав на заднє сидіння автомобіля «БМВ». З метою унеможливлення відслідковування неповнолітньою ОСОБА_18 шляху руху автомобіля ОСОБА_17 з застосуванням фізичної сили, тримаючи за шию неповнолітню нагнув її голову до підлоги автомобіля. Після цього усі четверо на вказаному автомобілі попрямували до села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний намір спрямований на отримання викупу за звільнення неповнолітньої ОСОБА_18 викрадачі зателефонували з мобільного телефону останньої (слідством на даний час не встановлено хто саме) та повідомили матір неповнолітньої ОСОБА_19 про те, що її дочку викрадено та висловили вимогу щодо викупу за її доньку. У відповідь на вимогу ОСОБА_19 , сприйнявши вищезазначене, як реальну загрозу життю її доньки ОСОБА_18 та необхідну умову її звільнення повідомила, що готова здійснити викуп доньки, а також повідомила, що має лише 500 доларів США та 5000 гривень. Після цього з метою доведення злочинного наміру до кінця викрадачі наказали ОСОБА_19 прибути на вулицю Оборонну села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області, де вона мала б передати вказаний викуп.

05.10.2015 приблизно о 04.00 год. працівниками Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області біля будинку АДРЕСА_2 було затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 які намагалися уникнути переслідування на автомобілі «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час затримання на задньому сидінні автомобіля знаходилась заручниця неповнолітня ОСОБА_18 , яку було звільнено.

Крім того, встановлено, що 04.10.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували на вулиці Самарська в м. Одесі, в автомобілі марки «БМВ-320-Д», державний знак НОМЕР_2 та попередньо домовились про викрадення людини та тримання її як заручника з метою спонукання її родичів дати їм викуп, за таку людину як умову її звільнення. На виконання злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за вказаною адресою один із вказаних осіб (на даний момент слідством не встановлено, хто саме) підійшов до неповнолітньої ОСОБА_18 та запропонував сісти до салону вищезазначеного автомобіля. На вказану пропозицію остання відмовилась та почала бігти в протилежному від автомобіля напрямку. Через 10-15 метрів ОСОБА_5 наздогнав її та із застосуванням фізичної сили заштовхав на заднє сидіння автомобіля «БМВ». З метою унеможливлення відслідковування неповнолітньою ОСОБА_18 шляху руху автомобіля ОСОБА_17 з застосуванням фізичної сили, тримаючи за шию неповнолітню нагнув її голову до підлоги автомобіля. Після цього усі четверо на вказаному автомобілі попрямували до села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний намір спрямований на отримання викупу за звільнення неповнолітньої ОСОБА_18 викрадачі зателефонували з мобільного телефону останньої (слідством на даний час не встановлено хто саме) та повідомили матір неповнолітньої ОСОБА_19 про те, що її дочку викрадено та висловили вимогу щодо викупу за її доньку. У відповідь на вимогу ОСОБА_19 , сприйнявши вищезазначене, як реальну загрозу життю її доньки ОСОБА_18 та необхідну умову її звільнення повідомила, що готова здійснити викуп доньки, а також повідомила, що має лише 500 доларів США та 5000 гривень. Після цього з метою доведення злочинного наміру до кінця викрадачі наказали ОСОБА_19 прибути на вулицю Оборонну села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області, де вона мала б передати вказаний викуп.

05.10.2015 приблизно о 04.00 год. працівниками Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області біля будинку АДРЕСА_2 було затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 які намагалися уникнути переслідування на автомобілі «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час затримання на задньому сидінні автомобіля знаходилась заручниця неповнолітня ОСОБА_18 , яку було звільнено.

Крім того, встановлено, що 04.10.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували на вулиці Самарська в м. Одесі, в автомобілі марки «БМВ-320-Д», державний знак НОМЕР_2 та попередньо домовились про викрадення людини та тримання її як заручника з метою спонукання її родичів дати їм викуп, за таку людину як умову її звільнення. На виконання злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за вказаною адресою один із вказаних осіб (на даний момент слідством не встановлено, хто саме) підійшов до неповнолітньої ОСОБА_18 та запропонував сісти до салону вищезазначеного автомобіля. На вказану пропозицію остання відмовилась та почала бігти в протилежному від автомобіля напрямку. Через 10-15 метрів ОСОБА_5 наздогнав її та із застосуванням фізичної сили заштовхав на заднє сидіння автомобіля «БМВ». З метою унеможливлення відслідковування неповнолітньою ОСОБА_18 шляху руху автомобіля ОСОБА_17 з застосуванням фізичної сили, тримаючи за шию неповнолітню нагнув її голову до підлоги автомобіля. Після цього усі четверо на вказаному автомобілі попрямували до села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний намір спрямований на отримання викупу за звільнення неповнолітньої ОСОБА_18 викрадачі зателефонували з мобільного телефону останньої (слідством на даний час не встановлено хто саме) та повідомили матір неповнолітньої ОСОБА_19 про те, що її дочку викрадено та висловили вимогу щодо викупу за її доньку. У відповідь на вимогу ОСОБА_19 , сприйнявши вищезазначене, як реальну загрозу життю її доньки ОСОБА_18 та необхідну умову її звільнення повідомила, що готова здійснити викуп доньки, а також повідомила, що має лише 500 доларів США та 5000 гривень. Після цього з метою доведення злочинного наміру до кінця викрадачі наказали ОСОБА_19 прибути на вулицю Оборонну села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області, де вона мала б передати вказаний викуп. При цьому ОСОБА_17 вийшов з автомобіля марки «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 для отримання грошей у якості викупу і був затриманий на місця передачі грошей, в цей самий момент ОСОБА_16 , який був за кермом зазначеного автомобіля, ОСОБА_5 та заручниця ОСОБА_18 стали уникати переслідування на автомобілі, тобто ОСОБА_16 здійснив дії активної непокори, після чого працівником міліції ОСОБА_20 було здійснено 6 пострілів з табельної вогнепальної зброї з метою пошкодження транспортного засобу для його зупинки згідно вимог закону України «Про міліцію».

05.10.2015 приблизно о 04.00 год. біля будинку 109 по вулиці Оборонна, села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області у зв`язку з тим, що технічний стан автомобіля не дозволив здійснювати рух по далі у зв`язку з пошкодженням лівого заднього колеса ОСОБА_16 здійснив аварійну зупинку, після чого ОСОБА_5 вийшов з правого боку автомобіля та здійснив постріл з пістолету марки «ПМ-РФ», серії НОМЕР_3 у бік працівників міліції, які знаходились у автомобілі марки «Тайотта Камри», реєстраційний номер НОМЕР_4 при цьому пошкодив лобове скло зазначеного автомобіля, який належить працівнику міліції ОСОБА_21 . Працівники міліції під час здійснення пострілу ОСОБА_5 тілесних пошкоджень не отримали. Під час затримання на задньому сидінні автомобіля знаходилась заручниця неповнолітня ОСОБА_18 , яку було звільнено.

Крім того, встановлено, що 04.10.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували на вулиці Самарська в м. Одесі, в автомобілі марки «БМВ-320-Д», державний знак НОМЕР_2 та попередньо домовились про викрадення людини та тримання її як заручника з метою спонукання її родичів дати їм викуп, за таку людину як умову її звільнення. На виконання злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за вказаною адресою один із вказаних осіб (на даний момент слідством не встановлено, хто саме) підійшов до неповнолітньої ОСОБА_18 та запропонував сісти до салону вищезазначеного автомобіля. На вказану пропозицію остання відмовилась та почала бігти в протилежному від автомобіля напрямку. Через 10-15 метрів ОСОБА_5 наздогнав її та із застосуванням фізичної сили заштовхав на заднє сидіння автомобіля «БМВ». З метою унеможливлення відслідковування неповнолітньою ОСОБА_18 шляху руху автомобіля ОСОБА_17 з застосуванням фізичної сили, тримаючи за шию неповнолітню нагнув її голову до підлоги автомобіля. Після цього усі четверо на вказаному автомобілі попрямували до села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний намір спрямований на отримання викупу за звільнення неповнолітньої ОСОБА_18 викрадачі зателефонували з мобільного телефону останньої (слідством на даний час не встановлено хто саме) та повідомили матір неповнолітньої ОСОБА_19 про те, що її дочку викрадено та висловили вимогу щодо викупу за її доньку. У відповідь на вимогу ОСОБА_19 , сприйнявши вищезазначене, як реальну загрозу життю її доньки ОСОБА_18 та необхідну умову її звільнення повідомила, що готова здійснити викуп доньки, а також повідомила, що має лише 500 доларів США та 5000 гривень. Після цього з метою доведення злочинного наміру до кінця викрадачі наказали ОСОБА_19 прибути на вулицю Оборонну села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області, де вона мала б передати вказаний викуп, тому як у разі не виконання вимог погрожували здійснити насильницькі дії. Після чого ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , будучи раніше засудженим за скоєння злочину, передбаченого ст.153 ч.2 КК України, та маючи непогашену судимість, продовжуючи злочинне діяння, користуючись сприятливою обстановкою для вчинення злочину, а саме відсутністю сторонніх осіб та фактичним придушенням волі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 , продовжуючи погрожувати фізичною розправою, поставив біля багажного відсіку вищезазначеного автомобіля. Далі ОСОБА_17 наказав ОСОБА_18 спустити до колін джинси одягненні на неї. Потерпіла, сприймаючи погрози, як реальні і боячись застосування у будь-який момент сили з боку ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , спустила до колін джинси одягненні на неї.

ОСОБА_16 , подавивши волю потерпілої, виконував дії для задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом стосовно неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 .

Крім того, встановлено, що 04.10.2015 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_5 спільно зі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебували на вулиці Самарська в м. Одесі, в автомобілі марки «БМВ-320-Д», державний знак НОМЕР_2 та попередньо домовились про викрадення людини та тримання її як заручника з метою спонукання її родичів дати їм викуп, за таку людину як умову її звільнення. На виконання злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за вказаною адресою один із вказаних осіб (на даний момент слідством не встановлено, хто саме) підійшов до неповнолітньої ОСОБА_18 та запропонував сісти до салону вищезазначеного автомобіля. На вказану пропозицію остання відмовилась та почала бігти в протилежному від автомобіля напрямку. Через 10-15 метрів ОСОБА_5 при цьому був одягнений у формений одяг працівника міліції, а саме бушлат з погонами «лейтенант» та кашкет, наздогнав її при цьому представився працівником правоохоронного органу та із застосуванням фізичної сили заштовхав на заднє сидіння автомобіля «БМВ». З метою унеможливлення відслідковування неповнолітньою ОСОБА_18 шляху руху автомобіля ОСОБА_17 з застосуванням фізичної сили, тримаючи за шию неповнолітню нагнув її голову до підлоги автомобіля. Після цього усі четверо на вказаному автомобілі попрямували до села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області. Продовжуючи реалізувати спільний злочинний намір спрямований на отримання викупу за звільнення неповнолітньої ОСОБА_18 викрадачі зателефонували з мобільного телефону останньої (слідством на даний час не встановлено хто саме) та повідомили матір неповнолітньої ОСОБА_19 про те, що її дочку викрадено та висловили вимогу щодо викупу за її доньку. У відповідь на вимогу ОСОБА_19 , сприйнявши вищезазначене, як реальну загрозу життю її доньки ОСОБА_18 та необхідну умову її звільнення повідомила, що готова здійснити викуп доньки, а також повідомила, що має лише 500 доларів США та 5000 гривень. Після цього з метою доведення злочинного наміру до кінця викрадачі наказали ОСОБА_19 прибути на вулицю Оборонну села Прилиманського, Овідіопольського району, Одеської області, де вона мала б передати вказаний викуп.

05.10.2015 приблизно о 04.00 год. працівниками Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області біля будинку АДРЕСА_2 було затримано ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 які намагалися уникнути переслідування на автомобілі «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час затримання на задньому сидінні автомобіля знаходилась заручниця неповнолітня ОСОБА_18 , яку було звільнено.

05.10.2015 року він затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05.10.2015 року повідомлений про підозру.

06.10.2015 слідчим суддею Малиновського районного суду підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з поміщенням підозрюваного в ОСІ УДДВП в Одеській області.

01.12.2015 слідчим суддею Малиновського районного суду підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01.01.2016 року.

02.12.2015 року повідомлено про нову підозру.

Слідчим суддею Приморського району м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.02.2016 року.

П`ятимісячний строк досудового слідства закінчується 26.02.2016 року, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно скласти та погодити підозру в остаточній редакції, скласти реєстр кримінального провадження, обвинувальний акт, виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Термін утримання під вартою ОСОБА_5 закінчується, однак, у вказаний термін закінчити розслідування неможливо з вищезгаданих причин. Підстав для зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`яку немає, так як він підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкі злочини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно на інших підозрюваних в кримінальному провадженні, свідків; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочинів,тобто ризики, що були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, не змінилися.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки, оскільки лише тримання під вартою забезпечує примусову ізоляцію особи.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 353, ч. 2 ст. 189 КК України які є особливо тяжкими.

Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду, сховати речові докази, негативно вплинути на інших учасників, свідків та потерпілих, або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (кримінальне правопорушення є тяжким), що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою до шести місяців, тобто до 01 квітня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 199 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області до шести місяців, тобто до 01 квітня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.02.2016