Пустомитівський районний суд Львівської області
Справа №1-97
ПОСТАНОВА

судового засідання

15 жовтня 2010 року

Пустомитівський районний суд Львівської області

В складі: головуючого Нерознак В. Ф.

При секретарі Микитів Н. С.

З участю прокурора Сколець О. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити справу про обвинувачення

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 «а» Пустомитівського району Львівської області, б/п, одруженого, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, не судимого, -

-в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Пустомитівського районного суду Львівської області поступила кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 122 ч. 1, 129 ч. 1 КК України.

В постанові старшого слідчого СВ Пустомитівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області від 21.09.2009 року про притягнення ОСОБА_1 І в якості обвинуваченого було зазначено, що 04.04.2008 року біля 20 години в селі Муроване по вулиці Січових Стрільців, 94 Пустомитівського району Львівської області, - на ґрунті неприязних відносин, - підсудний ОСОБА_1 умисно наніс удари руками та головою в обличчя потерпілого ОСОБА_2 (свого батька), - внаслідок чого спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (ст. 122 ч. 1 КК України);

Крім того в такій постанові слідчого було зазначено, що 29.03.2009 року, біля 21 години, підсудний ОСОБА_1 в селі Муроване по вулиці Січових Стрільців, 94 Пустомитівського району, - на ґрунті неприязних відносин з своїм братом ОСОБА_2, - погрожував останньому вбивством, а саме: «взяв ОСОБА_2 своїми руками за одяг та, неодноразово, в агресивній формі, залякував потерпілого позбавлення життя» (ст. 129 ч. 1 КК України).

Під час судового розгляду, в порядку вимог ст. 277 КПК України, прокурор змінив предявлене ОСОБА_1 обвинувачення та виключив із обвинувачення покликання на те, що ОСОБА_1 вчинив злочинне діяння, передбачене ст. 129 ч. 1 КК України.

Проти зміни такого обвинувачення не заперечує і потерпілий ОСОБА_2 (який подав суду письмову заяву про закриття кримінальної справи).

Як на досудовому слідстві, так і в суді підсудний ОСОБА_1 вини своєї у предявленому обвинуваченні не визнавав та не визнає.

В даному судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що він хоче скористатися своїм правом та просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року (який набув чинності з 26.12.2008 року), - так як він має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В звязку з цим підсудний ОСОБА_1 просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності по ст. 122 ч. 1 КК України, а провадження по кримінальній справі закрити.

Прокурор стосовно такого клопотання підсудного ОСОБА_1 не заперечує.

Як видно із поданої суду заяви потерпілого ОСОБА_4, - останній також просить суд закрити порушену проти підсудного кримінальну справу.

Суд, проаналізувавши матеріали кримінальної справи, приходить до висновку про те, що стосовно підсудного ОСОБА_1 слід застосувати вимоги Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року (із урахуванням постанови прокурора про зміну обвинувачення).

Так, згідно вимог ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року (який набув чинності з 26 грудня 2008 року) видно, що підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими відповідно до ст.12 КК України, і які при цьому, на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З вимог ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року видно, що підлягають звільненню від кримінальної відповідальності в орядку та на умовах, визначених цим Законом особи, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, підсудний ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину по ст.. 122 ч. 1 КК України, який, - у відповідності до ст. 12. Ч. 3 КК України, - відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно матеріалів кримінальної справи подія такого злочину мала місце 04.04.2008 року, - тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року.

Із довідки сільського голови Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району, із записів у паспортах ОСОБА_1, ОСОБА_3 видно, що підсудний ОСОБА_1 має сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (який і на даний час не досяг 18 років).

Таким чином підсудний ОСОБА_1 є особою, яка підпадає під дію ст. 1 п. «в», ст. 6 Закон України «Про амністію» від 12.12.2008 року. Підсудний ОСОБА_1 виключно позитивно характеризується.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно акту Амністії усуває застосування покарання.

Відповідно до вимог ст. 6 п. 4 КПК України порушена кримінальна справа, якщо акт Амністії усуває застосування покарання за вчинене діяння, - підлягає закриттю.

А тому, керуючись ст. 1 п «в», ст. 6 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року, ст. 6 п. 4 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- Підсудного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від кримінальної відповідальності по ст. 122 ч. 1 КК України;

- Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 по ст. 122 ч. 1 КК України, - провадженням закрити;

-Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд з місця проживання, - обрану ОСОБА_1, - відмінити;

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: