Провадження №1-в/127/1338/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Вінницької ВК №86 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №12 в м. Вінниці, в режимі відео конференції, подання адміністрації Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та м. Запоріжжя, одруженого, громадянина України, українця, з середньою освітою, до засудження не працювавшого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.11.2001 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 186 ч. 1, 185 ч. 2, 42, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений: 21.01.2003 року умовно-достроково на 1 рік 25 днів;

- 05.12.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. З, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений: 30.08.2007 року умовно-достроково на 5 місяців 1 день;

- 04.06.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

- 26.08.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. 2, 71, 70 ч. 4 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. Звільнений: 04.08.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 29.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 21.06.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 121 ч. 1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- по даній справі засуджений 24.12.2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. ст. 119 ч. 1, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно Ухвали Вінницького міського суду Вінницької обл. від 01.04.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.04.2012 року по 15.08.2012 рік та з 12.09.2014 року по 26.01.2015 рік з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, суд

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання адміністрації Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , яке мотивоване тим, що засуджений за період відбування покарання довів своє виправлення, а саме: характеризується позитивно, протягом строку відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, двічі був заохочений адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а тому він заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Відбув 2/3 строку покарання 14.11.2015 року.

В судовому засіданні представник Вінницької ВК №86 ОСОБА_4 підтримав подання та просив його задовольнити з підстав, викладених в поданні.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав подання Вінницької ВК №86 та просив його задовольнити, звільнивши його умовно-достроково.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 та просив відмовити.

Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , думку представника адміністрації Вінницької ВК №86, думку прокурора, дослідивши та оцінивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення подання адміністрації Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України та на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, судом враховано позитивну характеристику ОСОБА_5 за місцем відбування покарання, а також наявність заохочень, враховано думку представника Вінницької ВК №86, який підтримав подання адміністрації Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) , однак суд враховує, що до ОСОБА_5 двічі було застосовано умовно-достроково звільнення від відбування покарання. Останній неодноразово судимий за вчинення злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, на даний час відбуває покарання за злочин вчинений в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Востаннє засуджений за ч.1 ст. 119 КК України, тобто за злочин, пов`язаний із позбавленням життя особи, вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.12.2014 року, а тому незважаючи на те, що засуджений на час розгляду подання 2/3 строку покарання, суд вважає даний строк покарання недостатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , оскільки на час розгляду заяви не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів своє виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не зробив, а тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
У задоволенні подання адміністрації Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: