Номер справи 623/1423/16-к
Номер провадження 1-кп/623/142/2016
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Мирча Бородянського району Київської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, призваного під час мобілізації до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014р. №607/2014, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_2 , сержанта, водія- електрика медичного пункту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
03.09.2014 року сержант ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 21.07.2014р. №607/2014 у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польової пошти НОМЕР_2 .
Згідно наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 № 92 від 03.09.2014р., сержант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини польової пошти НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти вказаної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 № 1 від 01.11.2014р. ОСОБА_4 призначений на посаду командира 2 мотопіхотного відділення - командира машини мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 25 окремого мотопіхотного батальйону.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 243 від 01.07.2015р. ОСОБА_4 призначено на посаду санітарного інструктора медичного пункту.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 328 від 01.09.2015р. ОСОБА_4 призначено на посаду водія-електрика медичного пункту вказаної військової частини.
Наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 № 156 від 22.09.2014р. сержант ОСОБА_4 був відряджений у м. Дебальцеве Донецької області для виконання завдань, згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом».
Згідно ст.ст. 11, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Приблизно в листопаді 2014 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, сержант ОСОБА_4 , знаходячись поблизу одного з блок постів АДРЕСА_2 , під час виконання бойового завдання, знайшов бойові припаси, а саме: 16 патронів 7,62х54К Мосін калібру 7,62 мм та 2 ручні осколкові гранати РГД-5.
При цьому, сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, діючи умисно та усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами та, маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами) дозволу, шляхом привласнення знайдених бойових припасів, придбав бойові припаси, а саме: 16 (шістнадцять) гвинтівкових патронів 7,62x54Н Мосін калібру 7,62 мм, які придатні для стрільби та відносяться до категорії бойових припасів, 2 (два) корпуси ручних гранат РГД-5 і 2 (два) запали УЗРГМ-2, які при з`єднанні складають дві ручні осколкові гранати РГД-5 та належать до категорії бойових припасів, помістив у свій тактичний рюкзак та в кінці листопада 2014 року, незаконно перевіз до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 за місцем дислокації АДРЕСА_2 , де в подальшому вказані боєприпаси ОСОБА_4 незаконно зберігав.
Відповідно до наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 № 349 від 27.11.2014 сержанту ОСОБА_4 було надано відпустку до м. Києва строком 10 діб.
Так, 28.11.2014 близько 15.10 год. солдат ОСОБА_4 був зупинений співробітниками БМЩГПОП ГУМВС України в Харківській області на блок-посту № НОМЕР_3 АДРЕСА_3 , що знаходиться на 630 км. автошляху АДРЕСА_2 .
В ході проведення огляду місця події в тактичному рюкзаку, що належить сержанту ОСОБА_4 , співробітниками БМЩГПОП ГУМВС України в Харківській області виявлено та вилучено 16 гвинтівкових патронів 7,62х54К Мосін калібру 7,62 мм, 2 корпуси ручних гранат РГД-5 та 2 запала УЗРГМ-2, які ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу носив.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст. 263 КК України.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:
ОСОБА_4 не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та військовою службою характеризується позитивно, проходив військову службу, нагороджений нагрудним знаком «За зразкову службу» відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 04.01.2016р., про що свідчать: довідки лікарів, характеристики, посвідчення до відзнаки МОУ.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до тяжкого злочину.
Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжкого злочину, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Враховуючи відсутність судимостей, щире каяття, нагороду обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 04.01.2016р., з урахуванням наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
До набрання вироком законної сили за відсутністю клопотань від прокурора запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Судові витрати згідно ч.2 ст. 124 КПК України, а саме витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, що проводилась експертами НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області у розмірі 2303,10 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази 16 гвинтівкових патронів 7,62 мм, 2 гранати РГД-5, 2 запали УЗРГМ-2, які знаходяться на зберіганні у військовій частині НОМЕР_4 , у відповідності до ст. 100 КПК України підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75,76, ч.1 ст. 263 КК України, ст. ст. 100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовій строк 2 роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати:
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов - не заявлено.
Речові докази 16 гвинтівкових патронів калібру 7,62 мм, 2 гранати РГД-5, 2 запали УЗРГМ-2, які знаходяться на зберіганні у військовій частині НОМЕР_4 , у відповідності до ст. 100 КПК України підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1