У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2016 року,

встановила:

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року засуджено

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, судимого, востаннє 19 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також вказаним вироком засуджено ОСОБА_5 , стосовно якого судові рішення не оскаржуються.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_7 8325 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 20000 грн на відшкодування моральної шкоди та 3200 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2016 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджений за те, що він 1 березня 2015 року приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись неподалік будинку № 4 на вул. Музейній в м. Запоріжжі, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , вчинили розбійний напад на ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_5 наніс потерпілому удар рукою в потиличну частину голови, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на землю обличчям до низу, а ОСОБА_4 наніс потерпілому удар в потиличну частину голови, від чого останній втратив свідомість. Внаслідок злочину засуджені заподіяли ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та відкрито заволоділи його майном на загальну суму 2 115 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про зміну судових рішень щодо нього в частині призначеного покарання. Вважає, що суд не урахував усі пом`якшуючі покарання обставини, які, на його думку, є підставами для призначення більш м`якого покарання, ніж призначено судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, судова колегія прийшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій не оспорюються в касаційній скарзі.

Як убачається зі змісту вироку, суд при обранні засудженому покарання урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та обрав покарання в межах санкції статті закону, що відповідає вимогам ст. 65 КК України. Покарання є необхідним для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів. Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим внаслідок суворості, немає.

З касаційної скарги та доданих до неї судових рішень не вбачається підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 8 лютого 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3