Справа № 738/1599/16-к
№ провадження 1-в/738/741/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

з участю:
прокурора ОСОБА_4
В С Т А H О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що він засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року за ч.2 ст.365 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки з позбавленням на підставі ст..54 КК України спеціального звання «лейтенант міліції». В строк відбування зараховано час перебування його під вартою з 24 липня 2013 року по 13 травня 2014 року. Крім того зазначає, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року (справа №645/3842/13-к, провадження №1-в/645/2/15) йому зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 01 липня 2011 року по 19.09.2011 року. Посилаючись на вищевикладене вважає що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» він відбув 1/4 частину призначеного судом покарання, а тому просить звільнити його відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило.
Представник установи виконання покарань в судове засідання також не з`явився.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти застосування до засудженого ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки засуджений ОСОБА_3 станом на 19 квітня 2014 року не відбув 1/4 частину призначеного судом покарання, крім того вчинив злочин який поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя і здоров`я.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Стаття 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року за ч.2 ст.365 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст..54 КК України спеціального звання «лейтенант міліції». Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахується з моменту приведення вироку до виконання, зараховано в строк відбування покарання перебування його під вартою з 24 липня 2013 року по 13 травня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 серпня 2015 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року залишено без змін.

Як вбачається з розпорядження вказаний вирок набрав законної сили 07 жовтня 2014 року.

З матеріалів особової справи (а.о.с.2) вбачається, що засуджений ОСОБА_3 був затриманий на виконання вироку - 14.06.2016 року.

Посилання засудженого, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 січня 2015 року йому в строк покарання зараховано час перебування його під вартою з 01 липня 2011 року по 19 вересня 2011 року, матеріалами особової справи не підтверджено.

Крім того, на запит суду про надання Менському районному суду вказаної ухвали Фрунзенський районний суд м. Харкова відповіді не надав.

Отже, беручи до уваги матеріали клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тобто станом на 19 квітня 2014 року, засуджений ОСОБА_3 відбув лише 8 місяців 25 днів призначеного судом основного покарання, що становить менше однієї чверті призначеного строку.

Також, як вбачається із змісту вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року засуджений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.365 КК України, який суд першої інстанції кваліфікував, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного орган дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом права, інтересам окремих громадян, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності катування (а.о.с.2, 5).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.365 КК України, яки поєднаний з насильством.

Таким чином, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_3 на день набрання чинності Закону України» не відбув 1/4 частини призначеного судом покарання та вчинив злочин, який поєднаний з насильством, суд приходить до висновку що в задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього ст..2 Закону України «Про амністію у 2014 році» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 2, 9, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1