Справа № 131/1590/16-к
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И

01.09.2016

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Іллінці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000067 від 24 лютого 2016 року із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 восени 2015 року в лісосмузі між селом Слобідка Іллінецького району та селом Троща, Липовецького району Вінницької області знайшов снаряд часів ВВВ, чим незаконно придбав, після чого приніс на територію свого житлового будинку, де проживає, що в АДРЕСА_1 , та заховав його під дерев`яною лавкою біля стіни житлового будинку і тим самим незаконно зберігав вказаний снаряд без передбаченого законом дозволу.

24.02.2016 року працівниками Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області в ході проведення огляду території домогосподарства ОСОБА_4 виявлено та вилучено вказаний снаряд часів ВВВ.

25.02.2016 року комісією у складі головного інспектора - вибухотехніка ВТВ майора поліції ОСОБА_6 та старшого інспектора - вибухотехніка ВТВ майора поліції ОСОБА_7 об 11.00 год. на території гранітного кар`єру с. Кальник Іллінецького району Вінницької області електричним способом за допомогою накладного заряду було знищено вищевказаний снаряд, так як він вважається вкрай небезпечним.

Згідно з висновком експерта № 21/111 від 29.07.2016 року предмет, який був вилучений 24.02.2016 року у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Слобідка Іллінецького району Вінницької області, до руйнування (знищення) був 76 мм артилерійським снарядом промислового виготовлення військового призначення часів ВВВ.

Даний предмет до руйнування (знищення) був бойовим припасом, а саме 76 мм артилерійським снарядом.

В середині даного предмета до руйнування (знищення) містилась вибухова речовина тротил та неорганічний окисник амоній нітрат. На наданих на дослідження металевих уламках виявлено сліди дифеніламіну стабілізатора нітроцелюлоз них порохів, 2,4 динітротолуолу пластифікатора нітроцелюлоз них порохів, вибухової речовини тротилу та неорганічного окисника амоній нітрату.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - незаконному зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В даному кримінальному провадженні 19 серпня 2016 року між прокурором та підозрюваним в присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПК України, за умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 - за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Сторонам угоди зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, що у відповідності до ст. 473 КПК України є:

1) для підозрюваної чи обвинуваченої - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 393, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також сторонам угоди зрозумілі наслідки невиконання угоди, які визначені ст. 476 КПК України, якими є:

1) У разі не виконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

2) Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

3) Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулась з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

4) Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.

5) Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Він просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечує, щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 19 серпня 2016 року є добровільним і не суперечить вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокуром та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вище викладене суд встановив, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин він підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 19 серпня 2016 року, у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною є його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Матеріальна шкода по кримінальному провадженні не завдана.

Запобіжний захід органами досудового слідства не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Речові докази у кримінальному провадженні знищені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 474, 475 КПК України суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Речові докази у кримінальному провадженні знищені.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з особливостями, передбаченими ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя