УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 5 липня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду

м. Києва від 8 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від

28 березня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше судиму вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_4 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 8 травня 2015 року близько 21.30 год, маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Дрім Таун» по проспекту Оболонському, 1- Б м. Києва, намагалась викрасти із магазину «Pull and Bear» одежу на загальну суму 3 031, 54 грн., однак свій злочин не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході була затримана охороною.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року вирок щодо засудженої залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію її дій, просить судові рішення змінити та пом`якшити їй покарання, оскільки вважає, що не враховано її стан здоров`я, щире каяття, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність позову потерпілої сторони.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій, в касаційній скарзі засудженої не заперечується.

Як убачається із наданих копій судових рішень, суд, призначаючи

ОСОБА_4 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, а також дані про її особу, на які є посилання в касаційній скарзі, зокрема, позитивну характеристику, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, щире каяття, що визнано обставиною яка пом`якшує покарання. Окрім того, суд узяв до уваги, що засуджена раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та дане кримінальне правопорушення було вчинено під час іспитового строку. З урахуванням цих даних у сукупності суд визнав можливим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України призначити засудженій покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців.

Отже, покарання засудженій призначено відповідно до вимог закону, і воно за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи, наведенні у касаційній скарзі засудженої ОСОБА_4 про пом`якшення їй покарання, аналогічні доводам її апеляційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та вони обґрунтовано визнанні безпідставними, і суд 2-ї інстанції навів у ухвалі переконливі мотиви про відсутність підстав для пом`якшення покарання.

Із таким висновком погоджується колегія суддів і не знаходить підстав для пом`якшення засудженій ОСОБА_4 покарання, як про це ставить питання у своїй касаційній скарзі.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду

м. Києва від 8 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від

28 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3