Справа № 340/506/16-к
Номер провадження № 1-кп/340/94/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законних представників неповнолітніх

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей

Верховинської РДА ОСОБА_9 ,

представника сектору

молодіжної превенції Верховинського ВП ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000174 від 15.09.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богатир Погребищенського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, учня 12 класу Верховинської вечірньої ЗОШ ІІ-ІІІ ступенів, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинили за наступних обставин.

14.09.2016 року біля 00 год. 40 хв. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в селищі.Верховина по вул.Жаб`євська, маючи вільний доступ, умисно таємно викрали із узбіччя автодороги, де проводилися ремонтні роботи по відновленню бордюрів, 3 бордюрних стовпи, однак свій умисел до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції Верховинського ВП. В результаті вказаних діянь, філії "Верховинська ДЕД" було завдано майнової шкоди на суму 2100 грн.

В судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали себе винними в обсязі пред`явленого їм обвинувачення, у вчиненому щиро розкаялись, просили їх не карати.

В порядку ст. 349 КПК України, суд за клопотанням захисника обвинувачених, за відсутності заперечень всіх інших учасників судового провадження, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При зазначених обставинах, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та їх дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, окільки вони вчинили замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та розміру покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що відповідно до вимог ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Судом в силу положень ч. 1 ст. 103 КК України враховуються також умови життя неповнолітніх обвинувачених та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітніх.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Верховинської ЦРЛ не перебуває, проживає в складних матеріально-побутових умовах.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає - повне визнання вини, щире каяття, його неповнолітній вік та усунення заподіяної злочином шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання неповнолітнього обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Суд, вважає, що неповнолітній ОСОБА_4 може бути звільнений від призначеного у межах санкції ч.2 ст.185 КК України покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки судом встановлено, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

При обранні неповнолітньому ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини провадження, дані про обвинуваченого, а саме те, що він проживає разом із матір`ю ОСОБА_7 , яка здатна забезпечити позитивний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою. За таких обставин, на підставі п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , за її згодою.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься до злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах Верховинської ЦРЛ не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає - повне визнання вини, щире каяття, неповнолітній вік обвинуваченого, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання неповнолітнього обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З урахуванням наведеного, за наявності перерахованих пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків від кримінального правопорушення та претензій потерпілого , що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та при призначенні неповнолітньому ОСОБА_5 основного покарання перейти до іншого, більш м`якого його виду, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме - штрафу.

Долю речових доказів визначити у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі ст.104, 105 КК України та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.

На підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру - передати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_7 , до досягнення обвинуваченим повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 ( одна тисяча двадцять) грн.

Речові докази: три бордюрні стовпи повернути законному володільцю - філії "Верховинська ДЕД".

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1