справа № 208/4177/16-к
№ провадження 1-кп/208/418/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000380 від 06.02.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі статті 89 КК України раніше не судимому:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 05 лютого 2016 року приблизно об 14 годині 45 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) знаходився біля першого під`їзду будинку № 29 по проспекту Василя Стуса в місті Кам`янському, де він розмовляв із своїм знайомим ОСОБА_4 , у якого у лівій кишені його штанів знаходився мобільний телефон марки «Motorola RAZR V3i», грошові кошти в сумі 285 гривень та документи, що посвідчують особу ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите, шляхом ривку, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_4 зазначеного вище майна.

Реалізовуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення майна ОСОБА_4 , а саме: мобільного телефону марки «Motorola RAZR V3i», грошових коштів в сумі 285 гривень та документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, рукою заліз у ліву кишеню штанів потерпілого, де знаходився мобільний телефон марки «Motorola RAZR V3i» вартістю 1260 гривень, грошові кошти в сумі 285 гривень та документи, що посвідчують особу ОСОБА_4 , які належать ОСОБА_4 , та шляхом ривку вийняв його із лівої кишені штанів. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим у ОСОБА_4 майном, тобто з метою закінчення вчинюваного ним кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , тримаючи зазначені вище речі в руках, втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив майнову шкоду ОСОБА_4 на суму 1545 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, претензій майнового характеру не має.

23 червня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0000380 від 06.02.2016 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та у скоєному розкаявся, та зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визнають та підтверджують, що обставини події кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно.

Відповідно до ст.471 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується не вчиняти інших злочинів в подальшому, а потерпілий в свою чергу вважає за можливе при вирішенні питання щодо міри покарання за ч.1 ст.186 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень

Із запропонованим видом і мірою покарання згоден:

При цьому, підозрюваний (обвинувачений) розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього КПК України.

Потерпілий розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди про примирення для сторін є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності та відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілим.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону з будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Він дійсно знаходився 05.02.2016 року біля першого під`їзду будинку № 29 по проспекту Василя Стуса в місті Кам`янському, де він розмовляв із своїм знайомим ОСОБА_4 , у якого у лівій кишені його штанів знаходився мобільний телефон марки «Motorola RAZR V3i», грошові кошти в сумі 285 гривень та документи, що посвідчують особу ОСОБА_4 . В цей момент він вирішив викрасти майно у ОСОБА_4 , з кишені штанів потерпілого він вихопив телефон, гроші, документи та втік, викрадене повернув.

Потерпілий в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає обвинувачений, шкоду йому відшкодовано.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2016 року у кримінальному провадженні за №0000380 від 06.02.2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 23.06.2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді штрафу у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Дніпропетровська через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1