УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/846/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця. м, Житомира, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2016 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та правову кваліфікацію вчиненого злочину, просить вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2016 року в частині призначення покарання скасувати та призначити більш м`яке покарання, застосувавши вимоги ст. 69 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував усі пом`якшуючі обставини, а саме те, що він щиро розкаявся та активно сприяв слідству, вину визнав повністю, частково відшкодував збитки Судом не враховано його молодий вік та те, що він має батьків похилого віку, які потребують допомоги.
Вказав, що призначена судом міра покарання є занадто сувора та несправедлива.
Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 28 січня 2016 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання - чотири роки три місяці позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 11 березня 2016 року.
Відповідно до ст.72 КК України, зараховано засудженому у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 березня 2016 року до дня його вибуття до місця відбування покарання (включно).
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, ОСОБА_6 13 грудня 2015 року близько 06 год., перебуваючи на перехресті вул. Гоголівська - Академіка Векслера в м. Житомирі, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , в руках якої знаходилася жіноча сумка, всередині якої містився мобільний телефон марки «Самсунг» модель «X 5» в корпусі чорного кольору з сім - картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_1 . грошові кошти в сумі 120 гривень, ключі від квартири та паспорт останньої.
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення вказаного чужого майна, яке належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та шляхом ривка вихопив з її лівої руки зазначену сумку та, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 повторно відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 620 гривень, а саме, мобільний телефон «Самсунг» модель «X 5» в корпусі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_1 , вартістю 500 гривень, грошові кошти в сумі 120 гривень, паспорт, жіночку сумку та ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими у встановленому законом порядку, з чим погоджується апелянт і ніким із сторін кримінального провадження не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх обставин кримінального провадження є безпідставними.
Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 28 січня 2016 року за ч.3ст.185, ч.1ст.304,70,71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, до ухвалення якого вчинив новий злочин, що свідчить про стійкість протиправної поведінки та його небажання нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, визнання вини та часткове відшкодування шкоди, у зв`язку з чим доводи апелянта щодо не врахування судом цих обставин, є безпідставними.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він має батьків похилого віку, які потребують догляду, на висновки суду в частині призначення покарання не впливають.
Сукупність цих обставин було враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.186 КК України.
Враховуючи сукупність цих обставин, суд першої інстанції призначив покарання в межах мінімальної санкції статті кримінального закону, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, за правилами ч.4 ст.70 КК України та дійшов до правильного висновку, що покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.65 КК України.
Враховуючи наведені вище обставини кримінального провадження, характер вчинення ОСОБА_6 злочину та дані, що його характеризують, колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо пом`якшення ОСОБА_6 міри призначеного судом першої інстанції покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 26 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали Апеляційним судом Житомирської області, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ: