Справа № 755/1474/16-к
В И Р О К
іменем України
"23" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за №0017510 від 18 листопада 2015 року та обвинувальний акт за №0019130 від 17 грудня 2015 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 17 листопада 2015 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 зайшов до гіпермаркету ТОВ «Ашан», що знаходиться за адресою: проспект Ватутіна, 2-Т в Києві, з метою здійснення покупки.

Приблизно о 15:00 год., на одному із стелажів вказаного магазину ОСОБА_4 помітив продукти харчування, а саме: філе сьомги. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання вищевказане філе сьомги, вартістю 584,37 грн., яке належать гіпермаркету ТОВ «Ашан».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні вищевказаного гіпермаркету, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме: переконавшись у відсутності поблизу сторонніх осіб, які б могли за ним спостерігати, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять таємний характер, взяв 2,562 кг філе сьомги, артикул 31346, вартістю 584,37 грн., та поклав його в сумку, яку мав при собі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплатити товар, направився до виходу з гіпермаркету.

Після чого, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони вищевказаного гіпермаркету з викраденим майном.

Крім того, 16 грудня 2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зайшов до супермаркету «Варус», що знаходиться за адресою: бульвар Перова, 36 в м. Києві, з метою здійснення покупки.

Приблизно о 18:10 год., на одному із стелажів вказаного магазину ОСОБА_4 помітив продукти харчування, а саме: сушені горіхи «Фундук» та «Мигдаль». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання вищевказані сушені горіхи «Фундук», вартістю 398,71 грн. та «Мигдаль» вартістю 494,16 грн., які належать ТОВ «Омега».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні вищевказаного супермаркету, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме: переконавшись у відсутності поблизу сторонніх осіб, які б могли за ним спостерігати, усвідомлюючи, що його злочинні дії носять таємний характер, взяв два пакети з логотипом «Варус» артикул 2550004, вартістю 0,20 коп. кожен, в один з пакетів ОСОБА_4 поклав 1,304 кг сушених горіхів «Фундук», артикул 2520526, вартістю 398,71 грн., в другий 1,160 кг сушених горіхів «Мигдаль», артикул 2520525, вартістю 494,16 грн. Після цього зважив їх та поклав пакети з горіхами в сумку, яку мав при собі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , не маючи наміру оплатити товар, направився до виходу з супермаркету.

Таким чином, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони вищевказаного супермаркету з викраденим майном.

Таким чином ОСОБА_4 , намагався таємно, повторно, викрасти чуже майно 1,304 кг сушених горіхів «Фундук», артикул 2520526, вартістю 398,71 гривень, та 1,160 кг сушених горіхів «Мигдаль», артикул 2520525, вартістю 494,16 гривень, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, відсутність завданої шкоди, у зв`язку з поверненням викраденого майна, а також те, що предметом злочину були продукти харчування, дані про особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_4 , беручи до уваги особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, думку державного обвинувача, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.
Крім того, приймаючи до уваги, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 рік, то суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015 року.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2016 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази у кримінальному проваджені диск з відеозаписом залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному проваджені 2, 562 кг сьомги в поліетиленовому пакеті залишити у володінні ТОВ «Ашан».

Речові докази у кримінальному проваджені 1, 160 кг сушених горіхів «Мигдаль», 1,304 кг сушених горіхів «Фундук», два поліетиленові пакети з логотипом «Варус» залишити у володінні ТОВ «Омега».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: