Справа № 396/796/16к
Провадження 1кс/396/58/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
представника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новоукраїнка скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого і прокурора по кримінальному провадженні №0000465 від 21.06.2014 року,
в с т а н о в и в :
Скаржник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора по кримінальному провадженні №0000465 від 21.06.2014 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а саме умисного завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, яке було закрито постановою прокурора від 23.07.2015 року в СВ Новоукраїнського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Згодом ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду від 02.12.2015 року постанова про закриття провадження була скасована та було зобов`язано організувати відновлення розслідування.
Після цієї дати органом досудового розслідування проведено кілька слідчих дій, проте надалі більше ніякі процесуальні рішення не приймаються, орган досудового розслідування ігнорує висновок суду про достатність зібраних доказів та не направляє справу до суду.
Просить зобов`язати орган досудового розслідування та прокурора виконати дії, передбачені ст.290 КПК України, скласти та надіслати до суду обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
В судовому засіданні скаржник і його представник адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали, посилаються на обставини, викладені у скарзі.
Прокурор вважає скаргу безпідставною, пояснив, що ОСОБА_6 є сільським головою Глодоської сільської ради Новоукраїнського району, а тому підозра, яка йому повідомлялась прокурором району, є неправомірною, оскільки повідомлення про підозру депутатам місцевих рад здійснюється у порядку ст.481 КПК України прокурором області.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, згідно визначеного переліку, серед яких є оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яке полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Скаржник просить зобов`язати орган досудового розслідування Новоукраїнського ВП ГУНП та прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури виконати дії, передбачені ст.290 КПК та надіслати до суду обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, тобто фактично просить виконати положення, передбачені ст.291 КПК України.
Як вбачається із ст.ст. 290,291 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язані повідомити підозрюваному про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у разі визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складення обвинувального акту. Обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Таким чином, положення вказаних статей не передбачають абсолютної обов`язковості вчинення цих дій протягом визначеного строку, надаючи можливість вказаним посадовим особам самостійно приймати процесуальні рішення.
Оскільки КПК не встановлено чітких часових проміжків, протягом якого можуть бути прийняті такі процесуальні рішення, то суд не вправі зобов`язувати слідчого та прокурора вчиняти певні дії чи приймати рішення за скаргою потерпілого у порядку ст.ст. 303-306 КПК України.
В той же час, вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.
Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.
Як неодноразово заявляв у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема у рішенні в справі «Паскал проти України» (заява №2465/04) з метою забезпечення правової визначеності у державі, кожна особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення має право на те, щоб безсторонній і незалежний суд протягом розумного строку встановив її винуватість або невинуватість. Таке ж право має і потерпілий, який вважає, що внаслідок неправомірних дій йому заподіяно шкоду.
Із метою забезпечення зазначених прав як обвинуваченого, так і потерпілого, КПК визначає вимоги, яких повинні неухильно дотримуватися посадові особи як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
Згідно ст.19 Конституції України, Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зокрема, як вказано у ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Таким чином, із метою забезпечення правової визначеності, розпочате досудове розслідування повинно бути завершено у встановленому законом порядку у передбачені строки.
Як встановлено у судовому засіданні і підтверджено дослідженими матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, 21.06.2014 року були внесені відомості до ЄРДР за заявою потерпілого ОСОБА_4 про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України з боку ОСОБА_6 . Згодом було змінено правову кваліфікацію на ч.1 ст.126 КК України.
09.04.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення по ч.1 ст.126 КК України.
Суд вирішує скаргу в межах зазначених у ній доводів, а тому не вправі вирішувати питання щодо правомірності чи неправомірності повідомлення про підозру ОСОБА_6 , який є головою Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, оскільки останній не оскаржував повідомлення йому про підозру прокурором Новоукраїнської районної прокуратури, здійснену всупереч вимогам ст.481 КПК України. Будь-які відомості про скасування підозри ОСОБА_6 відсутні, згідно витягу з ЄРДР від 18.05.2016 року ОСОБА_6 є таким, якому повідомлено про підозру, а тому слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 є таким, якому в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру.
Згідно ч.2 ст.283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:
1) закрити кримінальне провадження;
2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, то розпочате досудове розслідування повинно бути логічно завершеним, згідно із положеннями ст.283 ч.2 КПК України шляхом прийняття одного із зазначених процесуальних рішень, інакше наявність незавершеного досудового розслідування по кримінальному провадженні спричиняє правову невизначеність для заінтересованих осіб.
Постановою прокурора було закрите вказане кримінальне провадження 08.06.2015 року, яка була скасована ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду від 02.12.2015 року.
Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні є незавершеним і прокурор у найкоротший строк повинен прийняти одне із процесуальних рішень, згідно ч.2 ст.283 КПК України.
Проте, оскільки статтею 283 КПК України чітко не визначено, протягом якого конкретного періоду має бути прийняте таке процесуальне рішення, то скаржник вправі оскаржити недотримання прокурором розумних строків у порядку ст.308 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора відмовити.
Роз`яснити скаржнику про його право оскаржити недотримання прокурором розумних строків під час досудового розслідування у порядку ст.308 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1