УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1480/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування, ОСОБА_10 підозрюється в тому, що близько 15 год. 25 хв. 19 вересня 2015 року, перебуваючи у м.Коростишеві, вул.Назаренка побачив раніше не знайому йому малолітню ОСОБА_11 і, діючи з умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті неприродним способом, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись у тому, що за його суспільно небезпечними діями ніхто не спостерігає, наздогнав малолітню ОСОБА_11 та намагався задовольнити статеву пристрасть неприродну способом, але свої злочинні дії не довів до кінця, оскільки потерпіла втекла.
У результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я та не є небезпечним для життя в момент спричинення.
Вищевказана підозра підтверджується зібраними по справі доказами, показаннями потерпілої, свідків, протоколами впізнання.
У ході досудового розслідування було призначено та проведено амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, згідно висновку якої №407/2015 від 13 жовтня 2015 з якої вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 потребує більш тривалого обстеження в умовах психіатричної лікарні, тобто в призначенні йому стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з метою уточнення ґенезу, ступеню вираженості наявних у нього психічних розладів (зі сторони інтелекту, мислення, емоцій, волі та критики) з
подальшим вирішенням експертних питань, які цікавлять слідство.
Слідчий СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області звернулась до слідчого судді Коростишівського районного суду з клопотанням про направлення підозрюваного ОСОБА_7 до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.153 КК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні вказаного клопотання слідчого. Посилається на те, що
слідчим суддею при прийнятті рішення грубо порушено вимоги КПК України, не взято до уваги порушення кримінального процесуального закону зі сторони обвинувачення, слідчий суддя невмотивовано визнав наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, пославшись на наявність доказів, які в ході судових засідань не досліджувались. В оскаржуваній ухвалі особисті дані вказаних свідків відсутні, що унеможливлює перевірку доводів оскаржуваної ухвали. Вказує, що серед зазначених слідчим суддею доказів немає таких, які б обгрунтували підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Проте, слідчий суддя всупереч положенням ст.17 КПК України, посилаючись на отримані незаконним шляхом докази, визнав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину. Крім цього, на спростування позиції обвинувачення щодо обгрунтованості підозри сторона захисту надала слідчому судді докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, і які свідчать про непричетність ОСОБА_7 до злочину, спростовуючи підозру. Ці докази були досліджені слідчим суддею в судовому засіданні на підставі поданого клопотання і повинні були би бути враховані при перевірці обгрунтованості підозри. Зазначає, що ігноруючи принцип змагальності сторін, встановлений ст.22 КПК України, слідчий суддя без належної перевірки прийняв докази сторони обвинувачення і безпідставно не взяв до уваги докази, надані стороною захисту. Таким чином, слідчий суддя фактично позбавив підозрюваного можливості реалізувати право на захист, чим порушив ст.20 КПК України. Стверджує, що висновок слідчого судді про необхідність направлення підозрюваного до психіатричного медичного закладу для проведення стаціонарно психіатричної експертизи є помилковим та не грунтується на матеріалах кримінального провадження, оскільки з висновку експерта від 13.10.2015 року, на який посилається слідчий суддя як на підставу для проведення стаціонарної експертизи, не вбачається достатніх даних про наявність у ОСОБА_7 розладу психічної діяльності або психічного захворювання, наслідком чого є нездатність контролювати свої дії та усвідомлювати їх значення, тобто сумнівів щодо осудності чи обмеженої осудності. Наразі підстав для направлення ОСОБА_7 в медичний заклад для проведення стаціонарної психіатричної експертизи немає. Слідчим суддею не взято до уваги, що до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Водночас, згідно ст.115, 116, 197 КПК законодавець прирівнює обставини примусового перебування в психіатричному медичному закладі з запобіжним заходом у виді тримання під вартою (обчислення строків тощо). Тому примусове направлення підозрюваного до медичного закладу значно посилить обраний йому запобіжний захід та це буде грубим порушенням принципу верховенства права згідно з яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводить експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду , якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання… Пунктом п.3 ч.2 даної норми передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.153 КК України, про що свідчать протокол допиту потерпілої, протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно яких потерпіла прямо вказує на підозрюваного ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила проти неї злочин, показаннями свідків, які бачили підозрюваного в місці вчинення злочину. Крім того, питання щодо обгрунтованості підозри з`ясовувалось і під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу підозрюваному та підозра була визнана обґрунтованою, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 25 січня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 04 лютого 2016 року, якою залишено без змін вказану ухвалу слідчого судді та також підтверджено обгрунтованість підозри.
Враховуючи висновок амбулаторної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи №407-2015 від 13 жовтня 2015 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 потребує більш тривалого обстеження в умовах психіатричної лікарні, тобто в призначенні йому в умовах стаціонару комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про те, що є підстави визначені ст.509 КПІ України для направлення підозрюваного до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи для проведення вищевказаної експертизи.
Доводи захисника, викладені в його апеляційній скарзі зокрема про те, що слідчий суддя невмотивовано визнав наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що підстави для направлення ОСОБА_7 в медичний заклад для проведення стаціонарної психіатричної експертизи відсутні є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження. У відповідності до положень ст.. 242 П України, яка є загальною нормою щодо призначення та проведення експертиз відносно до ст. 509 КПК України, яка регламентує проведення психіатричної експертизи при кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, зобов`язує слідчого або прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. А враховуючи висновки амбулаторної психіатричної експертизи щодо необхідності проведення дослідження психічного стану ОСОБА_7 в умовах стаціонару, слідчим суддею цілком обґрунтовано було прийнято рішення про задоволення клопотання слідчого про проведення такого обстеження підозрюваного.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення та наявність підстав для направлення його до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.
Крім того слід зазначити, що доводи захисника про те, слідчий суддя всупереч положенням ст.17 КПК України, посилаючись на отримані незаконним шляхом докази, визнав, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину є безпідставними та не можуть бути взяті до уваги на даний час, оскільки питання оцінки доказів та доведеності вини не вирішуються заздалегідь на стадії досудового розслідування.
За наведених обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2016 року, - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному не підлягає.