УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000677, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залокоть Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця 72 механізованої бригади ЗСУ, старшого сапера-гранатометника, такого, що раніше судимостей не мав, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

повернуто керівнику місцевої прокуратури,

в с т а н о в и л а:

згідно ухвали суду першої інстанції, 25 серпня 2015 року до Волноваського районного суду Донецької області з прокуратури Волноваського району надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.94 КК України примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку або на підставі ч.6 ст.94 КК України, якщо не буде визнано за необхідне застосування примусових заходів медичного характеру - передати на піклування родичам з обов`язковим лікарським наглядом.

31 серпня 2015 року ухвалою Волноваського районного суду клопотання було задоволено, звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та передано під піклування дружини ОСОБА_8 , з обов`язковим лікарським наглядом.

19 листопада 2015 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області вищеназвана ухвала скасована, в т.ч. через протиріччя в акті судово-психіатричної експертизи №514 від 18 серпня 2015 року.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 разом із матеріалами кримінального провадження повернуто керівнику місцевої прокуратури. Суд мотивував тим, що органом досудового розслідування не було достовірно встановлено наявність у ОСОБА_7 психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку, ухвалу просила скасувати, а провадження направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування доводів вказує, що акт експертизи не містить протиріч, а відповісти на запитання, про які сторони процесу дізналися лише з ухвали від 19 листопада 2015 року можна було шляхом виклику експертів в судове засідання при розгляді провадження по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, прокурора, яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги захисника в її межах, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Зокрема, ч.1 ст.503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Зі змісту п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року, випливає, що суд, з урахуванням висновків експертів-психіатрів щодо виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі у разі визнання її неосудною, і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, має ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Зокрема, як убачається з висновків в акті судово-психіатричної експертизи № 514 від 18 серпня 2015 року, в період кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , останній за своїм станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок патологічного сп`яніння. Проте, в мотивувальній частині цієї ж експертизи вказано, що обвинувачений будь-яким хронічним, психічним захворюванням, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав та не страждає і застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Прокурором при затверджені вказаного клопотання ці порушення залишені поза увагою, у зв`язку з чим вони стали підставою для обґрунтованого повернення судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання, згідно з вимогами п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки воно не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, підстави, на які послався суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора колегія суддів вважає законними та обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого не вмотивованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Керуючись 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року про повернення керівнику Волноваської місцевої прокуратури клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3