№1-кс/760/782/16
(№760/242/16-к)

16. 02. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно,
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно.
В судовому засіданні представник заявників клопотання підтримав та просив слідчого суддю про задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення представника заявників, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
15 листопада 2015 року про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_5 .
16 листопада 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 14 листопада 2015 року приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи на сходинковому майданчику між першим та другим поверхами другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих тривалих неприязних відносин з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно наніс предметом схожим на ніж один удар в область лівого ключично-грудинного зчленування, тобто в життєво-важливий орган людини, від якого останній помер, тобто умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті інший людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Заявники - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , є батьками ОСОБА_6 , який помер внаслідок умисних дій ОСОБА_5 .
Заявники з метою забезпечення цивільного позову, просили слідчого суддю про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1