Справа№ 309/42/16-к
Провадження № 1-кд/309/4/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 23 липня 2010 року у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Архангельського обласного суду Російської Федерації від 23 липня 2010 року за вчинення злочинів, передбачених п. «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ та п. «в» ч. 4 ст. 162 КК РФ до 15 років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у колонії суворого режиму,-

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Архангельського обласного суду Російської Федерації від 23 липня 2010 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

Клопотання мотивовано тим, що 16 грудня 2015 року наказом Міністерства юстиції України № 2598/5 на підставі Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 12 серпня 2015 року було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Архангельського обласного суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 .

Вироком Архангельського обласного суду Російської Федерації від 23 липня 2010 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 15 років позбавлення волі без штрафу за вчинення злочинів, передбачених пунктом «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ (вбивство), пунктом «в» ч. 3 ст. 162 КК РФ (розбій), що є також караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії у Архангельській області, кінець відбуття строку покарання - 26 жовтня 2024 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

А тому, Міністерство юстиції України, відповідно до вимог ст.ст. 606-610 КПК України та ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, просить визначити норми (статті, частини статтей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Архангельського обласного суду від 23 липня 2010 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим.

Засуджений ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну, що стверджується його письмовою заявою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України підтримав, вважав необхідним кваліфікувати дії засудженого відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряючи фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішуючи питання щодо винуватості особи, суд вважає за необхідне привести вирок Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року) (далі Конвенції), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік`встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. Пунктом 2 ч. 4ст. 610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, який підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Як вбачається із вироку Архангельського обласного суду Російської Федерації від 23 липня 2010 року, ОСОБА_4 засуджено за п. «в» ч. 4 ст. 162 КК РФ строком на 9 років позбавлення волі без штрафу, за п. «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ строком на 13 років позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 27 жовтня 2009 року, міру запобіжного заходу залишено попередню - тримання під вартою.

Перевіряючи наявність кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за аналогічні діяння відповідно до законодавства України, суд приходить до висновку, що діяння, за які він засуджений, відповідно до КК України слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, виходячи з наступного:

п. «в» ч. 4 ст. 162 КК РФ відповідає ч. 4 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому;

п. «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ відповідає п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

На підставі вищевикладеного, дотримуючись визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ним покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст.ст. 3, 9 - 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 603, 606-610 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України задоволити.

Визначити норму Кримінального кодексу України, якою передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним та засуджено вироком Архангельського обласного суду від 23 липня 2010 року, а саме:

за п. «в» ч. 4 ст. 162 Кримінального кодексу РФ, за якою ОСОБА_4 визначено 9 років позбавлення волі, кримінальна відповідальність передбачена ч. 4 ст. 187 КК України як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому;

за п. «з» ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу РФ, за якою ОСОБА_4 визначено 13 років позбавлення волі, кримінальна відповідальність передбачена п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Архангельського обласного суду від 23 липня 2010 року 15 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 жовтня 2009 року.

Копію ухвали суду надіслати Міністерству юстиції України для подальшого інформування Міністерства юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 7 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .