Справа № 375/196/16-к
Провадження № 1-кп/375/21/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 КК України, -
Приблизно у середині вересня місяця 2015 року, перебуваючи за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вирішив скоїти крадіжку бензинової коси із належного потерпілій ОСОБА_4 господарського приміщення, яке знаходиться в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 .
Діючи умисно та керуючись при цьому корисливим мотивом, а саме з метою збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що у домоволодінні по АДРЕСА_2 ніхто не проживає, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу близько 22:00 години 18.09.2015 року, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, зайшов через хвіртку до подвіря вказаного домоволодіння потерпілої, де за допомогою завздалегідь взятого із собою металевого прута пошкодив запірний пристрій у дверях господарського приміщення і таким чином проник у середину останнього, де виявив та таємно від оточуючих заволодів належною на праві власності потерпілій ОСОБА_4 бензиновою косою «Іжевск» ИБТ-4500». Винісши останню через двері господарського приміщення, він відніс її до свого місця проживання та розібрав на запасні частини, які у послідуючому продав за 100.00 грн. гр. ОСОБА_6 ..
Вказаним протиправними діями обвинувачений заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 2067.00 грн., що становить вартість бувшої у використанні бензинової коси «Іжевск» ИБТ-4500».
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав себе винним повністю у інкримінованому йому злочині та показав, що дійсно 15.09.2015 року у нього виник умисел на викрадення бензокоси з господарського приміщення потерпілої і що він власне і вчинив близько 22:00 години 18.09.2015 року, коли, взявши попередньо з собою металевий прут, він прийшов до домоволодіння потерпілої, де за допомогою прута пошкодив замок дверей до господарського приміщення, звідки викрав бензокосу. Останню він потім переніс до свого місця проживання, де розібрав на запасні частини, які у послідуючому продав за 100.00 грн..
Розкаюється у скоєному, засуджує свій вчинок, обіцяє більше не повторювати протиправних вчинків.
Суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, особу винного, відношення винного до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч.3 ст.185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевказане, а саме помякшуючу покарання винного обставину, відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість скоєного винним злочину (відноситься до категорії тяжких), відношення обвинуваченого до вчиненого (визнав вину, зрозумів протиправність свого вчинку, розкаюється у скоєному), дані про його особу, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується по місцю проживання, на час вчинення злочину не мав не погашеної судимості, ОСОБА_5 за вчинений злочин слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки.
Зважаючи, що вказаний злочин ОСОБА_5 скоїв до ухвалення Рокитнянським районним судом Київської області 15.02.2016 року попереднього вироку щодо його особи за ч.1 ст.185 КК України, остаточне покарання за даним вироком суд визначає обвинуваченому за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового зарахування за правилами статті 72 цього Кодексу до покарання за новим вироком покарання за попереднім вироком, а саме у виді чотирьох років двадцяти днів позбавлення волі.
Разом з тим, з огляду на дані про особу винного, його відношення до скоєного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та у відповідності до ст.75 КК України приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілою цивільний позов, суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається із показань обвинуваченого останній заявлений до нього позов визнає повністю.
Визнання цивільним відповідачем, тобто обвинуваченим, пред`явленного до нього позову на переконання суду не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому судом приймається.
Позов таким чином підлягає задоволенню.
Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до призначеного покарання у відповідності до визначених ст.72 КК України правил невідбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 15.02.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років двадцяти днів позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти останні про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без їх дозволу на постійне проживання за межі України.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди 2067.00 грн..
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Рокитнянський районний суд, а засудженим з часу отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1