УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/140/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді семи років трьох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком
законної сили змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 14 березня 2016 року. Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання один день тримання під вартою 14 листопада 2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задоволено частково.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що в період часу з 23 години 30 хвилин 13 листопада 2014 року по 02 годину 14 листопада 2014 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився в АДРЕСА_3 , в приміщенні квартири АДРЕСА_4 . Між ОСОБА_7 та іншою особою, яка про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялась (надалі «інша особа»), з одного боку та раніше незнайомим ОСОБА_10 , з іншого боку, виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час даного конфлікту інша особа почала руками наносити удари в область голови ОСОБА_10 . В свою чергу, ОСОБА_7 своїми затиснутими у кулак правою та лівою руками, наніс декілька (близько п`яти) ударів ОСОБА_10 в область голови, зокрема в обличчя останнього. Від завданих ударів, ОСОБА_10 , втратив рівновагу і впав на підлогу, після чого підвівся та ліг на диван. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді: саден, синців та забійних ран на обличчі, крововиливу під слизову губ, крововилив в білкову оболонку очей, крововиливів у м?які покрови голови, субдуральну (під тверду мозкову) гематоми в проекцію правої тім`яної, скроневої з переходом на середню черепну ямку, свіжий субдуральний (в підпавутинний простір) крововилив, які згідно висновку судово-медичної експертизи, по механізму свого утворення являються закритою черепно-мозково-лицевою травмою, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду. Посилається на те, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а також неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Ні органом досудового слідства, ні судом не було встановлено часу, способу, мотиву та мети вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення. Судом невірно надано юридично-правову оцінку показанням свідків. Ні на судовому слідстві ні під час судового слідства не було встановлено у який спосіб, ким конкретно, та яким чином наносились тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , тобто не розмежовано дії кожного з осіб, які були співучасниками скоєння кримінального правопорушення. Свідок ОСОБА_11 вказав, що частину подій бачив молодий, худорлявий сусід, який заходив до них того дня, але ні слідством, ні судом дана особа не встановлювалася. Вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на те, що у суді першої інстанції не було доведено його вину, а тому вважає, що у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Свідка ОСОБА_11 , судом, було допитано у його відсутності та у відсутності його захисника, чим було порушеного його права. Вважає, що свідок ОСОБА_11 дав неправдиві покази з приводу того, що він вдарив ОСОБА_10 пару раз. Вказує, що під час допиту він вказував, що ОСОБА_12 «добивав» ОСОБА_10 і по суті являється його вбивцею. Зазначає, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стверджували, що він потерпілого ОСОБА_10 не бив.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши судове рішення відповідно ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України відповідає обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності зібраних і належним чином оцінених судом доказах.
У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, мети та мотивів кримінального правопорушення, докази на підтвердження вини ОСОБА_7 .
Зокрема, за показами свідка ОСОБА_11 , в листопаді 2014 року він знаходився за місцем свого тимчасового проживання, у знайомого ОСОБА_14 , в квартирі АДРЕСА_5 . До них в квартиру прийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . ОСОБА_10 був п?яний. Між ними почався конфлікт, під час якого ОСОБА_12 бив ОСОБА_10 . В результаті ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, гематоми, йшла кров. Дещо пізніше в квартиру прийшов ОСОБА_7 , який декілька разів кулаками вдарив ОСОБА_10 , від чого той впав. Після цього конфлікт дещо припинився. ОСОБА_10 ліг на диван відпочивати та почав голосно хропіти, за що ОСОБА_12 декілька разів сильно вдарив його по голові. Потім ОСОБА_7 і ОСОБА_12 пішли з будинку в магазин за горілкою, а коли повернулися то виявили, що ОСОБА_10 вже був без ознак життя. Тіло померлого ОСОБА_7 з ОСОБА_12 винесли на одіялі з квартири. Зі слів ОСОБА_7 йому відомо, що він займався боями без правил.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №2733, при судово-медичному обстеженні 14.11.2014 року, у ОСОБА_7 були виявлені садна на руках, в тому числі було виявлено садно в ділянці третього п?ясно-фалангового суглобу лівої кісті, яке утворилося протягом доби до часу освідування та могли виникнути від дії тупих твердих предметів з обмеженими контактуючоми поверхнями, як при ударі такими, так й при ударі до таких.
Відповідно висновку судово-медичної експертизи №1092, ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: саден, синців та забійних ран на обличчі, крововиливу під слизову губ, крововилив в білкову оболонку очей, крововиливів у м?які покрови голови, субдуральну (під тверду мозкову) гематоми в проекцію правої тім`яної, скроневої з переходом на середню черепну ямку, свіжий субдуральний (в підпавутинний простір) крововилив, які по механізму утворення являються закритою черепно-мозково-лицевою травмою і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, ОСОБА_10 .
За показами свідка ОСОБА_12 він не пригадує чи ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 . Не заперечує, що бив ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_13 вказує, що між ОСОБА_12 і ОСОБА_10 в його квартирі була бійка. ОСОБА_7 розбороняв їх. Конфлікт на певний час припинився. Після чого всі знову випили горілки. Він ліг спати, Що відбувалося потім йому невідомо. Коли проснувся то ОСОБА_10 був уже мертвий. Він сказав присутнім в квартирі, що йому тіло померлого в квартирі не потрібне. Тіло ОСОБА_10 винесли з квартири ОСОБА_12 з ОСОБА_7 .
За свідченнями ОСОБА_15 , ОСОБА_7 тимчасово проживав у його квартирі і допомагав робити йому ремонт. Коли вночі 14 листопада 2014 року він з працівниками міліції зайшов забрати документи, то на його запитання сказав, що вбив людину.
Висновки судово-медичних експертиз, за якими у ОСОБА_7 виявлено садно в ділянці третього п?ясно-фалангового суглобу лівої кісті, а у ОСОБА_10 садна, синці та забійні рани на обличчі, крововилив під слизову губ, крововилив в білкову оболонку очей, крововиливи у м?які покрови голови, субдуральна (під тверду мозкову) гематома в проекцію правої тім`яної, скроневої з переходом на середню черепну ямку, свіжий субдуральний (в підпавутинний простір) крововилив, покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 в сукупності, вказують, що ОСОБА_7 разом з іншою особою били ОСОБА_10 , заподіяли йому тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв?язку з настанням його смерті. Розмежувати дії ОСОБА_7 та іншої особи виходячи з висновків судово-медичної експертизи неможливо.
За наведених обставин доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не встановлено часу, способу, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, судом невірно надано юридично-правову оцінку показанням свідків, не встановлено у який спосіб, ким конкретно, та яким чином наносились тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , не розмежовано дії кожного з осіб, які були співучасниками скоєння кримінального правопорушення є безпідставними.
Безпідставними є доводи захисника ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, порушено права обвинуваченого, а саме, що судове засідання по допиту свідка ОСОБА_11 судом проведено за відсутності обвинуваченого та його захисника. Як вбачається з матеріалів провадження судом було задоволено клопотання прокурора про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 . Проте він в судове засідання не з?являвся. Судом першої інстанції приймалися заходи про забезпечення його явки в судове засідання, в тому числі про доставку його приводом. 21 жовтня 2015 року свідка ОСОБА_11 було доставлено в судове засідання приводом із запізненням. Судом зважаючи на стан здоров`я свідка та відсутності у нього постійного місця проживання, було прийнято рішення, на підставі ст. 9 ч.6 України допитати свідка ОСОБА_11 . При цьому судом вживалися заходи про забезпечення явки в судове засідання обвинуваченого та його захисника. В наступному судовому засіданні технічний запис з показами свідка ОСОБА_11 було відтворено. Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник не заявляли клопотань про повторний допит свідка ОСОБА_11 і що у них виникли будь-які питання з приводу допиту свідка. Однак судом вживалися заходи для повторного допиту свідка ОСОБА_11 але відповідно повідомлення та актового запису №2716, він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Посилання на покази свідка ОСОБА_11 у підтвердження вини ОСОБА_7 є ґрунтовними. Відповідно до ст.85, 87 КПК України такі покази є допустимими і належними.
Щодо доводів захисника ОСОБА_8 про те, що свідок ОСОБА_11 вказував, що частину подій бачив молодий, худорлявий сусід, який заходив до них того дня, але ні слідством, ні судом дана особа не встановлювалася то такі доводи є безпідставними. Суд відповідно ст.337 КПК України розглядає провадження в межах висунутого обвинувачення, а збирання доказів здійснюється згідно ст.93 КПК України сторонами кримінального провадження і на суд такі обов?язки не покладаються.
Колегією суддів підстав для зміни чи скасування вироку суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 14 березня 2016 року - без зміни.
Відповідно ч.5 ст.72 КПК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув?язнення, 14 листопада 2014 року та період з 14 березня 2016 року по 24 травня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: