УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого Слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження за №0011302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 вересня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із Прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження №0011302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 вересня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.
Зокрема, просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00), а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41, 1 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., яка на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0011302 від 10 вересня 2016 року, оскільки, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час невстановлена слідством особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 внісши до Єдиного реєстру права власності нерухомого майна відповідні відомості.
Вказує, що під час допиту потерпілої ОСОБА_6 , 1974 р.н., встановлено, що 17.05.2013 р. ОСОБА_6 , як Сторона 2, уклала договір з ТОВ «Литий камінь», як Стороною 1, від імені якого діяв його директор ОСОБА_7 , згідно якого вона заявила про намір придбати майнові права на об`єкт нерухомості (двокімнатної квартири з будівельним номером АДРЕСА_2 , та на підтвердження цього вона повинна була внести на поточний рахунок чи в касу Сторони 1 - ТОВ «Литий камінь» 18 300,00 грн. Після цього, також 17.05.2013 г. остання внесла до ТОВ «Литий камінь» 18 300,00 грн., про що отримала квитанцію до прибуткового касового ордеру №270 від 17.05.2013 р. Після цього, а саме 23.05.2013р., між нею як покупцем та ТОВ «Литий камінь» як продавцем був укладений договір купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р. (надалі договір) відповідно до предмету якого (п. 2.1.) продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Сторони домовились, що об`єктом нерухомості є майнові права які передаються за даним договором, а саме об`єкт нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_3 з наступними характеристиками: об`єкт - квартира з будівельним номером АДРЕСА_4 , кількість кімнат 2, загальна проектна площа 82,5 кв. м, поверх 25, секція 2. Згідно п. 2.5. цього договору загальна площа об`єкту нерухомості, вказана вище є проектною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого БТІ згідно договору. Згідно умов даного договору вартість майнових прав 1(одного) м.кв. об`єкту нерухомості склала 18 300,00 (вісімнадцять тисяч триста) гривень, в т.ч. ПДВ 20% - 3050,00 грн. Виходячи з проектної площі 82,5 м кв. орієнтовна загальна вартість майнових прав на вищевказаний об`єкт нерухомості склала 1 509 750, 00 грн., в тому числі ПДВ 251 625, 00 грн. Розрахунок за даним договором передбачає 17 платежів на протязі часу з 23.05.2013 р. до 15.03.2017 р.. 1-й платіж по договору купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р. складає 103 200,00 грн., але згідно п.2.3 договору намірів №52 від 17.05.2013 р. платіж по цьому договору намірів був зарахований у рахунок оплат по договору купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р., тому 23.05.2013 р. до ТОВ «Литий камінь» нею ОСОБА_6 сплачено 84 900,00 грн. про що свідчить видана їй Квитанція до прибуткового касового ордеру № 289 від 23.05.2013 р.
Зазначає, що згідно графіку платежів за договором від 23.05.2013 р. ОСОБА_6 сплатила суму 13-ти перших платежів, наступний, 14-й платіж, повинен був статися 15.06.2016 р., але напередодні, за декілька днів до цієї дати, ОСОБА_6 зателефонував менеджер ТОВ «Литий камінь» ОСОБА_8 який супроводжував під час договірних зобов`язань та повідомив, щоб вона поки не платила, бо у ТОВ «Литий камінь» змінюється керівництво і реквізити для платежів, і що він повідомить додатково, коли і на які реквізити можна буде вносити кошти по договору від 23.05.2013.
Також, зазначає, що приблизно у травні-липні 2014 р. ОСОБА_6 вирішила здійснити розподіл двокімнатної квартири на дві однокімнатні під номерами АДРЕСА_5 , після чого була здійснена така реконструкція, але нові Технічні паспорта, як на дві окремі однокімнатні квартири під АДРЕСА_6 , ще не були виготовлені.
Проте, 08.09.2016 потерпілій ОСОБА_6 по «Вайберу» з телефону НОМЕР_1 зателефонувала жінка, яка звернулася до неї з питанням, чи продає вона квартиру АДРЕСА_7 . В подальшому від вказаної жінки стало відомо про продаж квартири на сайті «OLX.ua». Далі зайшовши на сайт «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» та після запиту відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно згідно витягу з реєстру ОСОБА_6 дізналася, що власником квартири АДРЕСА_8 (загальною площею 42,88 кв.м) є ОСОБА_9 , а власником квартири АДРЕСА_9 (загальна площа 41,1 кв. м) є ОСОБА_10 . Кожен з вказаних громадян отримали довідку від ТОВ «Литий камінь» в один день, і реєстрацію майнових прав проводив приватний нотаріус ОСОБА_11 .
Крім того, також під час досудового розслідування було встановлено, що згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно 06.10.2016 року квартира АДРЕСА_9 перейшла у власність від ОСОБА_10 до ОСОБА_5 .
Зважаючи на те, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , під виглядом двох окремих однокімнатних квартир ніби-то під № 318 та під № 318/1, одержані невстановленими особами внаслідок вчинення злочину є предметами кримінального правопорушення,а також речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання ризикам у вигляді відчуження майна третім особам, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.
Представник особи, у власності якої знаходиться майно, у судове засідання не викликався.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши доводи клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом частини 2 статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Крім того, за змістом частини 1 статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом частин 1, 2, 5, 10, 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, за змістом частин 1 та 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором,
2. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання, 10 вересня 2016 року порушено кримінальне провадження №0011302 за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час невстановлена слідством особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 внісши до Єдиного реєстру права власності нерухомого майна відповідні відомості.
Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що під час допиту потерпілої ОСОБА_6 , 1974 р.н., встановлено, що 17.05.2013 р. ОСОБА_6 , як Сторона 2, уклала договір з ТОВ «Литий камінь», як Стороною 1, від імені якого діяв його директор ОСОБА_7 , згідно якого вона заявила про намір придбати майнові права на об`єкт нерухомості (двокімнатної квартири з будівельним номером АДРЕСА_2 , та на підтвердження цього вона повинна була внести на поточний рахунок чи в касу Сторони 1 - ТОВ «Литий камінь» 18 300,00 грн. Після цього, також 17.05.2013 г. остання внесла до ТОВ «Литий камінь» 18 300,00 грн., про що отримала квитанцію до прибуткового касового ордеру №270 від 17.05.2013 р. Після цього, а саме 23.05.2013р., між нею як покупцем та ТОВ «Литий камінь» як продавцем був укладений договір купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р. (надалі договір) відповідно до предмету якого (п. 2.1.) продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Сторони домовились, що об`єктом нерухомості є майнові права які передаються за даним договором, а саме об`єкт нерухомості, що розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_3 з наступними характеристиками: об`єкт - квартира з будівельним номером АДРЕСА_4 , кількість кімнат 2, загальна проектна площа 82,5 кв. м, поверх 25, секція 2. Згідно п. 2.5. цього договору загальна площа об`єкту нерухомості, вказана вище є проектною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого БТІ згідно договору. Згідно умов даного договору вартість майнових прав 1(одного) м.кв. об`єкту нерухомості склала 18 300,00 (вісімнадцять тисяч триста) гривень, в т.ч. ПДВ 20% - 3050,00 грн. Виходячи з проектної площі 82,5 м кв. орієнтовна загальна вартість майнових прав на вищевказаний об`єкт нерухомості склала 1 509 750, 00 грн., в тому числі ПДВ 251 625, 00 грн. Розрахунок за даним договором передбачає 17 платежів на протязі часу з 23.05.2013 р. до 15.03.2017 р.. 1-й платіж по договору купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р. складає 103 200,00 грн., але згідно п.2.3 договору намірів №52 від 17.05.2013 р. платіж по цьому договору намірів був зарахований у рахунок оплат по договору купівлі - продажу майнових прав №Ж/2С-К254 від 23.05.2013 р., тому 23.05.2013 р. до ТОВ «Литий камінь» нею ОСОБА_6 сплачено 84 900,00 грн. про що свідчить видана їй Квитанція до прибуткового касового ордеру № 289 від 23.05.2013 р. Згідно графіку платежів за договором від 23.05.2013 р. ОСОБА_6 сплатила суму 13-ти перших платежів, наступний, 14-й платіж , повинен був статися 15.06.2016 р., але напередодні, за декілька днів до цієї дати, ОСОБА_6 зателефонував менеджер ТОВ «Литий камінь» ОСОБА_8 який супроводжував під час договірних зобов`язань та повідомив, щоб вона поки не платила, бо у ТОВ «Литий камінь» змінюється керівництво і реквізити для платежів, і що він повідомить додатково, коли і на які реквізити можна буде вносити кошти по договору від 23.05.2013. Приблизно у травні-липні 2014 р. ОСОБА_6 вирішила здійснити розподіл двокімнатної квартири на дві однокімнатні під номерами АДРЕСА_5 , після чого була здійснена така реконструкція, але нові Технічні паспорта, як на дві окремі однокімнатні квартири під АДРЕСА_6 , ще не були виготовлені. 08.09.2016 потерпілій ОСОБА_6 по «Вайберу» з телефону НОМЕР_1 зателефонувала жінка, яка звернулася до неї з питанням, чи продає вона квартиру АДРЕСА_7 . В подальшому від вказаної жінки стало відомо про продаж квартири на сайті «OLX.ua». Далі зайшовши на сайт «Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» та після запиту відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно згідно витягу з реєстру ОСОБА_6 дізналася, що власником квартири АДРЕСА_8 (загальною площею 42,88 кв.м) є ОСОБА_9 , а власником квартири АДРЕСА_9 (загальна площа 41,1 кв. м) є ОСОБА_10 . Кожен з вказаних громадян отримали довідку від ТОВ «Литий камінь» в один день, і реєстрацію майнових прав проводив приватний нотаріус ОСОБА_11 . Також під час досудового розслідування було встановлено, що згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно 06.10.2016 року квартира АДРЕСА_9 перейшла у власність від ОСОБА_10 до ОСОБА_5 .
Враховуючи, що на думку органу досудового розслідування, що має місце факт можливого підроблення документів, а саме договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованому в реєстрі за №Ж/2с-к318/1 та Ж/2с-к318 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , то даний об`єкт нерухомого майна у вказаному кримінальному провадженні є предметом кримінального правопорушення, на який зазіхають треті особи. Відповідно до цього слідчим винесено постанову про визнання квартир АДРЕСА_12 речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою їх збереження та запобігання можливості їх відчуження у подальшому, вбачаються підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на зазначене майно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 16, 98, 170-172, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Клопотання слідчого Слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0011302, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 вересня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, про арешт майна з а д о в о л ь н и т и.
Накласти арешт на наступне майно :
квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 41, 1 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., яка на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Доручити органу досудового розслідування у належний спосіб повідомити відповідні державні органи про накладення арешту на майно.
На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва, слідчим, прокурором, іншою заінтересованою особою, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ: