25.11.2016
Справа № 494/1359/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2016 м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000123 від 28.12.2012 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студене Піщанського району Вінницької області, громадянин України, офіційно не працюючий, який має вищу освіту, інвалід другої групи, раніше судимий у 2004 році Малиновським районним судом м. Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ:
23.11.2016 року прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
На обґрунтування поданого клопотання, прокурор вказав, що 29.09.2016 року ухвалою Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали визначено до 25.11.2016 року. 24.10.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України. На даний час, існують обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2010 року ОСОБА_4 оголошений у розшук це вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також, згідно довідки перевірки даних ОСОБА_4 , останній оголошений у розшук Бершадським відділом поліції ГУНП в Вінницької області. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Також, посилався на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні
ОСОБА_4 та захисник проти задоволення клопотання про продовження тримання під вартою заперечували та вважали його необґрунтованим. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем: АДРЕСА_1 . Ризики, які наводить прокурор є безпідставними та необґрунтованими, оскільки Малиновським районним судом Одеської області про оголошення розшуку ОСОБА_4 взагалі невідомо чи приймалось рішення або вирок, також і по Бершадському ВП ГУНП в Вінницької області не має остаточних відомостей. По вказаному кримінальному провадженні ще не має вироку, а тому взагалі не можно стверджувати про його винуватість. Більш того, ОСОБА_4 є інвалідом другої групи та тяжко хворіє, переховуватись від слідства та суду не має наміру.
ОСОБА_4 пояснив, що дуже сильно хворіє, просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження тримання під вартою. Також вказав, що найближчим часом розрахується з потерпілими, та буде приїжджати на усі виклики до суду та органів досудового розслідування. Просив також обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, але за адресою місця мешкання його брата у м. Подольськ (колишній Котовськ) Одеської області. Також пояснив, що за зареєстрованим місцем проживання у смт. Фрунзовка Одеської області він не перебував приблизно 3,5 років. Не переховувався від слідства, оскільки його у 2010 році на 7 місяців було викрадено невідомими особами, а тому не міг звернутися до слідства та лише телефонував їм. Також вказав, що Малиновським районним судом м. Одеси проводиться слідство, однак про оголошення розшуку йому не відомо, хоча на виклики до слідчих у Малиновському районі з`являвся завжди. Також, невідомо йому про розшук оголошений Бершадським ВП ГУНП в Вінницькій області. У зв`язку з цим, просив відмовити у задоволенні клопотання та змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Розглянувши подане клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000123 долучені до клопотання, вислухавши думки учасників судового розгляду вважаю наступне.
На розгляді Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП України в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000123 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Згідно частини другої статті 177 КПК України: «підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті…».
Ухвалою слідчого судді від 29.09.2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2016 року включно.
Згідно статті 199 КПК України, «клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою».
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та імовірну можливість продовження останнім протиправної поведінки у подальшому.
Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався прокурор у своєму клопотанні.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину за ч.2 ст.190 КК України.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до нього такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, тобто ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проте зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому як зазначив останній проживає його син та був у цьому будинку біля 3,5 років тому; більш того просить застосувати домашній арешт за місцем проживання брата: АДРЕСА_3 , однак захисник просить застосувати домашній арешт за місцем реєстрації, що свідчить про невизначеність місця перебування останнього під домашнім арештом. Водночас, фактичне проживання та місце реєстрації ОСОБА_4 взагалі є різними областями, останній постійно змінює своє місце перебування, а тому він може ухилитись від органів досудового слідства, суду тавважаю за неможливе застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, офіційно ніде не працює, а тому не зможе у встановлений законом строк внести необхідну суму застави.
Слідчий суддя вважає, що під час судового розгляду клопотання були доведені підстави вважати, що - існують ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2010 року перебуває у розшуку та оголошений у розшук Бершадським ВП ГУНП в Вінницькій області, а також 13.09.2004 року Малиновським районним судом м. Одеси ОСОБА_4 був засуджений за ч.5 ст.191 КК України до 5 років позбавлення волі, і звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік (наразі судимість не знята та непогашена); - недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні прокурора.
Більш того, суд вважає зазначити , що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У пункті 103 рішення ЄСПЛ від 17 квітня 2014 року у справі "Анатолій Руденко проти України" (заява №50264/08) зазначено, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194,197,199 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, так як провадження у справі ще не завершене, а продовжений строк тримання під вартою закінчується.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194,199 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з 25.11.2016 р. до 23.01.2017 р. включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1