справа № 462/1169/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, маючого не закінчену вищу освіту, одруженого, не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального Акту від 26.02.2016 року, ОСОБА_6 6.02.2016 року близько 03.00 год., перебуваючи по вул.Бакінська,17 в м.Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Renault 11», 1987 року випуску, синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 24000грн. та був припаркований на подвір`ї за вказаною адресою, скориставшись тим, що автомобіль був відчинений, проник в його салон, де за допомогою наявних там ключів завів двигун даного авто та заволодів вказаними транспортним засобом, завдавши майнової шкоди на суму 24000грн. В подальшому даний автомобіль було виявлено в подвір`ї між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Дії обвинуваченого кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто за ст.289 ч. 1 КК України.

5 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні; претензій матеріального характеру до обвинуваченого відсутні; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на 3 роки з застосуванням положень ст.75,76 КК України іспитовий строк терміном 1 рік.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Враховуючи, що перед початком судового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 уклали угоду про примирення, підписали її, претензії матеріального характеру відсутні, ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, досягнута домовленість про призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з іспитовим терміном 1 рік, суд розглянув справу відповідно до положень ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч. 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені пунктом 1 частини четвертої ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгодженні сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 5 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_6 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на ОСОБА_6 відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через даний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1