Провадження по справі № 1-в/635/1697/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю прокурора ? ОСОБА_2 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ? ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з Темнівської виправної колонії ДПтС України в Харківській області №100 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лизогубівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 27 березня 2006 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 2) 21 червня 2007 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 15 ч. 3 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 17 вересня 2011 року за відбуттям строку покарання, 3) 23 жовтня 2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 4) 08 травня 2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 09 жовтня 2014 року умовно-достроково на 10 місяців 22 дні, 5) 31 березня 2015 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 6) 16 листопада 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначене покарання за сукупністю злочинів за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17 грудня 2015 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року ОСОБА_4 зарахований в строк відбуття покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 26 грудня 2014 року по 17 грудня 2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 26 грудня 2014 року.

Кінець строку відбування покарання 05 липня 2017 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вищезазначеним вироком суду, посилаючись на те, що за період відбуття покарання має одне заохочення та офіційно працює.

В ході судового розгляду засуджений ОСОБА_4 пояснив, що став на шлях виправлення, оскільки весь час сумлінно працював.

Представник установи виконання покарань у судовому засідання заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання умовно-достроково з тих підстав, що засуджений на шлях виправлення не став, характеризується з посереднього боку.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 прибув до Темнівської виправної колонії №100 29 грудня 2015 року.

ОСОБА_4 має ряд непогашених судимостей. Останній раз ОСОБА_4 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року за злочини, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, остаточне покарання за зазначеним вироком засудженому призначене на підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів, в тому числі, які він вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно витягу з протоколу №20 від 18 травня 2016 року засідання комісії Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№100), засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення, крім того, комісією відмовлено в направленні матеріалів до регіональної комісії на переведення ОСОБА_4 до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі ст.ст. 100, 101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Згідно витягу з протоколу № від 31 серпня 2016 року засідання комісії Темнівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№100), засудженому ОСОБА_4 відмовлено в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області. Як вбачається з характеристики начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 на засудженого, за час відбування покарання в Темнівській виправній колонії ОСОБА_4 характеризується з посереднього боку. Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 за весь час відбування покарання він має лише одне заохочення 25 липня 2016 року, тобто за незначний проміжок часу до його звернення із зазначеним клопотанням. Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в Темнівській виправній колонії та довідки про заробітну плату засудженого, останній в установі виконання покарань був працевлаштований з грудня 2015 року по серпень 2016 року, за що отримував заробітну плату.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення застосовується до осіб, які відбули відповідний строк призначеного покарання у виді позбавлення волі та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

За весь час відбування покарання в Темнівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№100) засуджений має лише одне заохочення, саме по собі відбуття засудженим 2/3 строку покарання та наявність у нього роботи, не може свідчити про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо його становлення на шлях виправлення, застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 суд вважає передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя