Справа № 197/1379/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/45/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокурське Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не судимого, працюючого: трактористом ДФ ПАТ "ІнГЗК", проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2015 року близько 18.00 годин ОСОБА_8 , знаходячись на території свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла на допомогу своєму чоловіку ОСОБА_7 , з мотивів раніше виниклих неприязних відносин, піднявши з землі дерев`яну дошку, яка лежала неподалік від нього, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кинув дерев`яну дошку, попавши при цьому в передню частину голови ОСОБА_6 . В результаті чого потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 19.08.2015 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани обличчя, струс головного мозку які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 на початку судового розгляду визнавав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, частково, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого вину не визнав, просить його виправдати. При цьому ОСОБА_8 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 суду пояснив, що 31.07.2015р. він після роботи прийшов додому, перевдягнувся, вийшов на вулицю, побачив, що ОСОБА_9 на його городі міряє відстань до нової ями, в них виникла сварка, схопили один одного за груди через сітку, потім підбігла ОСОБА_10 , почала махать палкою, він підняв з землі дощечку, хотів відбить палку, дощечка вислизнула з рук, полетіла через сітку в ОСОБА_11 . Його жінка принесла воду ОСОБА_12 . Потім приїхала міліція. В той день він був тверезий. ОСОБА_13 , що стояв рядом з ним, ОСОБА_10 ударила палкою по голові, замахнулась на нього, а вдарила ОСОБА_13 . Дощечку в бік ОСОБА_14 він кинув необережно. Майнову шкоду згодний відшкодовувати на ліки ОСОБА_12 .

Однак, при частковому визнанні та невизнанні в подальшому своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків, письмовими матеріалами справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні щодо спричинення їй тілесних ушкоджень пояснила що 31.07.2015р. близько 18-00 год. її чоловік ОСОБА_7 на городі у ОСОБА_8 переміряв відстань до ями та попросив її потримати рулетку. Присутні були ОСОБА_15 , дружина ОСОБА_16 . Тут виходить п`яний ОСОБА_8 , почав її ображати, бере обрубок дошки та кидає в неї, вона падає, заливається кров`ю. Вона бачила, як ОСОБА_8 брав дошку товщиною 5 см., довжиною 50 см., кинув він дощечку в неї навмисно. Після травми в неї погіршилось здоров`я, болить голова. Про те, що ОСОБА_8 п`яний вона здогадалась, оскільки він нецензурно лаявся. На суворому покаранні ОСОБА_8 вона не наполягає, головне, щоб він відшкодував шкоду.

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 пояснив, що 31.07.2015р. близько 18-00 побачив, що ОСОБА_15 на городі їх сусіда ОСОБА_8 копає зливну яму дуже близько до їх колодязя, він запропонував переміряти відстань, його дружина ОСОБА_17 тримала рулетку на їх території, а він зайшов на город ОСОБА_8 , щоб міряти, також там були ОСОБА_15 дружина ОСОБА_18 ОСОБА_19 . Вийшов ОСОБА_8 та почав ображати, потім кидає дошку і дошка влучила в його жінку ОСОБА_20 , вона впала, він побіг за водою, ОСОБА_8 хватав його за грудки, ОСОБА_19 вже бризгала водою на його дружину. Вони викликали міліцію, швидку. Після цього його дружина почала дуже нервувати, погіршились відносини в сім`ї. Від ОСОБА_8 він чув запах алкоголю.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 пояснила, що 31.07.2015р. вона зайшла до подвір`я ОСОБА_22 , почула гомін. Бачила, як ОСОБА_23 взяв дошку і кидає в бік ОСОБА_6 , вона вже побачила, як ОСОБА_6 впала, тоді свідок пішла звідси. Вона стояла на відстані 4-5 м від сітки, територію було видно, вона не бачила хто ще був там, але чула голос ОСОБА_13 . Вона заходила до ОСОБА_22 , так як працювала біля 2 років у них на городі за плату. Вважає, що ОСОБА_8 був п`яний, бо він нецензурно лаявся.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_8 є її чоловіком, 31.07.2015 вона працювала на городі, її брат ОСОБА_15 почав копати яму, підійшов ОСОБА_9 і запропонував переміряти відстань до їх колодязя, почали міряти. Коли між ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 почалася сварка, підходить ОСОБА_10 з палкою, вдарила цією палкою ОСОБА_25 , але замахувалась на ОСОБА_18 . Потім вона побачила, як ОСОБА_10 схопилась за голову, в неї кров, вона побігла за водою. Її чоловік ОСОБА_8 прийшов в той день з роботи, був не п`яний.

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 пояснив, що 31.07.2015р. він на городі у ОСОБА_8 копав яму, потім міряли відстань з ОСОБА_7 , вийшов ОСОБА_8 і почав з ОСОБА_7 тягати один одного через сітку, підійшла ОСОБА_10 хотіла вдарити палкою ОСОБА_18 , а вдарила його по голові, потім ОСОБА_23 взяв дощечку і кинув в ту сторону. Він тоді випивав 100 гр. горілки і йому здалося, що ОСОБА_8 п`яний.

- висновком експерта № 108 від 21.08.2015р., відповідно до якого у Жидецької Галини Єфреміни виявлені ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, струс головного мозку. Ці ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету(-ів), індивідуальні властивості яких на ушкодженнях не відобразилися. Давність їх спричинення може відповідати 31.07.2015 р. Вищевказані ушкодження у потерпілої призвели до розладу здоров`я строком понад 6, але не більше 21 дня і за цією ознакою належать до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. (підстава - п.2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95 р.), не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень при нанесенні удару дерев`яною палицею, про що свідчить форма та особливості виявленого рубця (а.с.67-68).

- висновком експерта № 164/108 від 20.11.2015р., відповідно до якого у ОСОБА_6 рубець лівої надбровної області з плином часу та під дією не хірургічних засобів стане слабко-помітним, не виразним, таким що не спотворює риси обличчя та його міміку. Тому його слід вважати виправним (п.2.1.8 "Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95 р.) (а.с. 90-92).

- висновком експерта № 17 від 02.03.2015р., відповідно до якого на час вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_8 була відсутня нігтьова фаланга вказівного пальця правої руки (сформована післятравматична, післяампутаційна культя на рівні суглобу між нігтьовою та проміжною фалангами пальця; зі слів обвинуваченого - травма в 1992-1993 рр. внаслідок нещасного випадку). Відсутність будь-яких рубцевих післятравматичних змін у суглобах вказівного пальця правої кисті та звичайна рухливість в них; ознак ушкоджень сухожиль м`язів, нервових розголужень у пальці; достатня функціональна сила стискання пальців кисті - все це, а також особливості професії - тракторист, яка потребує доволі значної сили в пальцях кисті при стисканні, перемиканні важелів рухливих механізмів або керування - свідчить про незначний вплив даної вади на можливість доволі міцно стискати, втримувати або кидати предмети правою рукою обвинуваченим. Спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 за обставин, описаних обвинуваченим виглядає доволі сумнівно по наступним причинам: дещо незрозуміла траекторія руху травмуючого предмету (дощечки), яка знаходилася на землі зліва від нього, а він підійняв її правою рукою, потім підняв руку догори для захисту від удару палицею і в цей момент вона вислизнула у нього з руки, тобто рух травмуючого предмету фактично постійно був у напрямку знизу-догори та зліва-направо; як видно з фототаблиць, за таких обставин дощечка або влучила би у загороджувальну сітку, або пролетіла вище неї і навряд чи травмувала би голову потерпілої у лівій надбровній області. Також слід зазначити, що сила травмуючої дії тупого предмету в цю область була доволі значною і навряд чи асоціюється з силою впливу дощечки, яка вислизнула мимоволі з руки. (а.с.130-131).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р. , в ході якого свідок ОСОБА_21 розповіла та показала, що 31.07.2015р. близько о 18-00 вона знаходилась біля городу Жидецьких, свідок помітила, як ОСОБА_8 кинув дошку в бік ОСОБА_6 , куди саме, свідок не бачила, але почула її сильні крики (а.с. 79-81).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р., в ході якого свідок ОСОБА_26 розповів та показав, що 31.07.2015р. підійшла ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та палкою, яку трималав руках, хотіла ударити ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), а ударила свідка по голові, тоді ОСОБА_29 кинув в сторону ОСОБА_6 дерев`яну дошку, яку тримав в руці, і влучив нею в голову останньої, яка впала на землю (а.с. 82-84).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р., в ході якого ОСОБА_8 розповів та показав, що 31.07.2015р. підбігає до сітки ОСОБА_6 з палкою в руках, і могла вдарити його по голові, а вдарила ОСОБА_30 по голові. Він взяв дерев`яну дошку, яка знаходилась від нього ліворуч на землі, та хотів нею відбити наступний удар, палиці і коли замахнувся, то ця дошка в нього вискочила із пальців, і полетіла в бік ОСОБА_6 , куди саме вона влучила їй він не бачив. (а.с. 85-87)

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає в умисному легкому тілесному ушкодженні , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він відбивав удар палкою з боку ОСОБА_6 і дощечка необережно вискочила з пальців, та розцінює ці показання як бажання уникнути відповідальності, оскільки і потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_21 , ОСОБА_26 показали, що ОСОБА_8 саме «кидав» дощечку в сторону ОСОБА_6 , потерпілі та свідок ОСОБА_21 заперечують, що в руках ОСОБА_6 була палка, зі скаргою на удар палкою свідок ОСОБА_15 не звертався, і навіть для того, щоб уникнути удару палкою обвинуваченому досить було лише відійти від сітки, а не кидати дошку в ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта № 17 від 02.03.2015р. спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , за обставин, описаних обвинуваченим, виглядає доволі сумнівно.
Зазначення в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки потерпіла ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_21 зробили такий висновок, виходячи лише з того, що ОСОБА_8 лаявся, потерпілий ОСОБА_7 показав, що чув від ОСОБА_8 запах алкоголю, але останні не є спеціалістами в області медицини, які мають компетенцію встановлювати стан сп`яніння, сам обвинувачений ОСОБА_8 заперечує, що вживав в той день алкогольні напої, також свідок ОСОБА_24 підтвердила, що її чоловік ОСОБА_8 в той день не був п`яний, а свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що йому здалося, що ОСОБА_8 був п`яний, оскільки сам свідок вживав алкоголь.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який належать до категорії невеликої тяжкості, думку потерпілої ОСОБА_6 про призначення обвинуваченому несуворого покарання та відшкодування шкоди, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, одружений, працює трактористом, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.с. 70-76 ), а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , що передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Тому суд вважає за необхідне з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь майнової шкоди - витрат на придбання ліків в розмірі 1065, 10 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. , а також вимоги про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, нормами КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Нормами ч. 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Епікризом з історії хвороби № 2003/606 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні з 01.08.2015р. по 10.08.2015р. після травми, отриманої 31.07.2015р., їй призначались ліки (а.с. 31). Факт придбання ліків на суму 1065, 10 грн. підтверджується товарними чеками (а.с. 32-34,37).

Відповідно до угоди № 019-1Х/15 від 06 жовтня 2015 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з одного боку та адвокатом ОСОБА_5 , з іншого боку, адвокат приймає на себе зобов`язання по здійсненню представництва законних інтересів та захисту прав потерпілих в кримінальному провадженні № 0000577 в якості представника потерпілих, гонорар складає 5000 грн., з яких 2000 грн. за надання правової допомоги ОСОБА_7 , 3 000 грн. - за надання правової допомоги ОСОБА_6 (а.с. 38), суду надана розрахункова квитанція про сплату 3000 грн. за правову допомогу ОСОБА_6 (а.с. 39).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 витрат на придбання ліків в розмірі 1065, 10 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Нормами абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої ОСОБА_6 , ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 , характер немайнових втрат та стан її здоров`я, суд приходить до висновку що отримання тілесних ушкоджень спричинило потерпілій ОСОБА_6 моральні страждання, пов`язані з фізичним болем та душевних стражданнях від спричинених тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , епікризом, висновком експерта. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що потерпілій ОСОБА_6 обвинуваченим спричинена моральна шкода в розмірі 5 000 грн., що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 . Отже, цивільний позов про стягенння моральної шкоди підлягає задоволенню частково в розмірі 5000 грн.

Також згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 31.07.2015 року близько 17.55 годин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході розмови між ним та сусідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виникла сварка, з мотивів раніше виниклих неприязних відносин, в результаті якої ОСОБА_8 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , піднявши із землі дерев`яну дошку яка лежала неподалік від нього, та з метою заподіяння тілесних ушкоджень навмисно нею наніс один удар по лівій руці ОСОБА_7 . В результаті чого потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 107 від 19.08.2015 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна та подряпини лівої верхньої кінцівки, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень. Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

На підтверження та обгрунтування вказаного обвинувачення стороною обвинувачення надано:

- висновок експерта № 107 від 19.08.2015р.,

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_21 від 02.11.2015р.

Відповідно до висновку експерта № 107 від 19.08.2015р. в ОСОБА_7 виявлені ушкодження у вигляді садна та подряпини лівої верхньої кінцівки. Ці ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (-ів), індивідуальні властивості яких на ушкодження не відобразилися. Давність їх спричинення може відповідати 31.07.2015 р. Вищевказані ушкодження, як кожне окремо, так і у своїй сукупності, за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень (підстава п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.95 р.). Не виключена можливість спричинення їх від ударів дерев`яною палицею. (а.с.65-66).

Згідно із ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000577 01.08.2015р. внесено до ЄРДР такі відомості про вчинення кримінального правопорушення :"31.07.2015 року близько 18.00 годин між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , які знаходились по вул. Зарічній с. Андріївка Широківського району Дніпропетровської області виникла сварка, в разі якої ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження", витяг сформовано 03.08.2015р. (а.с. 147).

Заява потерпілої ОСОБА_6 про нанесення їй 31.07.2015р. сусідом ОСОБА_8 удару палицею по голові надійшла до Широківського РВ 31.07.2015р. (а.с. 151). Заява ОСОБА_7 про нанесеня йому сусідом ОСОБА_8 тілесних ушкоджень надійшла до Широківського РВ 01.08.2015р. (а.с. 152).

Відповідно до рапорту ст. слідчого СВ ОСОБА_31 від 13.10.2015р. "в ході розслідування кримінального провадження № 0000577 від 01.08.2015р. за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України, було подано заяву її чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що йому також ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження. Таким чином дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України» (а.с. 153).

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000754 13.10.2015р. внесено до ЄРДР такі відомості про вчинення кримінального правопорушення: "31.07.2015 року близько о 18.10 годин між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились по вулиці Зарічній с. Андріївка Широківського району Дніпропетровської області виникла сварка, в разі якої ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження", витяг сформовано 15.10.2015р. (а.с. 148).

Кримінальні провадження № 0000577 від 01.08.2015р. та № 0000754 від 13.10.2015р. об`єднані, та рахуються за єдиним номером № 0000577, що підтверджується витягом з кримінального провадження, сформованим 15.10.2015р. слідчим ОСОБА_31 (а.с. 69) та витягом з кримінального провадження, сформованим 17.03.2016р. прокурором ОСОБА_3 (а.с. 149-150)

В постанові про призначення судово-медичної експертизи по кримінальному провадженню № 0000577 від 01.08.2015р. підставами призначення експертизи зазначено "31.07.2015 року близько 18-00 годин між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які знаходились по вул. Зарічній с. Андріївка Широківського району Дніпропетровської області виникла сварка, в разі якої ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження" (а.с. 60). Слід зазначити, що в витязі з ЄРДР № 0000577 від 01.08.2015р. про нанесення з боку ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 мова не йдеться (а.с. 147).

Таким чином, судово-медична експертиза (висновок експерта № 107 від 19.08.2015р. , який покладено в основу обвинувачення), була призначена за кримінальним провадженням № 0000577 від 01.08.2015р., в якому зазначено відомості про спричинення з боку ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , а відомості щодо спричинення з боку ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 внесено до ЄРДР за № 0000754 13.10.2015р.

Отже, суд визнає наданий стороною обвинувачення доказ - висновок експерта № 107 від 19.08.2015р. недопустимим доказом відповідно до ст. ст. 84-89 КПК України.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р.. в ході якого, свідок ОСОБА_21 розповіла та показала, що 31.07.2015р. близько о 18-00 вона знаходилась біля городу Жидецьких, підійшла до туалету та бачила, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли по різні боки металевої сітки, ОСОБА_23 став тягнути до себе ОСОБА_32 ( ОСОБА_22 ), схвативши його руками за ліву руку, тут же ОСОБА_8 взяв з землі дерев`яну дошку та наніс один удар нею по руці ОСОБА_7 (а.с. 79-81). На фото № 1 та № 2 свідок ОСОБА_21 показала, де вона знаходилась під час сварки та видимість (а.с. 81).

Безпосередньо допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 показала, що вона бачила, як ОСОБА_23 схватив і тягнув через сітку ОСОБА_7 , кидав дошку в бік ОСОБА_6 , при цьому не бачила, щоб ОСОБА_8 наносив удари комусь ще. При цьому свідок ОСОБА_21 знаходилась на значній відстані від місця конфлікту, не бачила ОСОБА_26 , що стояв поруч з ОСОБА_8 , не бачила дружину ОСОБА_18 ОСОБА_34 , яка також була поблизу.

Таким чином, суд критично ставиться до записаних під час проведення слідчого експерименту 02.11.2015р. показань свідка ОСОБА_21 щодо того, як вона бачила нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 удару дерев`яною дошкою по руці ОСОБА_7 , оскільки безпосередньо допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 ці показання не підтвердила, а також показала, що від місця події вона знаходилась на відстані 4-5 м, на фото при проведенні слідчого експерименту видно, що на місці події росли дерева, показання свідка ОСОБА_21 в ході проведення слідчого експерименту спростовуються як безпосередньо допитаними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , обвинуваченим ОСОБА_8 , так і показаннями свідка ОСОБА_21 , наданими в судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України щодо спричинення ним палкою тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не визнав, щодо конфлікту з ОСОБА_7 суду пояснив, що 31.07.2015р. на його городі в них з ОСОБА_7 виникла сварка, схопили один одного за груди через сітку. Після того, як він необережно кинув дощечку в бік ОСОБА_6 , до нього в двір залітає ОСОБА_9 з палкою, вдарив його по лівій нозі, хотів ще, але він забрав палку. ОСОБА_7 дощечкою по руці він не бив.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо спричинення йому тілесних ушкоджень показав, що ОСОБА_8 на городі підбігав до нього, хватав за грудки та тягнув на сітку, що була між ними, хватав дошку, попав йому по руці, потім цю дошку кинув в його дружину. В нього була і є хронічна хвороба, він лікувався один раз на рік, а після тієї події в нього головні болі, тиск на очі, і тому лікувався в листопаді. ОСОБА_8 йому на лівій руці спричинив подряпину від палки, від подряпини не лікувався. В нього погіршився сон, постійно перед очами подія вбивства його дружини, болить голова. Подряпина руки виникла не об сітку, а внаслідок удару дошкою з боку ОСОБА_8 , оскільки подряпина була зверху, а сітка знизу.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 показала, що 31.07.2015р. ОСОБА_8 на городі схватив за «шкабарки» її чоловіка ОСОБА_35 і тягнув, одкинув його.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пояснила, що 31.07.2015р. вона бачила, як її чоловік ОСОБА_23 та ОСОБА_7 один одного тягали за грудки. Після того, як впала ОСОБА_6 , вона бачила, як ОСОБА_7 з палкою побіг за її чоловіком ОСОБА_8 . У ОСОБА_18 на нозі був синець, він казав їй, що його наздогнав ОСОБА_7 та стукнув палкою по нозі.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пояснив що він бачив, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тягали один одного через сітку. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 свідок зайшов за двір і бачив, як ОСОБА_23 забрав у ОСОБА_7 палку.

В ході проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р. свідок ОСОБА_26 розповів та показав, що 31.07.2015р. о 18-00 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли по різні боки сітки, свідок стояв біля ОСОБА_8 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була сварка, свідок не бачив, як ОСОБА_8 бив дерев`яною дошкою ОСОБА_7 по руці, бачив, як вони через сітку тягали один одного за "шкабарки" (а.с. 82-84).

В ході проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р. ОСОБА_8 розповів та показав, що 31.07.2015 року о 18-00 год він знаходився у себе вдома, а саме, біля сітки на відстані 50-60 см від неї, біля нього стояв ОСОБА_26 . Перед ним за сіткою стояв ОСОБА_7 . Між ними проходила словесна сварка, під час якої ОСОБА_7 його першим схватив за "шкабарки", а потім схватив він його. Він ОСОБА_7 нічим не бив. Жидецький А відпустив його, а він стоїть. Після того, як впала ОСОБА_6 , до нього до двору зайшов з городу ОСОБА_7 , тримаючи в руках палку, якою один раз ударив його по лівій нозі. (а.с. 85-87).

В висновку експерта № 17 від 02.03.2015р., зазначено, що не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , внаслідок травмування шкіри о верхній бік сітки «Рабиця» (а.с.130-131).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Щодо презумпції невинуватості, Європейський Суд з прав людини в рішенні Barbera Messegue and Jabardo v Spain зазначив, що право на презумпцію невинуватості передбачає, щоб тягар доказування покладався на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оскільки висновок експерта № 107 від 19.08.2015р. визнаний судом недопустимим доказом, свідок ОСОБА_21 , безпосередньо допитана в судовому засіданні не підтвердила свої показання, надані під час проведення слідчого експерименту від 02.11.2015р. про нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 удару дошкою по руці ОСОБА_7 , безпосередньо допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_24 також не підтвердили факт спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, потерпілий ОСОБА_7 , який наполягає на спричиненні йому обвинуваченим ОСОБА_8 удару дощечкою по руці, підтвердив, що дуже хвилювався під час конфлікту з причини нанесення тілесних ушкоджень його дружині, а також сам хворіє хронічною хворобою, тому суд критично ставиться показань потерпілого ОСОБА_7 в частині спричинення йому обвинуваченим ОСОБА_8 удару дощечкою по руці при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, і суд не вважає за можливе покласти ці показання потерпілого ОСОБА_7 в основу обвинувального вироку, та приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , що є підставою для ухвалення виправдувального вироку за цим обвинуваченням відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 373 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 3796, 12 грн. майнової шкоди, завданої злочином, що складається з витрат на придбання ліків 976, 12 грн., витрат на придбання палива для власного автомобіля в розмірі 762 грн, витрат на оплату вартості проїзду громадським транспортом до м. Дніпропетровськ на лікування в розмірі 58 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а також 10000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідно до ч.3 ст. 129 КПК України цивільний позов ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду.

В ході досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався. Прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заявляв. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суд з цим погоджується.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 , 1177 ЦК України, керуючись ст.ст. 128, 129,373-375 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду, завдану злочином - витрати на ліки в розмірі 1065 (одна тисяча шістдесят п`ять гривень) 10 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В решті цивільного позову відмовити.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення майнової та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпрпетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1