Справа №127/6424/16-к
Провадження №1-кс/127/2465/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковник юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді командира 2 окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «підполковник».

Відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте підполковник ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях і зрадивши військовій присязі на вірність народові України, надати іноземній державі Російській Федерації і її Збройним Силам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, та перейти на бік ворога в період збройного конфлікту.

З цією метою підполковник ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 58, 59, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п.п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, бажаючи здійснити дії по передачі військової частини НОМЕР_3 разом з наявним в ній військовим майном Збройним Силам Російської Федерації, маючи умисел на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, у березні 2014 року звернувся до представників командування Збройних Сил Російської Федерації з клопотанням прийняти його на військову службу.

В перших числах березня 2014 року на території військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 прийняв участь у проведенні незаконного заходу, влаштованого Збройними Силами Російської Федерації та засобами масової інформації Російської Федерації зняття з флагштоку на території військової частини прапора України та підняття прапора Російської Федерації. Вказана дія була широко висвітлена у засобах масової інформації і сприяла захопленню Збройними Силами Російської Федерації інших військових частин Збройних Сил України і всієї території АР Крим.

Крім того, підполковник ОСОБА_4 , виконуючи вказівки представників Збройних Сил Російської Федерації, організував роботи з підготовки до транспортування військової техніки, яка на територію України не потрапила.

Надалі, в період з березня по травень 2014 року підполковник ОСОБА_4 умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України надавав Російській Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, підполковник ОСОБА_4 , будучи громадянином України та проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 2 окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в період з березня по травень 2014 року, перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 , надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, захопленні військового майна, що належить Збройним Силам України та перебувало на території вказаної військової частини, тобто вчиняв дії, направлені на зниження боєготовності української армії та підрив обороноздатності України, а саме спрямовані на передачу військової частини разом з наявним військовим майном і документами іноземній державі Російській Федерації, надавав допомогу у формуванні зенітно ракетного полку Чорноморського Флоту Російської Федерації, сприяв іноземній державі Російській Федерації у спробі зміни території України, створив умови для діяльності на території України іноземних розвідок та інших спецслужб, вживав заходів, які затримували вивід військового майна на материкову частину України, а також перейшов на бік ворога в умовах окупації російськими військами території України та вступив особисто і схилив підлеглий йому особовий склад військової частини вступити до лав Збройних Сил Російської Федерації, чим вчинив державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

17 грудня 2014 року в порядку ст. 278 КПК України полковнику ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підполковник ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладене, а також те, що до даного часу підозрюваний підполковник ОСОБА_4 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що вказаний військовослужбовець переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

19 березня 2016 року у кримінальному провадженні №0000056 в порядку ст. 278 КПК підполковнику ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 408 КК України та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, суду пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування або суду, тому до суду подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не прибув та не був доставлений.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього докази, дійшов висновку, що клопотання підлягає залишенню без задоволення.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 не підпадає до випадку, передбаченого ч. 6 ст. 193 КПК України.

З наведеного судом вбачається, що у зв`язку з неявкою підозрюваного у кримінальному провадженні №0000056 від 15 березня 2016 року, суд не може розглянути клопотання прокурора у відповідності до ст. 193 КПК України, тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 193, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України підполковник юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: