Номер провадження: 11-сс/785/1032/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 липня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 413 400 гривень в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000459 від 15 липня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 липня 2016 року до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 вересня 2016 року. Визначено розмір застави в сумі 413 400 гривень та, у разі внесення застави, на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні не підтверджується жодними обставинами. Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не врахував міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Так, ОСОБА_8 одружений, має трьох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утиранні, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Також слідчий суддя не обґрунтував, чому інші більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Захисник стверджує, що суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 не може бути єдиною підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу. Також зазначає, що слідчий суддя визначивши максимальний розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу не зазначив в чому саме полягає виключність випадку ОСОБА_8 , як того вимагають положення ч.4 ст.182 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме в тому, що він придбав у невстановленої особи, переніс та почав зберігати у підсобному приміщенні, розташованому під сходами на першому поверсі в першій парадній за адресою: АДРЕСА_1 , бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується матеріалами провадження, зокрема: рапортом слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , протоколом санкціонованого обшуку від 15 липня 2016 року, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_8 від 15 липня 2016 рокую, висновками експертизи №149-Б та №420-Б від 15 липня 2016 року та іншими доказами.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності вказаних доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, передбачених ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки, за який, у разі визнання його провини, йому загрожує реальне покарання до 7-ми років позбавлення волі. В ході санкціонованого обшуку в підсобному приміщені, яке належить ОСОБА_8 , органом досудового розслідування був виявлений та вилучений арсенал зброї, в тому числі РПГ-22, яка знаходилася на бойовому взводі була вкрай небезпечна для жильців будинку, де вона зберігалася та в подальшому могла бути використана для вчинення інших більш тяжких злочинів проти громадської безпеки, життя та здоров`я людей. Слід зазначити, що на теперішній час органом досудового розслідування встановлюються джерела походження вказаної зброї, і для яких саме цілей вона зберігалась ОСОБА_8 , а також вилучена зброя перевіряється на причетність до вчинення тяжких злочинів на території України.

За таких обставин апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність.

Крім того цілком реальним є ризик того, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом повідомлення невстановлених слідством осіб, у яких він придбав зрою, про його затримання і викриття правоохоронними органами, що в подальшому стане перешкодою встановлення каналів надходження бойових припасів та зброї на територію м.Одеси.

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований лише найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, який зможе достатньою мірою запобігти вищевказаним ризикам.

Апеляційний суд переконаний, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать достатньої можливості контролювати місце перебування підозрюваного ОСОБА_8 , та не зможуть перешкодити його спілкуванню з іншими невстановленими слідством особами, в яких він придбав вилучену зброю та боєприпаси.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Разом з тим, положеннями ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про можливість визначення йому застави в даному кримінальному провадженні в її максимальному розмірі, передбаченому положеннями п.3. ч.5 ст.182 КПК України, який на даний час складає 413 400 гривень (1378*300=413400), оскільки ОСОБА_8 усвідомлював, або мав усвідомлювати, що його протиправні дії щодо зберігання зброї та бойових набоїв могли нести реальну загрозу життю та здоров`ю невизначеного кола осіб.

За таких обставин застава в максимальному її розмірі виправдовує потреби досудового розслідування та здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 16 липня 2016 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КПК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 вересня 2016 року із визначенням розміру застави в сумі 413 400 гривень залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4