Справа № 581/703/16-к
Провадження № 1-кп/581/50/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
18 жовтня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с.Панасівка Липоводолинського району Сумської області, мешкає по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, засудженого
Липоводолинським районним судом Сумської області 26 липня 1995 року за ч.3 ст.81, ст.46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
Роменським районним судом Сумської області 10 вересня 1996 року за ч.2 ст.140, ч.1 ст.86 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого постановою Шосткинського районного суду Сумської області 13 серпня 1999 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 2 дні;
Липоводолинським районним судом Сумської області 01 вересня 2000 року за ст.196-1, ст. 43 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;
Липоводолинським районним судом Сумської області 01 лютого 2002 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69, ч.4 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільненого 22 січня 2004 року постановою Алчевського міського суду від 14 січня 2004 року умовно-достроково на 10 місяців 16 днів;
Липоводолинським районним судом 13 серпня 2004 року за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 2 років 5 місяців позбавлення волі;
Гадяцьким районним судом Полтавської області 24 грудня 2008 року за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
11 червня 2016 року в обідній час ОСОБА_4 прийшов до розташованого по АДРЕСА_2 господарства ОСОБА_5 , яка займаєтья підприємницькою діяльністю з продажу продуктів харчування, та, помітивши під стіною будинку велосипед марки «Ардіс Либідь», скористався тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав належний вказаній особі велосипед марки «Ардіс Либідь», розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на суму 2013 грн.
Зазначені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він, маючи судимість за ч.2 ст.187 КК України, повторно вчинив таємне викрадення (крадіжку), кваліфікуючою ознакою якої є повторність.
Також, 19 серпня 2016 року близько 11 год. ОСОБА_4 прийшов до двору ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , та, не виявивши останнього вдома, через незачинені двері сараю проник до горища сараю, звідки таємно викрав належні ОСОБА_6 силовий кабель, марки КГ 1х25, довжиною 10 м, вартістю 409 грн., та два генератори до автомобіля ГАЗ-21 Волга, вартістю 1762,2 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму 2171 грн. 20 коп.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, кваліфікуючими ознаками якої є повторність та проникнення у приміщення.
Факт скоєння обвинуваченим цих кримінальних правопорушень, при зазначених вище обставинах, стверджується наданими у судовому засіданні поясненнями обвинуваченого.
Допитаний у ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєних ним кримінальних правопорушеннях визнав повністю, надавши суду показання, які співпадають з викладеними фабулами кримінальних правопорушень, які суд розглядає, як послідовні та вичерпні.
Так, ОСОБА_4 пояснив, що в обідній час 11 червня 2016 року прийшов до магазину ОСОБА_5 у с.Калінінське, придбавши пляшку горіли та цигарки, він скористався, що за ним ніхто не спостерігає, сів на жіночий велосипед, червоно-сірого кольору, який стояв під стіною будинку, та поїхав у с.Берестівка, де і продав його за 500 грн. Також, 19 серпня 2016 року близько 11 год. він прийшов до ОСОБА_6 , щоб віддати йому гроші та, не виявивши останнього вдома, через незачинені двері сараю проник до горища сараю, звідки викрав мідний кабель та два автомобільні генератори, які здав як металобрухт за 250 грн.
Обидва вказані злочини він вчинив у стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому за відсутності заперечень обвинуваченого, прокурора, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч.3 ст.349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого. Також досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріали, які дають змогу вирішити питання про долю речових доказів і процесуальних витрат.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні за вказаних обставин кримінальних правопорушеннях доведена повністю, а його дії суд кваліфікує:
за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він 11 червня 2016 року здійснив крадіжку належного ОСОБА_5 велосипеда, кваліфікуючими ознаками якої є повторність;
за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він 19 серпня 2016 року здійснив поєднану з проникненням у сховище крадіжку належного ОСОБА_6 електричного кабеля та двох автомобільних генераторів, кваліфікуючими ознаками якої є повторність та проникнення у приміщення.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення обох злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів (злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин), обидва з яких вчинені повторно, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий (судимість не знята і не погашена), є неодруженим, не працює, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі за вчинення кожного із злочинів у межах санкцій відповідних частин статті 185 КК України, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч.1 ст.70 КК України - поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Дійшовши висновку про необхідність призначення обвинувченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає необхідним змінити йому запобіжний захід виходячи з наступного.
Під час досудового розслідування 14 вересня 2016 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів.
Після проведеного 05 жовтня 2016 року підготовчого судового засідання, на якому був присутнім обвинувачений, призначене на 10 жовтня 2016 року судове засідання не відбулося через його неявку. Ухвала про привід ОСОБА_4 в судове засідання на 11 жовтня 2016 року також не була виконана через неможливість відшукання цього обвинуваченого, про що зазначено у рапорті поліцейського.
У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що про час та дату вказаних судових засідань йому було відомо, але не з`являвся він через те, що вживав алкоголь.
Тому, оцінюючи в сукупності такі обставини, як призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за вчинення двох злочинів, наявність у нього судимостей, відсутність утриманців, дітей, має молодий вік, задовільний стан здоров`я, не працює, посередню характеристику за місцем проживання, не дотримання встановлених попереднім запобіжним заходом обов`язків, суд вважає, що вони вказують на відносно міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 , на імовірну здатність переховуватися від суду та на можливе вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому змінює запобіжний захід на тримання під вартою.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а про розподіл процесуальних витрат - у відповідності до ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, призначивши покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік,
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного виконання вироку.
Речові докази: велосипед марки «Ардіс Либідь», червоно-сірого кольору, переданий на зберігання його законному володільцю ОСОБА_5 , залишити у її користуванні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2113 грн. 28 коп.
Обраний ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 грудня 2016 року.
Узяти ОСОБА_4 під варту у залі суду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1