УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Одеса 30 серпня 2016 року

Слідчий суддя Приморський райсуд м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , та матеріали кримінального провадження №0001606 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6, 11 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст.187 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим Управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001606 від 19.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6, 11 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст.187 КК України.
В рамках розслідування кримінального провадження №0001606, встановлено, що приблизно о 05 годині 30 хвилин 19.06.2016, в кімнаті АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вбивства, із корисливих мотивів, додали до спиртних напоїв лікарський засіб «азалептин (азалептол, лепонекс)», які спожив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результат чого останній втратив свідомість та помер на місці події. При вчиненні вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи його грошима в сумі 4 тисячі гривень. В результаті потрапляння в організм ОСОБА_7 , лікарського препарату «азалептин (азалептол, лепонекс)» ним було отримано тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер на місці події. Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа № 150 від 15.07.2016, смерть ОСОБА_7 настала від гострої недостатності дихання і кровообігу внаслідок поєднаного токсичного впливу на організм медичного препарату - азалептину, та етилового алкоголю. Відомості про потерпілого: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Белогорськ, Амурської області, Росія, громадянин України, проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке кваліфікується як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групи осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. .
27.08.2016 слідчим СУ ГУНП в Одеській області, на підставі ч.3 ст. 233, ст. 234 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання та реєстрації підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності якої, в жилому будинку було виявлено та вилучено: сумка жіноча, синього кольору, металевими буквами: «Maikl Kors», в сумці був виявлено флакон прозорого кольору з рідиною білого кольору, заповнений до кришці флакону, грошові кошти у розмірі 19 гривень 60 копійок, купюрами : 1 купюра - 10 гривень, 1 купюра 5 гривень, 1 купюра 2 гривні, 2 купюри 1 гривні, мобільний телефон марки «» , сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», два аркуша з номерами абонентських номерів.

Клопотань щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст.107 КПК України, суд вважає за можливим розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що метою накладення арешту є збереження зазначеного майна в якості доказів вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
В свою чергу, не проведення вказаної слідчої дії у вигляді арешту майна призведе до недосягнення мети досудового розслідування.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані матеріали кримінального провадження за №0001606 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6, 11 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст.187 КК України, вважаю необхідним в задоволенні клопотання слідчого задовольнити, з наступних підстав:
Так, згідно ч.1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виявлені та вилучені в ході проведення обшуків за місцями мешкання підозрюваних предмети, можуть зберігати на собі сліди злочину, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є доказом злочину, а тому відповідає критеріям визначеним у ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, що дає підстави для накладення арешту.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розсування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі та документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У даному випадку, невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, призведе до його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, а також призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування, на цій стадії кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 36, 131, 170-172 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 -задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно, а саме:

1.жіноча сумка, синього кольору, металевими буквами: «Michael Kors»;

2.флакон з прозорого кольору з рідиною білого кольору;

3. грошові кошти, грошові кошти у розмірі 19 гривень 60 копійок, купюрами : 1 купюра - 10 гривень, 1 купюра 5 гривень, 1 купюра 2 гривні, 2 купюри 1 гривні та 25 копійок, 20 копійок по 5 копійок на 20 копійок по 10 копійок;

4. мобільний телефон марки, чорного кольору;

5. сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф».

6.Два фрагмента аркуша паперу з номерами мобільних номерів.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

30.08.2016