Справа № 640/4611/16-к
н/п 1-кс/640/3081/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
11.04.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділення СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке 11.04.2016 тимчасово вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: екзаменаційну картка водія на ОСОБА_6 від 26.07.2002 зі зразком його підпису на 1 арк.; договір про надання юридичної допомоги ОСОБА_6 від 19.11.2008 зі зразком його підпису на 1 арк.; договір №658737 від 02.07.2013 за банківським продуктом «Національна карта» щодо ОСОБА_6 зі зразком його підпису на 1 арк.
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що 01.09.2014 ОСОБА_6 по вул. Сидора Ковпака, 5-А, у м. Харкові шляхом зловживання довірою під приводом ремонту автотранспорту заволодів автомобілем «Toyota Yaris», д.н. НОМЕР_1 , та грошима для ремонту, що належать ОСОБА_7 , завдавши їй матеріальної шкоди на загальну суму 109 333,15 грн.
До вчинення даного злочину може бути причетним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який до слідчого підрозділу за викликами не з`являється.
11.04.2016 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 з метою виявлення встановлення місця знаходження самого ОСОБА_6 , а також відшукання копії розписки про взяття а/м на ремонт було проведено обшук у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у результаті якого вилучено вільні зразки підпису на оригіналах документів, що належать ОСОБА_6 : екзаменаційна картка водія на ОСОБА_6 від 26.07.2002 зі зразком його підпису на 1 арк., договір про надання юридичної допомоги ОСОБА_6 від 19.11.2008 зі зразком його підпису на 1 арк. та договір №658737 від 02.07.2013 за банківським продуктом «Національна карта» щодо ОСОБА_6 зі зразком його підпису на 1 арк.
Вищевказані документи будуть враховані, як вільні зразки підпису ОСОБА_6 , та необхідні будуть для почеркознавчої експертизи щодо визначення ідентичності почерку та підпису ОСОБА_6 на оригіналі розписки.
Орган досудового розслідування зазначає, що вилучене під час обшуку майно має значення для проведення почеркознавчої експертизи, котра нестиме доказове значення у провадженні.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, переліченого в клопотанні.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
В судове засіданні власник майна ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання (а.с. 22), згідно наданого слідчим рапорту від 12.04.2016, 11.04.2016 за його дорученням слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 відвідане місце мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Вдома нікого не було, повістку залишено у поштовому ящику під відеозапис (а.с. 25) .
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення копій розписок ОСОБА_9 щодо автомобіля «Toyota Yaris», д.н. НОМЕР_1 , а також самого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 11.04.2016 документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, яке вилучене 11.04.2016 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: екзаменаційну картка водія на ОСОБА_6 від 26.07.2002 зі зразком його підпису на 1 арк.; договір про надання юридичної допомоги ОСОБА_6 від 19.11.2008 зі зразком його підпису на 1 арк.; договір №658737 від 02.07.2013 за банківським продуктом «Національна карта» щодо ОСОБА_6 зі зразком його підпису на 1 арк. до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1