Справа № 209/5171/15-к
Провадження № 1-кп/209/93/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі: - секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, № 209/5171/15-к (пр. № 1-кп/209/93/16), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001446 від 16.07.2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляйполе Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30.12.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 1 до штрафу 850 грн. Штраф сплачений 02.03.2016 року;
обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Повторно, 12.07.2015 року, близько о 23.15 годині, ОСОБА_4 знаходячись на лівобережній частині м. Дніпродзержинська, а саме на мостовому переході, який з`єднує 11-й мікрорайон з 2-м мікрорайоном, ближче до кафе «Оазис», яке розташоване по пр. М. Жукова №2 у м. Дніпродзержинську, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , вирішив відкрито заволодіти його майном.
Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном, звернув увагу, що в джинсах у задньому кармані у ОСОБА_5 , знаходиться мобільний телефон. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , наніс один удар правою рукою ОСОБА_5 , від чого останній упав на землю, тобто застосував насилля, що не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого. Після чого з заднього карману його штанів витяг, тобто незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг SGМ-D780», чорного кольору, імей № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар», № НОМЕР_3 , не маючи для потерпілого матеріальної цінності, тобто навмисно, відкрито, з корисливих мотивів заволодів майном, яке згідно висновку товарознавчої - експертизи №910 від 24.11.2015 року, вартість мобільного телефону марки «Самсунг SGМ-D780», чорного кольору, з урахуванням зносу становить 400 грн., який належить ОСОБА_5 , завдав останньому майнову шкоду на вищезазначену суму. Після чого з місця вчинення правопорушення з викраденим зник, розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд.
Повторно, 16.07.2015 року, близько о 09.30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на лівобережній частині м. Дніпродзержинська, а саме на набережній, навпроти будинку №21, який розташований по пр. 50 років СРСР у м. Дніпродзержинську, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , вирішив відкрито заволодіти її майном.
Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння чужим майном, звернув увагу, що в руках у ОСОБА_6 , знаходиться жіноча сумка. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , вирвав з правої руки ОСОБА_6 , жіночу сумку в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг S5610», тобто навмисно, відкрито, з корисливих мотивів заволодів майном, яке згідно висновку товарознавчої - експертизи №546 від 19.08.2015 року, вартість мобільного телефону марки «Самсунг S5610», становить 1050 грн., вартість жіночої шкіряної сумки становить 380 грн., яке належить ОСОБА_6 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 1430 гривень. Після чого з місця вчинення правопорушення з викраденим зник, розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд.
Повторно, 19.07.2015 року, близько 09.30 годин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні швейної майстерні, яке розташоване по вул. 40 років Перемоги, будинок №2 у м. Дніпродзержинську, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свої злочинні наміри, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу викрав гроші у сумі 1200 грн., та 1 долар США, які належать ОСОБА_7 , завдавши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1225 гривень.
Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник, після чого розпорядився викраденим на свій розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явлених йому обвинуваченнях визнав повністю за всіма епізодами, щиро покаявся у скоєних злочинах, детально розповів про обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які описано вище, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав у повному обсязі. Прохав суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких просять суд провести судове засідання без їх участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено про можливість розглянути кримінальне провадження без їх участі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 по епізодам обвинувачення у відкритому викраденні чужого майна, що мали місце 12.07.2015 року та 16.07.2015 року органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, вчиненого повторно, а також по епізоду обвинувачення у таємному викраденні чужого майна, що мало місце 19.07.2015 року органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких; враховує його особу, а саме те, що він: раніше судимий за вчинення злочину проти власності, судимість не погашена, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро кається; а так само й враховує ту обставину, що завдана кримінальними правопорушеннями майнова шкода частково відшкодована.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить те, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, частково відшкодував завдану майнову шкоду шляхом повернення викрадених речей.

До обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєних злочинів, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 на суму 1430,00 грн., суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні та протиправному заволодінні чужим майном, потерпілій дійсно спричинена матеріальна шкода, відповідальність за яку має нести обвинувачений.

Таким чином, враховуючи викладене, визнання цивільного позову обвинуваченим, суд приходить до висноску, що цивільний позов ОСОБА_6 , на суму 1430,00 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати на залучення експертів покладаються на обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1430,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 330 грн. 00 коп. (вартість проведених судових товарознавчих експертиз № 546 від 19.08.2015 року та № 910 від 24.11.2015 року).
Обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком чинності у вигляді особистого зобов`язання, з покладеними на нього судом обов`язками: прибувати за кожною вимогою до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі: жіночу сумочку коричневого кольору, гаманець чорного кольору, пенсійну карту «ПриватБанка», № НОМЕР_4 , дисконтну картку «Аптека», дисконтну картку «Руан», книгу «Сонник», блокнот, три квитанції які повернуті на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по справі: купюру номіналом 1 долар США №L80613356L, SERIES 2001 року яка повернута на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити у власності останньої.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Самсунг SGH D-780», чорного кольору який повернутий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останнього.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з врахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 349 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1