печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій посилається на те, що 01.04.2016 він звернувся до Генеральної прокуратури із заявою про злочин, однак всупереч ст. 214 КПК України відомості по заяві до ЄРДР внесені не були.

Посилаючись на очевидність повідомлених ним фактів просить зобовязати відповідальних осіб Генеральної прокуратури України внести відомості по заяві про злочин до ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Прокурор Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України( ч.1 ст. 26 КПК України).

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що колегією суддів Шевченківського районного суду м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винесено ухвалу від 02.06.2015 про примусовий привід в судове засідання ОСОБА_3 .

01.04.2016 ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про злочин, передбачений ст. 375 КК України, вчинений, на його думку, колегією суддів Шевченківського районного суду м. Києві у складі головуючого судді ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при винесенні даної ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обовязкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищевказаних даних, які б свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Також слід зазначити, що чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невідємне право ( п.57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність (стаття 126 та 120 Конституції України).

Таким чином у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1