Справа № 502/594/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2015 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт

у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001795 від 03.12.2013 р. відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого охоронцем СПД «Панченко», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:
02.12.2013 року о 15-ій годині 30 хвилин ОСОБА_9 , знаходячись біля вхідних воріт, які ведуть на територію СПД «Панченко» за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Придунайська, 99, район затону « ОСОБА_10 », в ході сварки з ОСОБА_8 умисно наніс йому три удари кулаком лівої руки в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливу повік лівого ока і лівої виличної області, крововиливу та розсіченої рани слизової оболонки нижньої губи, крововиливу слизової оболонки лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_9 спричинив умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_9 в ході судового розгляду свою вину у пред`явленому обвинуваченні та заявлений потерпілим цивільний позов не визнав та дав показання згідно яких він працює охоронцем СПД «Панченко». 2 грудня 2013 року, коли він перебував на чергуванні, він почув, що під`їхала машина та стукають у ворота. Коли він відкрив ворота, то побачив, що приїхали ОСОБА_8 та його дружина, які стали вимагати від нього 200 гривень компенсації, за, нібито, вчинені на їх городі крадіжки. ОСОБА_9 пояснив, що він на роботі і якщо в них є претензії, то зі всіма питаннями щоб звертались до його керуючого. Після цього він став зачиняти ворота, перед якими стояв ОСОБА_8 та який після цього вдарив його в ліву сторону обличчя. Захищаючись ОСОБА_9 лівою рукою завдав йому три удари в обличчя, від яких ОСОБА_8 впав, після чого він закрив ворота. Пояснює, що ОСОБА_8 першим почав з`ясовувати з ним стосунки і від його удару у нього була розбита губа. З його боку це був самозахист і удари ОСОБА_8 він завдав автоматично у відповідь на його удар. Після цього ОСОБА_9 викликав машину та приїхав до лікарні, де був оглянути черговим фельдшером. Він також під час досудового розслідування у лютому 2014 року просив слідчого направити його на медичний огляд, але на той момент губа вже зажила.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
Потерпілий ОСОБА_8 дав показання згідно яких у грудні 2013 року його дружина ОСОБА_11 зателефонувала та повідомила, що на їх городі спиляно вербу. Після цього ОСОБА_8 разом з дружиною під`їхав до воріт господарства СПД «Панченко», яке розміщено по-сусідству з його земельною ділянкою, оскільки ОСОБА_9 , який там працює, вже раніше пиляв їх дерева. Ворота відкрив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 став запитувати у нього, чому він спилює його дерева. ОСОБА_9 відповів, що буде їх спилювати, оскільки вони ОСОБА_8 не належать і став намагатися зачинити ворота. ОСОБА_8 сказав, щоб ОСОБА_9 відшкодував йому вартість дерева у сумі 200 гривень та почав притримувати ворота рукою, на що ОСОБА_9 раптово завдав йому три удари в обличчя, від яких ОСОБА_8 впав. Від отриманих ударів він пролежав близько 5 хвилин, після чого його підняла дружина та разом з нею він поїхав до лікарні, де був оглянутий фельдшером ОСОБА_12 , який зателефонував дільничному міліціонеру. Після цього приїхав дільничний та опитав його. Потім приїхав ОСОБА_9 , провівши огляд якого фельдшер сказав, що у того пошкодження відсутні. Через деякий час ОСОБА_8 направили для проходження медекспертизи. Внаслідок отриманих ударів він був змушений близько місяця провести у ліжку. Заявлений ним цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав показання згідно яких він перебуває на посаді фельдшера швидкої допомоги в м. Вилкове та знає обвинуваченого і потерпілого як мешканців м. Вилкове. 02.12.2013 року, коли він знаходився на зміні, близько 15-ї години 40 хвилин за медичною допомогою звернувся ОСОБА_8 , який повідомив, що у нього виник конфлікт на городі з сусідом по земельній ділянці ОСОБА_13 . Він скаржився на головний біль, нудоту, казав, що його вдарили по голові. У нього була помітна скальпована рана на обличчі та високий артеріальний тиск. Також була підозра на струс мозку. В цей же день близько 17-ї години 15 хвилин до нього за медичною допомогою звернувся ОСОБА_9 , пояснивши, що його в ході сварки вдарив сусід ОСОБА_8 . В ході проведеного огляду, видимих тілесних ушкоджень, крім невеликої припухлості в області губи, у ОСОБА_9 виявлено не було.

- протоколом прийняття заяви мешканця м. Вилкове ОСОБА_8 від 02.12.2013 р. згідно якого він повідомив, що 02.12.2013 р. близько 15:30 ОСОБА_14 вчинив з ним сварку, в ході якої вдарив його декілька разів в область голови /а.с.84/.

-рішенням Вилківської міської ради від 22.12.2005 р. № 538, згідно якого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку площею 2205 к.в. в районі ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства /а.с. 85/.

- висновком експерта № 16 від 27.01.2014 р. згідно якого: 1. У ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження крововилив повік лівого ока і лівої виличної області, крововилив та розсічена рана слизової оболонки нижньої губи, крововилив слизової оболонки лівої щоки. 2. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 спричинені тупими, твердими предметами, можливо 02.12.2013 р. 3. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень. 4. Тілесні ушкодження ОСОБА_8 могли бути спричинені внаслідок ударів кулаком. 5. ОСОБА_8 могло бути завдано не менше 3 ударів /а.с. 86-87/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченого.

З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він спричинив умисне легке тілесне ушкодження.

Даючи аналіз показанням обвинуваченого ОСОБА_9 що удари потерпілому він завдав у відповідь на нанесений ним удар, і що його дії являють собою самозахист, суд вважає їх обраним обвинуваченим способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки доказів, що свідчили про те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони відповідно до ст. 36 КК України, тобто вчинив відносно потерпілого насильницькі дії з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони, ним виходячи з закріпленого у ст. 22 КПК України принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - суду не надано.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого /а.с. 104-110/, його ставлення до вчиненого діяння.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у вигляді штрафу в межах, визначених відповідною санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає вирішенню з урахуванням відповідних норм діючого законодавства:
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, серед іншого, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація тощо.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України - матеріальна та моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України та п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, зазнаних позивачем та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Судом встановлено, що потерпілим заявлено вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 400 гривень у вигляді понесених витрат на придбання палива для транспортного засобу в зв`язку з необхідністю явки до слідчого та суду. Проте жодним доказом факт понесення потерпілим вказаних витрат не підтверджено, в зв`язку з чим підстав для задоволення вказаних позовних вимог за їх недоведеністю в суду немає.

Разом з тим, суд вважає доведеним факт того, що обвинувачений своїми протиправними діями спричинив потерпілому моральні страждання у вигляді фізичного болю, а також душевних страждань, приниженні честі та гідності, як людини, що є неприпустимим та охороняється законом в силу положень ст. 201 ЦК України. Таким чином, виходячи з наведеного, беручи до уваги обставини вчинення злочину, суд приходить до висновку, що враховуючи вимоги розумності та справедливості, з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 2 000 гривень, оскільки присуджена сума буде достатньою для відшкодування потерпілому спричиненої обвинуваченим моральної шкоди.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_8 , - 2 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1