Справа № 133/986/15-к
Провадження №11-кп/772/271/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «23» лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000 від 25.01.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м. Козятина
району Вінницької області, українця,
раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_9
за апеляційною скаргою із змінами потерпілого ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від «21» грудня 2015 року, -

В с т а н о в и в :
Вироком Козятинського міськрарайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено їй покарання у вигляді 5- ти років позбавлення волі з позбавленням права керування трап сортними засобами строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено ряд обов`язків:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 5522 грн. 40 коп. за проведення експертиз.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 23302 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 33302 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до Подільського регіонального страхового центру ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» залишено без розгляду для пред`явлення в порядку цивільного судочинства.
Вирішена доля речових доказів.

Як встановлено судом, водій ОСОБА_6 25 січня 2015 року о 12.00 год., керуючи технічно справним автомобілем "Дєу Сенс", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою с. Вівсяники - с. Білопілля, в напрямку м. Козятина, не доїжджаючи с. Сигнал Козятинського району Вінницької обл., в порушення вимог п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього України, при зміні напрямку руху не переконалась, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, а саме стану дорожнього покриття у вигляді ожеледиці з наслоєнням мокрого снігу, не вибрала безпечної швидкості руху керованого нею транспортного засобу, внаслідок чого не змогла постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з технічно-справним автомобілем «ЗАЗ TF 698К», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль «ЗАЗ TF 698К», державний номерний знак НОМЕР_2 загорівся.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Дєу Сенс", державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 20 від 25.02.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забійної рани в лобовій ділянці, субдурального (130 мл) та субарахноїдального крововиливів з проривом у бічні шлуночки головного мозку, забою головного мозку (лобові долі), синців в ділянці спинки носа, на передній поверхні грудної клітки праворуч, по одному на тильній поверхні кистей; по одній забитій рані на передній поверхні правого колінного суглобу та лівої гомілки, які виникли 25.01.2015 року за обставин дорожньо-транспортної пригоди. Закрита черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням. Між вказаною закритою черепно мозковою травмою та смертю ОСОБА_10 є прямий причинний зв`язок. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно- мозкової травми, що супроводжувалась забоєм головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку.
Також в результаті даної дорожньо - транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ TF 698К», державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово -медичної експертизи №55 від 27.03.2015, отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого колінного суглобу, що супроводжувалась переломом правого наколінника та забійною раною в ділянці правого колінного суглобу по передній поверхні, садна на обличчі. За ступенем тяжкості перелом правого надколінника за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості, забійна рана в ділянці правого колінного суглобу є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ( понад 6 діб, не більше 21 доби), садна є легкими тілесними ушкодженнями.
Відповідно до висновку судово - автотехнічної експертизи № 89а від 23.02.2015 року у дорожній ситуації, що склалася, водій ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, при цьому невідповідність вищезазначеним вимогам ПДР України знаходиться у причинному зв`язку з наслідками. Водій ОСОБА_6 своїми діями порушила вимоги п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 10.1 - "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху";
п. 12.1 - "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".
Порушення вимог п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо - транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі із змінами потерпілого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2015 року, в частині вирішення його цивільного позову. Просить задовольнити його цивільний позов до Подільського регіонального страхового центру ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» на його користь, майнову шкоду завдану ОСОБА_6 внаслідок пошкодження його автомобіля «ЗАЗ TF 698К», державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 50 000 гривень та шкоду завдану ушкодженням його здоров`я у розмірі 1201 грн. 25 коп.

Вимоги свої мотивував тим, що суд першої інстанції на його думку безпідставно залишив його позов до ПрАТ « Українська пожежно страхової компанії» без розгляду, вказавши при цьому, що це цивільно правові відносини, що є істотним порушення вимог КПК України.
В свої запереченнях на апеляційну скаргу , представник ПрАТ «УПСК» ОСОБА_11 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_8 в частині вимог до ПРСЦ ПрАТ «УПСК» , а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2016 року залишити без змін.
Вважає вирок суду першої інстанції в частині позову до ПРСЦ ПрАТ «УПСК» є обґрунтованим і законним.
Заслухавши доповідача, думку потерпілого ОСОБА_12 та в його інтересах представника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , суд вважає, що апеляційна скарга із змінами потерпілого задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що призвело до спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження - є обґрунтованими.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, самої обвинуваченої ОСОБА_6 , а також іншими учасниками судового процес, не заперечується і в достатній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Що стосується призначеного покарання обвинуваченій , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу винної, врахувавши при цьому, що остання розкаялася у скоєному, сприяла розкриттю злочину, надавала допомогу потерпілому, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 2-ї групи, думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того, до початку судового засідання в апеляційній інстанції, потерпілий подав зміни до апеляційної скарги, в який вказав, що обвинувачена ОСОБА_6 відшкодувала йому частку матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі та матеріальних претензій до останньої він не має.

Відповідно до постанови п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року « Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення, в такий ситуації позов повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Оскільки взаємовідносини між ОСОБА_6 і ПрАТ «УПСК» є цивільно правовими і не випливають з обвинувачення, за яким вона засуджена, позов потерпілого, як вірно зазначено у вироку суду першої інстанції, може бути розглянуто лише за межами кримінального провадження, тобто , в порядку цивільного судочинства, а тому доводи потерпілого ОСОБА_8 в частині задоволення його цивільного позову до Подільського регіонального страхового центру ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу із змінами потерпілого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: