АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1480/16 Справа № 183/5920/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000323 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.12.2014 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.1 ст.425 КК України до штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн..

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

25.11.2013 року старшого лейтенанта ОСОБА_7 наказом № 257 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду помічника командира 2 парашутно-десантного батальйону з оперативного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, старший лейтенант ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, зобов`язаний берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно п.1.3 наказу Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», командири (керівники) завжди повинні мати точні дані про наявність і стан зброї та боєприпасів, зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

Помічник командира 2 парашутно-десантного батальйону з оперативного забезпечення старший лейтенант ОСОБА_7 , згідно накладних № 162/Т та 266/Т 13.03.2014 та 27.03.2014, відповідно, отримав на особовий склад зведеної роти 2 парашутно-десантного батальйону, зі складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 на відповідальне зберігання, стрілецьку зброю серед якої були АКС-74 № НОМЕР_2 , АКС-74 № НОМЕР_3 , АКС-74 № НОМЕР_4 , АКС-74 № НОМЕР_5 , АКС-74 № НОМЕР_6 , АКС-74 № НОМЕР_7 , АКС-74 № НОМЕР_8 , АКС-74 № НОМЕР_9 , АКС-74 № НОМЕР_10 , АКС-74 № НОМЕР_11 , РПКС-74 № НОМЕР_12 , для подальшого її закріплення за військовослужбовцями підрозділу та організації зберігання. Зброя згідно відомості закріплення зброї була закріплена за особовим складом зведеного підрозділу, про що зроблено відповідні відмітки у військових квитках військовослужбовців.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 місце для зберігання вказаної зброї було визначено в кімнаті зберігання зброї та боєприпасів 4 парашутно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , де вона й зберігалася до 05.06.2014 року у АДРЕСА_1 та за забезпечення збереження якої у вищевказаній кімнаті зберігання зброї відповідав ОСОБА_7 ..

З 06.06.2014 року, всупереч наказу командира військової частини НОМЕР_1 , розпорядженням старшого лейтенанта ОСОБА_7 , вищевказана зброя в ящиках була переміщена в кімнату зберігання зброї 8 парашутно-десантної роти (казарма 2 парашутно-десантного батальйону), особовий склад якої на той період був залучений до виконання завдань у зоні АТО. У зв`язку із викладеним зброя під охорону добового наряду не здавалась.

13.06.2014 року, старший лейтенант ОСОБА_7 вибув для виконання завдань у зону проведення АТО. При цьому передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення пункту 1.3 наказу Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359 «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», належний порядок охорони зброї не забезпечив, відповідальних за видачу зброї старший лейтенант ОСОБА_7 не призначив, та на склади РАО вищевказану зброю не здав, при цьому, ключі від ящиків зі зброєю залишив у легкодоступному місці кімнаті казарми 2 парашутно-десантного батальйону.

09.10.2014 року, прибувши до військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_7 виявив, що кімната зберігання зброї відчинена, при цьому зброя в комплекті, а саме - АКС-74 № НОМЕР_2 , АКС-74 № НОМЕР_3 , АКС-74 № НОМЕР_4 , АКС-74 № НОМЕР_5 , АКС-74 № НОМЕР_6 , АКС-74 № НОМЕР_7 , АКС-74 № НОМЕР_8 , АКС-74 № НОМЕР_9 , АКС-74 № НОМЕР_10 , АКС-74 № НОМЕР_11 , РПКС-74 № НОМЕР_12 в ящиках та інших кімнатах зберігання зброї 2 парашутно-десантного батальйону відсутня.

Таким чином, у період з 13.06.2014 року по 09.10.2014 року старший лейтенант ОСОБА_7 , внаслідок невиконання наведених вище вимог нормативних документів, а також службових обов`язків через недбале ставлення до військової служби втратив ввірену для службового користування зброю АКС-74 № НОМЕР_2 , АКС-74 № НОМЕР_3 , АКС-74 № НОМЕР_4 , АКС-74 № НОМЕР_5 , АКС-74 № НОМЕР_6 , АКС-74 № НОМЕР_7 , АКС-74 № НОМЕР_8 , АКС-74 № НОМЕР_9 , АКС-74 № НОМЕР_10 , АКС-74 № НОМЕР_11 , РПКС-74 № НОМЕР_12 , що заподіяло істотну шкоду у виді втрати зброї підрозділу, підриву його боєздатності та авторитету ЗСУ.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.425 КК України у виді 2 років службового обмеження з відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави. Також прокурор вказує на те, що внаслідок недбалого ставлення до військової служби обвинувачений втратив значну кількість ввіреної для службового користування зброї, чим підірвав бойову здатність підрозділу на 50%, крім того дана зброя потрапивши у цивільний обіг може спричинити тяжкі наслідки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 425 КК України було розглянуто в порядку передбаченому ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав, на підставі чого судом було прийняте рішення про скорочений розгляд кримінального провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він визнавав вину у скоєнні злочину та давав пояснення, що він дійсно отримав вказану в обвинувальному акті зброю та переніс її до іншої кімнати зберігання зброї ніж та, що була визначена командиром військової частини. Згодом, 13.06.2014 року було оголошено тривогу, та він протягом двох годин був відправлений з місця постійної дислокації до зони проведення АТО. При цьому ключі від кімнати де зберігалася зброя, яка числилася за ним, віддав в.о. командира військової частини, а не залишив у легкодоступному місці. 01.07.2014 року ОСОБА_7 був поранений в голову, та проходив тривалий курс лікування. Коли повернувся до своєї частини, то виявив відсутність зброї, про що доповів рапортом командиру військової частини. Згодом з`ясувалося, що вказану зброю, згідно книги видачі зброї було видано військовослужбовцям військової частини, однак вказану книгу ніхто не досліджував та не вилучав.

Згідно аудіо запису судового розгляду ОСОБА_7 аналогічні пояснення давав в суді першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального процесуального закону, безпідставно не взяв до уваги часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, при цьому, як вбачається з прослуховування технічного засобу фіксування кримінального провадження, розглядаючи справу в порядку ст. 349 КПК України, належним чином не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 положення даної статті.

Тому у суду першої інстанції не було законних підстав розглядати кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 в порядку ст. 349 КПК України, а повинен був змінити порядок розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_7 01.07.2014 року отримав тяжке поранення голови та тривалий час лікувався, а тому суду першої інстанції слід було обговорити питання про залучення у справі адвоката для захисту обвинуваченого.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає що суд першої інстанції при розгляді справи та ухвалені вироку допустив істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які згідно ст.412 КПК України, в будь якому разі тягнуть за собою скасування судового рішення, а тому, відповідно до ст.ст.409,412,415 КПК України, вважає за необхідне вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В ході нового судового розгляду належить усунути вказані порушення кримінально-процесуального закону, перевірити в повному обсязі доводи апеляційної скарги та учасників провадження, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Якщо під час нового судового розгляду буде підтверджено пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, то колегія суддів дійшла висновку, що призначене йому покарання не є занадто м`яким.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,412,415 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.425 КК України скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4