Єдиний унікальний № 500/1223/15-к
Провадження № 1-о/500/1/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
13 квітня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000003, заяву прокурора ОСОБА_3 про перегляд вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р., яким

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

16.06.1998 р. Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст. 140, ст.ст. 42, 44, 45 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, умовно з випробуванням строком на 2 роки та штрафом 200 грн.;

13.07.1999 р. Ізмаїльським міським судом за ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ст.ст. 42, 43 КК України 1960 р. до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 27.02.2004 р. на підставі постанови Петровського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2004 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 1 день;

03.11.2004 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 06.03.2006 р. за відбуттям строку покарання;

12.10.2006 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст.185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2009 р. в силу ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді 2 роки 4 місяця та 14 днів замінена на обмеження волі, звільненого 07.12.2009 р. на підставі постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 30.11.2009 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік, 6 місяців та 7 днів;

25.01.2011 р. Малиновським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 07.08.2013 р. за відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням положень ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, що набрав законної сили 24.11.2015р.,

встановив:
1. 30 грудня 2014 року, в період часу з 09:00 год. до 13:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_6 , у будинку АДРЕСА_2 , розпиваючи з останнім алкогольні напої, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав: ліхтарик марки «Тірос» ТС 690 вартістю 210 грн., документи: на ім`я ОСОБА_6 свідоцтво про народження, диплом спеціаліста про закінчення ВНЗ, трудову книжку, військовий квіток, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; на ім`я ОСОБА_7 свідоцтво про народження, диплом спеціаліста; документи на ім`я ОСОБА_6 трудову книжку, свідоцтво про базову загальну середню освіту; на ім`я ОСОБА_9 свідоцтво про базову загальну середню освіту, яке знаходилось у картонній коробці. Після цього, 31 грудня 2014 року о 15:45 годині ОСОБА_5 здійснив зняття грошей з вищезазначеної картки «ПриватБанк» у сумі 4 000 грн., а всього таємно викрав майна, що належить ОСОБА_6 , на загальну суму 4 210 гривень.

2. Крім того, 21 січня 2015 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, піднявшись по газовій трубі на прибудову балкону першого поверху, шляхом зриву металевої решітки з вікна квартири та розбиття скла вікна, таємно проник у приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав фотоапарат марки «Olympus» модель Е-620 вартістю 14 000 грн., фотоапарат марки «Olympus» модель SP-560UZ вартістю 6 000 грн., відеокамеру марки «Panasonic» модель NV-A3EN вартістю 500 грн., вимірювач гучності марки «FZONE» FT-9000 вартістю 100 грн., дві пляшки шампанського «Ореанда» об`ємом 0,75 л. кожна, дві пляшки «Маренго» об`ємом 1 л. кожна, одну пляшку вина «Аркадія» об`ємом 0,7 л. загальною вартістю 200 грн., сумку чорного кольору для відеокамери вартістю 30 грн., дві відеокасети вартістю 20 грн., сумку чорного кольору для розміщення ноутбука вартістю 50 грн., дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які не становлять для потерпілого матеріальної цінності, а всього таємно викрав майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 20 900 гривень.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні вищезазначених злочинів та призначене покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 185 КК України на строк два роки; за ч. 3 ст.185 КК України на строк чотири роки; відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_5 визначене покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначене за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р. та остаточно ОСОБА_5 визначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишений без змін у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислюється з 21 січня 2015 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи у сумі 531,42 гривень; на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4 000 гривень.

Скасований арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2015 року, а речові докази повернуті потерпілому ОСОБА_8 .

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2015 р. вказаний вирок від 02.07.2015 р. залишений без змін, а отже вирок 24.11.2015 р. набрав законної сили.

09 березня 2016 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд вказаного вироку суду від 02.07.2015 р., що набрав законної сили 24.11.2015 р., в частині призначення покарання, посилаючись на те, що судове рішення, яке стало підставою для ухвалення вказаного вироку, було скасоване.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав, не оспорюючи обставини, встановлені судом, просив переглянути вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. в частині призначеного покарання, посилаючись на те, що за вказаним вироком остаточне покарання ОСОБА_5 було визначене в силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2015 року вказана ухвала Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р., покарання за якою було враховане у вироку, що належить переглянути, була скасована з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Після чого ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.01.2016 р. вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2014 р. відносно ОСОБА_5 (що був скасований ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р.) був скасований та у кримінальному провадженні було призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, у вчиненні яких його було визнано винним за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. В ході судового розгляду він не піддав сумніву та не оспорював обставини, встановлені вказаним вироком, зокрема, перелік, характеристики та вартість викраденого ним майна. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 детально розповів про обставини вчинення злочинів. Повністю погодився із заявою прокурора про перегляд вироку від 02.07.2015 р. за нововиявленими обставинами, просив задовольнити заяву прокурора та переглянути вирок в частині призначення покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні не піддали сумніву та не оспорювали обставини, встановлені вироком суду від 02.07.2015 р., не заперечували проти задоволення заяви прокурора про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду, зі слів потерпілої ОСОБА_7 , він тяжко хворіє та фізично позбавлений можливості прибути до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі, в якому його було визнано винним за вироком від 02.07.2015 р., а також те, що він не піддавав сумніву обставини, встановлені судом у вказаному вироку, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження, які також не оспорювали обставини, встановлені судовим рішенням, що належить переглянути. У зв`язку з цим згідно ч. 4 ст. 466 КПК України, а також ч. 3 ст. 349 КПК України, якою суд керується в силу ч. 1 ст. 466 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, що встановлені у вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р., які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом ОСОБА_5 та дослідженням документів судового провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку про скасування вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. і про ухвалення нового вироку з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленою обставиною визнається скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

16 грудня 2014 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р. вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2014 р. був скасований та ухвалений новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Вказана ухвала Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р. набрала законної сили та у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України була врахована при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. Так, ОСОБА_5 було частково приєднано 6 місяців позбавлення волі та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. набрав законної сили 24 листопада 2015 року, коли ухвалою Апеляційного суду Одеської області від того ж числа апеляційна скарга ОСОБА_5 була залишена без задоволення, а вирок без змін.

Але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.11.2015 р. вказана ухвала Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 р., яка була підставою для призначення ОСОБА_5 покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК України, була скасована з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, про що не було і не могло бути відомо суду 02 липня 2015 року при ухваленні вироку, що переглядається, відносно ОСОБА_5 .

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25.01.2016 р. вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_5 від 16.12.2014 р. скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції, що також не було і не могло бути відомо суду 02 липня 2015 року при ухваленні вироку відносно ОСОБА_5 при призначенні покарання в силу вимог ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, в тому числі у вчиненні яких його було визнано винним за скасованим вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2014 р.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за які він засуджений вироком від 02.07.2015 р., правова кваліфікація цих злочинів та інші фактичні обставини, встановлені у цьому вироку, ніким не оспорюються. Крім того, як вище було наведено, під час провадження за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні вказаних злочинів за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та докладно розповів про обставини злочинів, щиро розкаявшись в них.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, та погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_5 призначене покарання з урахуванням усіх обставин, які існували на момент ухвалення вироку від 02.07.2015 р., з дотриманням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпеки вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, повного визнання своєї вини у вчиненні злочинів, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, що не було оспорено учасниками судового провадження під час перегляду вироку за нововиявленими обставинами. Крім того, вказані обставини були предметом апеляційного розгляду відповідно до ухвали від 24.11.2015 р., а тому у суду немає підстав для відступу від них та не погодитися з ними.

Також у суду немає підстав для відступу від встановлених обставин згідно вироку від 02.07.2015 р. щодо запобіжного заходу, обчислення строку покарання, процесуальних витрат, цивільного позову, арешту майна та його долі, оскільки вони також не були оспорені учасниками судового провадження під час перегляду вироку за нововиявленими обставинами та вони також були предметом апеляційного розгляду відповідно до ухвали від 24.11.2015 р.

Разом з цим, судом також встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні був затриманий 21 січня 2015 року та строк його попереднього ув`язнення тривав до 24 листопада 2015 року, коли ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок суду від 02.07.2015 р. був залишений без змін та набрав законної сили.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 21 січня по 24 листопада 2015 року, виходячи в силу вимог абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 466 467 КПК України, суд

ухвалив:
Заяву прокурора про перегляд вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р. за нововиявленими обставинами задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2015 р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання із застосуванням положень ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, що набрав законної сили 24.11.2015 р., скасувати та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленням волі на строк два роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 21 січня 2015 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 січня по 24 листопада 2015 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи, в сумі 531,42 грн. (п`ятсот тридцять одна грн. 42 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

З набранням вироком законної сили арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2015 року, скасувати.

Фотоапарат марки «Olympus» моделі Е-620, фотоапарат марки «Olympus» моделі SP-560UZ, відеокамеру марки «Panasonic» моделі NV-A3EN, вимірювач гучності марки «FZONE» FT-9000, дві пляшки шампанського «Ореанда» об`ємом 0,75 л. кожна, дві пляшки «Маренго» об`ємом 1 л. кожна, одну пляшку вина «Аркадія» об`ємом 0,7 л., сумку чорного кольору для відеокамери, дві відеокасети, сумку чорного кольору для розміщення ноутбука, дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

З набранням законної сили цим вироком втрачають законну силу судові рішення інших судів у цьому кримінальному провадженні.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1