Ухвала
іменем україни
1 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000003 за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 13 жовтня 2015 року
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Н.Азов Генічеського району Херсонської
області, громадянина України, мешканця

АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 7 липня 2009 року за частиною 1 статті 125 КК України на 200 годин громадських робіт;
- вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 23 березня 2011 року за частиною 1 статті 350 КК України. На підставі статей 8, 248 КПК України 1960 року, статті 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а провадження по справі закрито;
- вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 квітня 2013 року за частиною 2 статті 389 КК України. На підставі статті 11-1 КПК України справа закрита,

засуджено за частиною 2 статті 389 КК України на 2 місяці арешту.
На підставі статей 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання покарання за вказаним вироком і покарання за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 7 липня 2009 року, шляхом переведення покарання 200 годин громадським робіт до арешту, що становить 25 днів арешту, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді арешту строком 2 місяці 25 днів з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 7 липня 2009 року.

Так, 15 червня 2010 року ОСОБА_8 був притягнутий в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України ухилення в період часу з 10 березня 2010 року від відбування покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 7 липня 2009 року.

Кримінальна справа з обвинувальним висновком в порядку статті 232 КПК України 1960 року була направлена до суду.

Відповідно до частини 1 статті 49 КК України та статті 11-1 КПК України 1960 року особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Тобто, з 10 березня 2010 року, з дня набрання вироком законної сили минуло три роки, і постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 квітня 2013 року ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності, але вирок Генічеського районного суду від 7 липня 2009 року залишається невиконаним.

ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений, що засуджений вироком Генічеського районного суду від 7 липня 2009 року до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, отримавши 24 квітня 2012 року з Генічеського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Херсонській області направлення та будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, своєчасно до виконання робіт не приступив. В подальшому в усній формі відмовився від їх виконання, чим ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт і до теперішнього часу не відпрацював 200 годин громадських робіт, визначених Генічеським районним судом від 7 липня 2009 року.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2016 року вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 13 жовтня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_9 скасовано і кримінальне провадження закрито.
Такі висновки суд апеляційної інстанції мотивував тим, що не було законних підстав повторного порушення кримінальної справи за частиною 2 статті 389 КК України з підстав набрання законної сили судового рішення за тим же фактом ухилення ОСОБА_9 від відбування покарання, що виключало юридичні підстави для виконання вироку суду від 7 липня 2009 року, та, починаючи з 10 квітня 2013 року в діях ОСОБА_9 відсутня подія кримінального правопорушення. А також тим, що спливли строки для виконання обвинувального вироку щодо останнього, тощо.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на вимоги кримінально-виконавчого законодавства, вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 засуджений за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 24 квітня 2012 року, відповідно до частини 3 статті 80 КК України перебіг давності зупинився фактично, починаючи з 10 березня 2010 року, з підстав ухилення ОСОБА_9 від призначеного вироком суду від 7 липня 2009 року покарання, виконання вказаного вироку не перевищили 3 років.

А також того, що районний суд не вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, оскільки у вироку здійснено розмежування факту ухилення, що було предметом дослідження Новотроїцького районного суду Херсонської області, від нового обвинувачення, що досліджувалося Генічеським районним судом Херсонської області.

У запереченнях захисник ОСОБА_9 ОСОБА_10 вважає за необхідне ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора та вважав прийняте судом апеляційної інстанції рішення законним і обґрунтованим, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до підстав кримінальної відповідальності, визначених у частині 3 статті 2 КК України, ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком місцевого суду Генічеського району Херсонської області від 7 липня 2009 року ОСОБА_8 засуджений за частиною 1 статті 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, який залишено без зміни ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 січня 2010 року та, відповідно, набрав законної сили. Постановою Верховного Суду України від 17 березня 2010 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку.

Вказаний вирок місцевого суду відповідним розпорядженням звернуто до виконання та отримане кримінально-виконавчою інспекцією 12 лютого 2010 року.

Під час виконання вироку, а саме в березні 2010 року, ОСОБА_8 ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, внаслідок чого інспекцією було внесено прокурору подання про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 389 КК України та направлено кримінальну справу з обвинувальним висновком до суду.

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 квітня 2013 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, закрито з підстав спливу строку давності, яка набрала законної сили 17 квітня 2013 року.

Після чого інспектором КВІ 8 лютого 2014 року повторно було подано прокурору подання про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 389 КК України, внаслідок його ухилення у червні та жовтні 2013 року, лютому 2014 року від відбування покарання, призначеного вироком місцевого суду Генічеського району Херсонської області від 7 липня 2009 року, у виді громадських робіт строком на 200 годин. Зазначене обвинувачення було пред`явлено ОСОБА_7 за наслідками проведеного досудового розслідування та судового розгляду, за яким вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 13 жовтня 2015 року він і був засуджений.

Тобто, ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчинені злочину, який вже ставився йому у провину та по якому вже є судове рішення, яке набрало законної сили.

Отже, реалізація підстав кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні не допускається попри завершення попередньої кримінальної справи її закриттям з підстав спливу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та пред`явлення обвинувачення за інший період ухилення особою від виконання покарання.

Крім того, стаття 80 КК України, на яку здійснюється посилання судом апеляційної інстанції при обґрунтуванні висновку та прокурором у касаційній скарзі, застосовується і у разі дотримання процедури звернення вироку до виконання, але залишеного нереалізованим. У даному кримінальному провадженні звернення вироку від 7 липня 2009 року до виконання не реалізовано з підстав ухилення засудженого від відбування покарання за ним та в подальшому звільненого від кримінальної відповідальності за спливом строку давності притягнення за таке ухилення.

Саме до таких висновків прийшов і суд апеляційної інстанції, правильність яких сумнівів у колегії суддів не викликають.

З огляду на вказане, у колегії суддів не має підстав стверджувати про незаконність та необґрунтованість ухвали суду апеляційної інстанції.

Відтак, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який приймав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3