Номер провадження: 11-сс/785/377/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів та ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника компанії Berni Sp.Z.O.O. ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника іноземної компанії Berni Sp.Z.O.O. адвоката адвокатського об`єднання «Міжнародна юридична колегія» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 05.01.2016 року в рамках кримінального провадження №0000905 про арешт майна,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про арешт майна та накладений арешт на речі та предмети, вилучені 28.12.2015 р. в ході проведення огляду морського контейнеру PONU3044610 за адресою: Одеська обл., смт Авангард, вул. Теплична, 1, перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали суду.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що вилучені предмети містять сліди злочину, передбаченого ст.366 КК України, та мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі представник компанії Berni Sp.Z.O.O. ОСОБА_8 зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, обґрунтовуючи свої доводи наступними обставинами:
- досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, вчиненого невстановленими особами, а Власник Вантажу - компанія-нерезидент, не здійснювала імпорт (експорт) вказаного вантажу на територію України (з території України), а тому взагалі не могла порушити правила здійснення будь-яких митних операцій;
- вантаж Власника не відповідає жодному з критеріїв, зазначених у ч. 2 статті 167 КПК України у тому числі, не може нести на собі будь-яких слідів кримінального правопорушення; не є предметом кримінального правопорушення; одержаний Власником законним шляхом;
- в порушення вимог ч.6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, зокрема, великі партії товарів, в тому числі, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання та слідчим не було складено за участю представника Власника відповідний протокол, та його копію не було вручено ані Власнику, ані його представнику;
- вантаж знаходився весь час під митним контролем, про що є відмітки у товарно-супровідних документах, жодних порушень органами ДФС Одеської митниці не було виявлено;
- органами ДФС Одеської митниці надано погодження на здійснення митних процедур відносно вантажу у контейнері, але вантаж, не був заявлений у жодний митний режим відповідно до вимог Митного кодексу України, тому факту ухилення від сплати обов`язкових митних платежів та зборів не могло бути;
- доводи органів досудового розслідування про те, що вказаний вантаж переміщуватиметься через митний кордон України за товарно-супровідними документами, які містяться неправдиві відомості щодо вантажу, його кількісних та якісних характеристик, є лише припущеннями;
- згідно постанови про накладання арешту на майно, органами досудового розслідування злочин кваліфіковано за ч.2 ст.366 КК України, однак не зазначено, в які саме документи внесено неправдиві відомості, в чому полягають тяжкі наслідки, кому спричинено збитки та в якому розмірі.
З огляду на це, апелянт просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідача, представника представник компанії Berni Sp.Z.O.O. ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, (в редакції закону, що діяв на момент арешту) арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

В свою чергу, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Пункт 1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України (в редакції закону, що діяв на момент арешту), при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про можливість задоволення клопотання слідчого про арешт майна, вилученого в рамках зазначеного кримінального провадження.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що з матеріалів наданих до клопотання слідчого про накладання арешту на майно не зазначено, в які саме документи внесено неправдиві відомості та в чому полягають тяжкі наслідки, кому спричинено збитки та в якому розмірі.
Натомість в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, прокурор надав витяг із кримінального провадження №0000905, згідно з яким 03.12.2015 року, 12.01.2016 року та 28.03.2016 року по результатам проведених слідчих дій до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочинів за ознаками ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 229 КК України.

Апеляційний суд вважає передчасними доводи апелянта про те, що правова кваліфікація, застосована правоохоронними органами, є завідомо неправильною, оскількина даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість заявленого клопотання тому слідчий суддя, суд не може давати оцінку допустимості доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, апелянтом не наведено.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що вантаж Власника не відповідає жодному з критеріїв, зазначених у ч. 2 статті 167 КПК України з огляду на наступне.

Так, слідчим відділом ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000905 за ознаками складів злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 229 КК України, а саме за матеріалами кримінального провадження, в ході досудового розслідування, отримано відомості про те, що:
- невстановлені службові особи зі складу представників комерційних структур, співробітників лінійних агентів, співробітників портів та співробітників контролюючих органів на кордоні і транспорті під час переміщення вантажів через митний кордон України здійснюють службове підроблення, чим спричиняються тяжкі наслідки у вигляді недонарахування до державного бюджету України;
- 12.01.2016 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява генерального директора ТОВ "Ра Лоджистік" ОСОБА_11 , за фактом вчинення невстановленими посадовими особами "MAERSK LINE" розкрадання ввіреного їм вантажу з використанням підроблених документів, чим завдали матеріальної шкоди останньому у розмірі 75000,00 доларів США;
- також в ході проведення досудового розслідування встановлений факт нанесення невстановленими особами, знаку для товарів та послуг торгівельної марки "Самсунг", чим ТОВ "Самсунг Електронікс Україна Компані" завдано матеріальних збитків в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 22.12.2015 року наданий тимчасовий дозвіл з можливістю вилучення з території складів ТОВ «Бруклін-Київ порт» морського контейнеру ECMU9105083 з вантажем у ньому та морського контейнеру PONU3044610 з вантажем у ньому, які перебувають під митним контролем, з метою огляду та вилучення вантажу, з подальшим поверненням вказаних контейнерів, після їх розвантаження на територію складів ТОВ «Бруклін-Київ порт». (а.п.7-9)

За наслідками виконання ухвали слідчого судді, складені протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25.12.2015 року (а.п. 10-11), опис речей та документів від 25.12.2015 року (а.п.12), протокол огляду від 26.12.2015 року (а.п.13-19).

В ході проведення огляду контейнерів на підставі вказаної ухвали суду, вилучені предмети та речі, відносно яких слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту.

Відповідно до пояснень прокурора ОСОБА_6 , наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а також згідно оглянутих матеріалів кримінального провадження по предметам та речам, вилученим в ході проведення огляду контейнерів призначено ряд експертиз, які на теперішній день тривають.

Окрім того, відповідно до копії висновку за результатами проведення дослідження зразків продукції наданого ТОВ „Самсунг Електронікс Україна Компані від 10.02.2016 р. предмети, які перевозилися в зазначеному морському контейнері під торгівельною маркою „Самсунг є контрафактними, тому матеріальна (майнова) шкода завдана власнику свідоцтв на знаки для товарі та послуг складає 15882170 грн.

Отже, лише після отримання результатів експертиз можна зробити висновок про те, чи набуто вказане майно в результаті вчинення кримінального правопорушення, або є предметом його вчинення після чого органам досудового розслідування, в розумні строки, необхідно вирішити питання про подальшу долю вилученого майна.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, доводи органів слідства про те, що вказаний вантаж переміщуватиметься через митний кордон України за товарно-супровідних документах, які містяться неправдиві відомості щодо вантажу, його кількісних та якісних характеристик, є лише припущеннями, оскільки 12.01.2016 до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява генерального директора ТОВ "Ра Лоджистік" ОСОБА_11 , який є представником відправника про вчинення розкрадання майна, що знаходилось в контейнері PОNU3044610.
Крім того, відповідно до наданого прокурором копії листа УСБУ №65/4-1901 від 22.03.2016 року, спепідрозділом, в ході виконання доручення слідчого по вказаному кримінальному провадженню було отримано попередньою інформацією уряду Великобританії, яка знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет, підприємство EXPOTRADL PTY LTD, від імені якого у листопаді 2015 року було видано товарно-супровідні документи на вантаж, що знаходився у морському контейнері PОNU3044610, з серпня 2015 року являється ліквідованим.
Також, апеляційнийсуд враховує зміст даного листа, хоча інформація отримана не із офіційних джерел. Проте, у разі отримання офіційної інформації від уряду Великобританії, не виключається можливість її підтвердження.
Твердження апелянта про те, що органами ДФС Одеської митниці надано погодження на здійснення митних процедур відносно вантажу у контейнері, але вантаж, не був заявлений у жодний митний режим відповідно до вимог Митного кодексу України, тому факту ухилення від сплати обов`язкових митних платежів та зборів не могло бути, апеляційний суд вважає такими, що не відносяться до предмету розгляду, оскільки кримінальне провадження не відкрито за фактом ухилення від сплати обов`язкових митних платежів та зборів.
З наведених підстав, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції доведена наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, а саме може бути предметом кримінального првапорушення, тому апеляційна скарга представника іноземної компанії Berni Sp.Z.O.O. не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 163, 167-171, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу представника іноземної компанії Berni Sp.Z.O.O. адвоката адвокатського об`єднання «Міжнародна юридична колегія» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 05.01.2016 року про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2016 р. про задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про арешт майнав рамках кримінального провадження №0000905, а саме накладення арешту на речі та предмети, вилучені 28.12.2015 р. в ході проведення огляду морського контейнеру PONU3044610 за адресою: Одеська обл., смт Авангард, вул. Теплична, 1, перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3