Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11/781/17/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ;
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора якій брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_16 , на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2016 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнанано винним та призначено покарання за у вчинення злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 2, 4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 345 КК України та призначено покарання:

-за п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч.2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_11 покарання у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Визнано ОСОБА_11 невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гнатівна Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнанано винним за у вчинення злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 2, 4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289 КК України та призначити покарання:

-за п. п. 6, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Визнано ОСОБА_12 невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Хорол Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України,

визнаний винним за вчинення злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України та призначити покарання:

-за п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років, з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ч.3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Визнано ОСОБА_13 невинним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 38273.01гривень та моральну шкоду в сумі 200 000 грн.
Стягнуто на користь держави судові витрати по справі з ОСОБА_12 1211.77грн., ОСОБА_13 1 211,77 грн., з ОСОБА_11 2 339,77 грн.
ВСТАНОВИЛА
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я соби, яка занала нападу, вчинений за попередньою змовою группою осіб, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_13 вчинив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я соби, яка занала нападу, вчинений за попередньою змовою группою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

ОСОБА_13 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Крім цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили незаконне, без передбаченого законом дозволу, носіння, зберігання, виготовлення та передачу вогнепальної зброї і бойових припасів.

Крім цього, ОСОБА_11 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Злочини вчинено за наступних обставин:
25 червня 2006 р. близько 24 години ОСОБА_11 з раніше знайомим ОСОБА_12 проходили по алеї скверу Героїв Революції, розташованого по вул. Революції м. Первомайськ Миколаївської області і помітили невідомих їм хлопця та дівчину, жителів м. Первомайськ ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що йшли на зустріч по цій же алеї.

В момент коли у ОСОБА_17 спрацював дзвінок належного йому мобільного телефону марки „Соні Еріксон К 700, ОСОБА_12 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, на пропозицію ОСОБА_11 вступив у злочинну змову з останнім на скоєння розбійного нападу на ОСОБА_17 з метою заволодіння його майном мобільним телефоном.

Реалізовуючи спільний умисел, дотримуючись обумовленого із ОСОБА_12 плану скоєння злочину, ОСОБА_11 порівнявшись із ОСОБА_17 , бажаючи унеможливити вчинення останнім опору під час нападу, застосував стосовно нього невстановлений слідством газ, який спрямував в обличчя потерпілому. В цей момент ОСОБА_18 , усвідомлюючи, що стосовно ОСОБА_17 скоєно напад, втекла з місця злочину.

Після застосування газу, ОСОБА_12 , являючись виконавцем скоєння розбійного нападу у співучасті із співвиконавцем ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, виконуючи відведену йому роль, з метою остаточно подолати можливий опір ОСОБА_17 , застосував відносно останнього фізичне насильство шляхом нанесення чисельних ударів ногою в область нижніх кінцівок потерпілого, в результаті чого ОСОБА_17 упав на землю, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжили наносити руками та ногами чисельні удари Калкутіну в область тулуба та голови, під час нанесення яких ОСОБА_12 утримував ОСОБА_17 , а ОСОБА_11 реалізуючи умисел направлений на заволодіння чужим майном в ході розбійного нападу відшукав у кишені одежі ОСОБА_17 та заволодів мобільним телефоном марки „Соні Еріксон К700 вартістю 900 грн. і карточкою оператора мобільного зв`язку „ДіДжус вартістю 50 грн., яка знаходилась у телефоні.

В результаті спільно нанесених співучасниками розбійного нападу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_17 спричинені небезпечні для життя та здоров`я тілесні ушкодження у вигляді садин правого ліктьового суглоба, забій лівої голені та закритий перелом в середній третій лівої малоберцової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розладу здоров`я.

З місця скоєння злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зникли, викраденим майном розпорядилися на висланий розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 950 грн.

Крім цього, ОСОБА_11 ніде не працюючи, у зв`язку з чим не маючи постійного джерела прибутку для існування, будучи особою схильною до скоєння злочинів, маючи за мету незаконно збагачуватись шляхом заволодіння чужим майном громадян та продовжувати займатись злочинною діяльністю з метою використанням зброї при скоєнні злочинів, в квітні 2009 року за місцем проживання: АДРЕСА_1 , переробивши цільове призначення, самодільним способом виготовив із стартового пістолета «ПСШ 790» Шмайсер калібру 9 мм вогнепальну зброю та із невстановленої слідством кількості, понад 10 ти патронів марки «MFS 9 mm P.A. Knall» калібру 9 мм бойові припаси до неї. Також, з відома та згоди ОСОБА_12 з метою озброєння, ОСОБА_11 переробив цільове призначення самодільним способом виготовив із йому належного газового револьвера невстановленої моделі іноземного виробництва калібру 9 мм. вогнепальну зброю та із невстановленої слідством кількості, понад 6-ти патронів марки «ТЕРЕН -3РФ» калібру 9 мм., R/.380 бойові припаси до нього.

В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перевірили придатність вказаної вогнепальної зброї і бойових припасів шляхом проведення пострілів з неї, після чого ОСОБА_11 взяв їх на зберігання шляхом укриття за місцем свого проживання.

В квітні 2009 року ОСОБА_11 самодільним способом, з метою використання в ході злочинів, виготовив пристрій для безшумної стрільби пристосований до пістолета «ПСШ 790» Шмайсер калібру 9 мм. В ході виготовлення приймав участь ОСОБА_13 , за пропозицією якого вони з ОСОБА_11 для виготовлення окремих елементів пристрою звернулись до майстра виробничого навчання ПТУ № 22 м. Первомайська Потребак, де раніше навчався ОСОБА_13 .

Після виготовлення вогнепальної зброї ОСОБА_11 з відома ОСОБА_12 із належних йому 10 ти патронів марки «MFS 9 mm P.A. Knall» калібру 9 мм. самодільним способом, шляхом встановлення у патрони снаряду у вигляді металевих шарів від шарикопідшипників, виготовив бойові припаси - 10 патронів саморобного виробництва, які придатні для стрільби із переробленого раніше пістолета.

В якості об`єкту злочину за пропозицією ОСОБА_11 підтриманою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обрано водія автомобіля служби «ТАКСІ ЛЮКС» зареєстрованого за ПП ОСОБА_19 м. Первомайська на ім`я ОСОБА_20 , яким виявився ОСОБА_21 та стосовно якого ОСОБА_11 володів інформацією необхідною для його виклику, а саме номером телефону і номером позивного.

В перших числах травня 2009 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 домовились про скоєння злочину стосовно ОСОБА_21 , зокрема ними було вирішено обманним шляхом під приводом виклику автомобіля таксі для здійснення поїздки виїхати в с.Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, де з використанням вогнепальної зброї вчинити під час розбійного нападу на водія його умисне вбивство з корисливих мотивів.

Згідно домовленості ОСОБА_12 , який сів в автомобіль на переднє пасажирське сидіння, була відведена роль вказати водію автомобіля таксі безлюдне місце в с. Лиса Гора куди необхідно проїхати та зупинитись. В цей момент ОСОБА_22 знаходячись в автомобілі на пасажирському сидінні позаду водія повинен провести постріл у водія з наявної у ОСОБА_11 зброї.

В ході реалізації злочинного умислу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , із завчасно приготовленої карточки оператора мобільного зв`язку ЗАТ «Київстар Дж Ес Ем» із № НОМЕР_1 , якою знаючи можливості операторів зв`язку щодо фіксації усіх з`єднань, умисно, з метою уникнути їх встановлення, не користувались під час спілкувань як між собою та із іншими особами, двічі 05 та 06 травня 2009 року у вечірню пору через диспетчера служби «ТАКСІ ЛЮКС» до обумовлених місць в м. Первомайськ викликався автомобіль таксі марки "CHERY EASTAR" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_21 , за яким спостерігали, однак через нерішучість та не підходящий, на їх думку, момент для скоєння злочину відмовились розпочати його вчинення.

Продовжуючи реалізовувати умисел, 09.05.2009 р. о 00.10.44 год. в м. Первомайськ Миколаївської області згідно попередньої домовленості ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_13 завчасно відправився у місто, за допомогою мобільного телефону із карточкою оператора мобільного зв`язку ЗАТ «Київстар ДжЕсЕм» № НОМЕР_1 , через диспетчера служби викликів «ТАКСІ ЛЮКС» ПП ОСОБА_19 замовив саме автомобіль таксі під керуванням ОСОБА_21 назвавши його на ім`я ОСОБА_20 та позивний «33», під номером яким працював останній. В ході виклику, ОСОБА_12 , дотримуючись домовленості повідомив про необхідність здійснити поїздку в с. Лиса Гора Первомайського району.

Нічого не підозрюючи, близько о 00.30 годині автомобіль марки "CHERY EASTAR" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_21 під`їхав на вказане ОСОБА_12 та ОСОБА_13 місце по вул. Петровського м.Первомайськ біля будівлі «Телеательє» і на прохання ОСОБА_12 , згідно попередньої домовленості, під`їхали неподалік вул. Трудової Слави 63, де до них в автомобіль із наявною при собі вогнепальною зброєю, переробленими під стрільбу бойовими припасами пістолетом «ПСШ 790» Шмайсер і 10 патронами та пристроєм для безшумної стрільби до нього та револьвером і 6 патронами приєднався ОСОБА_11 .

Згідно із попередньою домовленістю при скоєнні злочину, ОСОБА_12 сів на переднє сидіння автомобіля біля водія вказуючи дорогу, ОСОБА_11 , на заднє ліве пасажирське сидіння автомобіля за водієм, ОСОБА_13 на заднє сидіння автомобіля біля ОСОБА_11 .

Проїжджаючи по с. Лиса Гора Первомайського району, ОСОБА_12 діючи згідно попередньої домовленості, визначивши місце у зв`язку з обізнаністю місцевості даного населеного пункту, повідомив ОСОБА_21 , що необхідно повернути на крайню вулицю села, яка виявилась вулицею Виноградною, що слугувало сигналом для ОСОБА_11 про наближення до місця скоєння злочину.

Рухаючись по вищевказаній вулиці близько о 01.00 год. ОСОБА_11 , являючись виконавцем, реалізуючи єдиний із співвиконавцями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисел направлений на умисне вбивство з корисливих мотивів, в ході озброєного розбійного нападу, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом та чужим майном здійснив два постріли з пістолета «ПСШ 790» ОСОБА_21 в область голови, чим заподіяв небезпечні для життя в момент нанесення тяжкі тілесні ушкодження у вигляді дірчастого перелому потиличної кістки черепа із рановим каналом, який продовжується уламковим переломом кісток основи черепу в передній черепній ямці по середній лінії і глухо закінчується в ячейці лобної пазухи та дірчастого перелому лівої тіменної кістки із рановим каналом який продовжується дірчасто-тунельним переломом кісток лицевого черепа з права і закінчується дірчастим переломом передньої стінки пазухи верхньої щелепи з права, що спричинили смерть потерпілого.

Після проведення пострілів ОСОБА_21 втратив можливість керувати автомобілем, внаслідок чого автомобіль по вул. Виноградній с. Лиса Гора Первомайського району навпроти домоволодіння №1, наїхав на перешкоду у вигляді насаджень багаторічних дерев, в результаті чого був значно пошкоджений в передній частині у вигляді деформацій металевих частин капота, передньої балки і екрана, а також відокремлення елементів державного номерного знаку, освітлювальних приладів, бампера, захисного щитка та бризговика.

Проїхавши по вул. Виноградній близько 150 м. автомобіль зупинився. Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перемістили труп ОСОБА_21 в багажник та завершуючи реалізацію спільного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою його використання, як знаряддя при скоєнні подальших розбійних нападів, обернули автомобіль марки "CHERY EASTAR" д/н НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_19 , вартістю 75 373 грн. 76 коп., що в 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тим самим завдали останньому значну матеріальну шкоду на вищевказану суму, у своє протиправне користування та володіння.

Прибувши до саду шовковиці розташованого при в`їзді в с. Гнатівка, ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , реалізуючи спільний умисел направлений на заволодіння чужим майном в ході скоєння умисного вбивства з користі під час розбійного нападу, обшукали автомобіль та обернули у своє володіння грошові кошти ОСОБА_21 в сумі 160 грн., виявлені ОСОБА_11 , та 10 грн. і 1 долар США, що відповідно курсу НБУ України становить 7,72 грн. виявлені ОСОБА_12 .

Крім того ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заволоділи майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Самсунг- С 200» вартістю 120 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа 6233» вартістю 1094 грн., двома стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку ЗАТ «Київстар Дж Ес Ем» із № НОМЕР_3 вартістю 25 грн., із залишком коштів на ньому 1.70 грн. та ЗАТ «МТС» із 8-099-791-94-20 вартістю 10 грн., із залишком коштів на ньому 39.80 грн. В цей час, ОСОБА_13 в салоні автомобіля відшукував гільзи від пістолету, відшукавши одну з яких передав її ОСОБА_11 , яким остання була викинута.

Таким чином ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заволоділи грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_21 на загальну суму 1 468 грн. 22 коп., якими розпорядились на власний розсуд, а саме обернули у своє протиправне володіння та користування.

Всього ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в ході умисного вбивства з корисливих мотивів заволоділи майном та грошовими коштами ОСОБА_21 і ОСОБА_19 у загальній сумі 76 841 грн. 98 коп.

З метою укриття слідів злочинів, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , бажаючи унеможливити встановлення їх причетності до злочинів та їх викриття, під керуванням ОСОБА_11 перемістили автомобіль марки "CHERY EASTAR" д/н НОМЕР_2 до лісозахисної смуги розташованої близько 200 метрах від автодороги між с. Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області та с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, де спалили зазначений автомобіль разом із трупом потерпілого ОСОБА_21 , що знаходився у його багажнику.

Крім того ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , з метою уникнення можливого встановлення їх осіб та на виконання спільно прийнято рішення, разом із автомобілем спалено викрадені ними мобільні телефони марки «Самсунг- С 200» та марки «Нокіа 6233» із стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку ЗАТ «Київстар Дж Ес Ем» із № НОМЕР_3 та ЗАТ «МТС» із № НОМЕР_4 .

Вогнепальну зброю та бойові припаси до неї: пістолет «ПСШ 790» Шмайсер калібру 9 мм. і 10 патронів марки «MFS 9 mm P.A. Knall» калібру 9 мм. до нього, та револьвер невстановленої моделі іноземного виробництва калібру 9 мм. і 6 патронів марки «ТЕРЕН -3РФ» калібру 9 мм., R/.380 калібру 9 мм. до нього, ОСОБА_11 без наявного у нього передбаченого законом дозволу на носіння, зберігання, придбання та виготовлення вогнепальної зброї та боєприпасів, з квітня 2009 року до 09.05.2009 року у співучасті з ОСОБА_12 , а в подальшому також в співучасті з останнім та ОСОБА_13 , зберігав та переміщав при собі в одежі, сумках, в м. Первомайську, у будинках за місцями свого проживання по АДРЕСА_1 , та по АДРЕСА_3 , в автомобілі при скоєнні розбійного нападу і умисного вбивства ОСОБА_21 , в с. Лиса Гора Первомайського району, а з 09.05.2009 до 12.05.2009 року зберігав в місці їх укриття, в землі на обочині дороги між с. Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області та с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, до моменту їх виявлення та вилучення слідчими органами.

Крім того, 12.05.2009 року в період часу з 2 год. 00 хв. до 2 год. 30 хв. перший заступник начальника начальник кримінальної міліції Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_23 , спільно із старшим оперуповноваженим СКР Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_24 , оперуповноваженим СКР Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_25 та співробітниками УКР УМВС в Кіровоградській області, з метою затримання ОСОБА_11 та ОСОБА_13 як осіб, відносно яких мались достатні дані про їх причетність з використанням вогнепальної зброї до скоєння навмисного вбивства ОСОБА_21 , виїхали за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_23 спільно з іншими співробітниками органів внутрішніх справ, виконуючи свої службові обов`язки, неодноразово, голосно повідомив ОСОБА_11 про те, що він являється співробітником міліції при виконанні службових повноважень, вимагаючи при цьому на законних підставах добровільно відчинити вхідні двері у будинок за вказаною адресою та вийти до співробітників міліції. Незважаючи на це ОСОБА_11 усвідомлюючи, що ним вчинений злочин, очікуючи викриття такого працівниками ОВС, почувши, що потерпілий ОСОБА_23 представився, як працівник міліції, запропонував вийти з будинку, усвідомлюючи, що особи, які заходять до будинку є співробітниками правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, з метою уникнення відповідальності за скоєні злочини, невстановленим слідством предметом заподіяв ОСОБА_23 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани 2-го пальця лівої кісті, які в сукупності із коньюктивітом обох очей, спричиненого потерпілому в результаті дії сльозоточивого газу «Терен» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Лише після застосування, відповідно ст. 14 Закону України Про міліцію фізичної сили, спеціальних засобів ПР 73 та наручників співробітниками Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області та УКР УМВС в Кіровоградській області, було припинено злочинні дії ОСОБА_11 , останнього затримано.

В апеляційних скаргах на вирок суду :
- прокурор, який участь у розгляді справи ОСОБА_14 просить вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2016 року
стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків
суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невідовідністю
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок його
м`якості.
Постановити новий вирок суду, яким:
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2016 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його м`якості.
Постановити новий вирок суду, яким:
визнати винним ОСОБА_11 у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.345 КК України та призначити відповідно до покарання:
-За ч.ч.2 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.4 ст.187 КК України 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.3 ст.187 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.263 КК України 4 років позбавлення волі.
-За ч.2 ст.345 КК України 5 років позбавлення волі.
-За п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
визнати винним ОСОБА_12 у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та призначити відповідно покарання:
-За ч.2 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.4 ст.187 КК України 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.3 ст.289 КК України 12 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.263 КК України 4 років позбавлення волі.
-За п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
визнати винним ОСОБА_13 у скоєні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України та призначити відповідно покарання:
-За ч.4 ст.187 КК України 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.3 ст.289 КК України 12 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.
-За ч.1 ст.263 КК України 4 років позбавлення волі.
-За п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Вказує, що судом при виправданні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України не в повній мірі враховано докази, дослідженні в ході судового розгляду, якими в сукупності з іншими доказами підтверджується їх вина, а саме:
Протоколом огляду місця події від 12.05.2009 року, в ході якого на узбіччі автодороги в напрямку с. Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області зі сторони с. Лиса Гора Первомайського району у двох нижніх частинах пластикових пляшок виявлено пістолет із 8 патронами, револьвер із 6 патронами та глушник.
/т.№2 а.с.35-37/
Протоколом огляду предметів від 12.08.2009 року, в ході якого оглянуто пістолет та револьвер виявлені на узбіччі автодороги в напрямку с. Піщаний Брід Добровеличківського району, якими виявились самодільним способом перероблені пістолет "ПСШ 790" Шмайсер, калібру 9 мм із 8 переробленими патронами "MFS 9 mmP.A. Knall" калібру 9 мм та газовий револьвер невстановленої модної іноземного виробництва "ТЕРЕН -3РФ" калібру 9 мм., із 6 переробленими патронами, що по справі визнані речовими доказами.
/т.№2 а.с.39-43/
Вказані докази підтверджують намагання підсудних зберегти засоби вчинення подальшого злочину, а саме зброю, шляхом її укриття.
Протоколом № 1 від 12.05.2009 року про наслідки проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів, згідно якого в ході проведення, на підставі постанови апеляційного суду Кіровоградської області №397 від 12.05.2009 року негласного слухового та візуального контролю з використанням технічних засобів щодо підсудних підтверджено наміри на скоєння нападів на ОСОБА_26 та ОСОБА_27
/т.№2 а.с.80/
Протоколами оглядів відеокасет та переглянутими в судовому засіданні касетами, які визнані та долучені в якості доказів у справі із записами негласного оперативно-технічного візуального та звукового контролю за діями і розмовами проведеними по оперативно-розшуковій справі за фактом готування до розбійних нападів на ОСОБА_27 і ОСОБА_26 та умисного вбивства ОСОБА_21 щодо документування злочинної діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , на яких зафіксовано, як ОСОБА_11 , добровільно та без будь якого примусу на поставлені співробітниками органів внутрішніх спарв питання розповідає обставини скоєння злочинів, в тому числі про намір на скоєння нападів на ОСОБА_26 та ОСОБА_27 /т.№1 а.с.215-227/ , /т.№2 а.с.84-88/ , /т.№2 а.с.95-99/ , /т.№2 а.с.104-108/ , /т. №2 а.с.109-113/ , /т.№2 а.с.114-119/ , /т.№2 а.с.120-124/.
Протоколами оглядів відеокасет та переглянутими в судовому засіданні касетами, які визнані та долучені в якості речових доказів у справі, із записами негласного оперативно-технічного візуального та звукового контролю за діями і розмовами проведеними по оперативно-розшуковій справі за фактом готування до розбійних нападів на ОСОБА_27 і ОСОБА_26 та умисного вбивства ОСОБА_21 щодо документування злочинної діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на яких зафіксовано, як ОСОБА_12 , добровільно без будь якого примусу на поставлені співробітниками органів внутрішніх справ питання розповідає обставини скоєння злочинів, в тому числі про намір на скоєння нападів на ОСОБА_26 та ОСОБА_27 /т.№2 а.с.125-128/, /т.№2 а.с.129-133/, /т.№2 а.с.134-139/, /т.№2 а.с.140-151/, /т.№2 а.с.152-156/, /т.№2 а.с.157-160/, /т.№2 а.с.161-166/, /т.№2 а.с.167-171/, /т.№2 а.с.172-186/.
Вказує, що наведені докази в сукупності із іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, підтверджують та повністю доводять вину ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України.
Також, на думку прокурора є невірним виключення судом кваліфікуючої ознаки, передбаченої п.9 ч.2 ст.115 КК України, як вчинення умисного вбивства з метою полегшення скоєння іншого злочину, а саме нападу на ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .
Крім того, вважає вирок суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок його м`якості.
Зазначає, що призначаючи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 покарання, суд не в достатній мірі врахував те, що підсудні вчинили злочини, які відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких, санкція статті одного із злочинів передбачає довічне позбавлення волі. Не враховано судом, що вбивство вчинено з корисливих мотивів, з метою приховування іншого злочину та вчинене за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність осіб підсудних. Крім того, підсудні вину у вчинених злочинах не визнали, належних висновків для себе не зробили, заподіяні злочинами збитки жодним чином не відшкодували.
Однак суд не взяв до уваги, що підсудні жорстоко позбавивши життя молодої людини, не визнали своєї вини у скоєному, а навпаки намагалися ввести суд в оману. Обставини, що пом`якшують покарання підсудних по справі відсутні. Обставини, що обтяжують покарання підсудних настання тяжких наслідків, а саме смерті потерпілого ОСОБА_21 . Також суд не врахував, що останні посередньо характеризуються за місцем проживання та утримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі, суспільно-корисною працею не займаються, тобто на шлях не стали, що також свідчить про неможливість запобігання вчиненню ними інших, в тому числі і тотожних злочинів.
Крім того, не враховано позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка наполягала на найсуворішому покаранні (довічне позбавлення волі) для підсудних.
- потерпіла ОСОБА_7 просить вирок районного суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити засудженим більш суворе покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Не оспорюючи кваліфікацію протиправних дій засуджених, зазначений вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від носно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вважає таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєних ними злочинів та особам засуджених, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Зазначає, що призначаючи покарання, суд у вироку вказав, що обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання підсудних не встановлено. Однак, судом не враховані тяжкі наслідки, завдані злочином, а саме вбивство її сина, як обставину, яка обтяжує покарання.

Позбавивши ОСОБА_20 життя, засуджені позбавили також нормального людського життя всю його родину: батьків, дружину, неповнолітню дитину та інших. Було понесено невиправлену втрату, яку нічим не можна замінити чи виправити.

Поведінка засуджених як на досудовому слідстві, під час його закінчення, так і в суді під час розгляду кримінальної справи не дає навіть надіятися на те, що після відбуття призначеного судом покарання, засуджені, опинившись на свободі, не продовжуватимуть вчиняти злочини та інші правопорушення.

Вищезазначений висновок можливо зробити з поведінці засуджених, які при затриманні надавали правдиві свідчення, розповідали про участь кожного з учасників у скоєних злочинах, але в подальшому, розуміючи, що за скоєні злочини необхідно відповідати перед Законом, суспільством, засуджені почали змінювати свої покази, вигадувати обставини, які взагалі не існували і які не знайшли своє підтвердження, перекладати вину один на одного, таким чином намагаючись уникнути відповідальності.

В попередніх судових засіданнях засуджені неодноразово подавали безпідставні клопотання, намагаючись затягнути процес, намагалися виправдати себе, ввести суд в оману, давали неправдиві свідчення. Під час останнього слухання кримінальної справи, винними себе у вчиненні злочинів не визнали, взагалі відмовились давати будь-які покази та відповідати на запитання.

З метою уникнути відповідальності засуджені подавали безпідставні скарги на дії працівників правоохоронних органів, стан свого здоров`я, які не знайшли своє підтвердження.

Засуджені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не визнали своєї вини у вчинених злочинах, не покаялись у скоєному. Жоден із засуджених або їх родичів не надав будь-якої допомоги, людського співчуття, навіть не намагались відшкодувати завдані збитки.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , суд не в повній мірі врахував вищевикладені обставини, а також не дотримався вимог ст.65 КК України, як того вимагає Постанова № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.03 року.

Враховуючи активну участь засуджених у вчиненні вбивства мого сина - ОСОБА_21 , розподіл ролей, ставлення до вчиненого, скоєння інших тяжких злочинів, намір і в подальшому вчиняти тяжкі злочини, їх поведінку під час досудового та судового слідства, особи засуджених, вважаю за необхідним призначити покарання всім засудженим лише у вигляді довічного позбавлення волі.

- обвинувачений ОСОБА_13 просить провадження по обвинуваченню в даній кримінальній справі закрити. Звільнити його з під варти відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України.

Зазначає, що з даними обвинувачення він не згоден, винним себе не визнає, оскільки злочинів він не вчиняв, але зважаючи на те, що він вже він відбув по даній справі строк покарання в слідчому ізоляторі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, то просить провадження закрити та звільнити його з під варти.

- обвинувачений ОСОБА_12 просить провадження по обвинуваченню в даній кримінальній справі закрити. Звільнити його з під варти відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України.

Зазначає, що з даними обвинувачення він не згоден, винним себе не визнає, оскільки злочинів він не вчиняв. Обвинувачення є сфальсифікованим та абсурдним. Крім того, на протязі майже 7 років вказує, що довів свою невинуватість в повному обсязі, як в аргументованому так і в фактичному порядку чинного законодавства України, КПК, КК, Конституції України.

Але зважаючи і звертаючи увагу суду на той факт, що він повністю відбув свій даний строк і слідчому ізоляторі відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, просить закрити провадження та звільнити його з під варти.

- обвинувачений ОСОБА_11 просить провадження по обвинуваченню в даній кримінальній справі закрити. Перерахувати йому строк попереднього ув`язнення відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу; потерпілу, яка просила задовольнити її апеляцію та категорично заперечила проти задоволення апеляційних скарг засуджених, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які свої апеляційні скарги підтримали частково. Лише в частині застосування щодо них положень ч.5 ст. 72 КК України, захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні вимоги свої підзахисних, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог ст.22 КПК України.
Дії підсудних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , правильно кваліфіковані судом як розбійний напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а дії ОСОБА_28 , як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної матеріальної шкоди, поєднане із насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Крім цього, дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 правильно кваліфіковані, як незаконне, без передбаченого законом дозволу, носіння, зберігання, виготовлення та передачу вогнепальної зброї і бойових припасів; дії ОСОБА_11 , як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну та об`єктивну оцінку, правильно кваліфікувавши дії засуджених які не кім з учасників судового розгляду не оскаржується.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не встановила.

Колегія суддів апеляційного суду не може визнати обґрунтованими та доведеними в апеляційному порядку доводи прокурора щодо неналежного виправдання обвинувачених за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України.

Колегія суддів суду І інстанції в повному обсязі дослідила матеріали кримінальної справи. Прокурор в своїй апеляційній скарзі лише перелічив докази, які були предметом дослідження в кримінальному провадженні та стали підтвердженням вчинення засудженими злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст. 263 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суд І інстанції, що обвинувачення ґрунтується виключно на поясненнях ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які надані ними після затримання працівникам міліції та зафіксована на відеокасетах, які визнані речовими доказами. Зазначений висновок ґрунтується на досліджених доказах та в повному обсязі узгоджується з позицією як національного законодавства та і Європейського Суду з прав людини.
Зокрема, Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Колегія суддів погоджується з твердженням суду, що сторона обвинувачення не надала до суду достатньої кількості належних доказів, а інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину підсудних у вчиненні готування до злочину відносно ОСОБА_29 та ОСОБА_30 стороною обвинувачення не надано, суд вважає, що пред`явлене підсудним обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини підсудних слід тлумачити на їх користь.
Таким чином, суд вірно прийшов до висновку щодо виправдання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.4 ст. 187 КК України.
Враховуючи виправдання підсудних за ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України, колегія суддів вважає, що судом І інстанції було правомірно виключено з обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дану кваліфікуючу ознаку, передбачену п.9 ч.2 ст. 115 КК України з метою полегшити скоєння іншого злочину, а саме нападу на ОСОБА_27 і ОСОБА_26 .
Апеляційні вимоги прокурора та потерпілої ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у вигляді довічного позбавлення волі не підлягаю задоволенню з наступних підстав.
Суд І інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виходив з вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання та належним чином врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та особу винних, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 19.11.2014 року, попередній вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда скасовувався з підстав грубого порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, без посилання на те, що призначене покарання є явно несправедливим в наслідок м`якості, суд першої інстанції розглядаючи кримінальну справу по суті, був позбавлений можливості застосовувати більш суворе покарання.
Відповідно до ч.2 ст.375 КПК України (1960 року) при новому розгляді справи судом першої інстанції застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання допускається тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника в зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або коли при скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш суворе покарання, а також при додатковому розслідуванні справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.
Посилання потерпілої ОСОБА_7 на ті, обставини, що судом при призначені покарання не враховано ряд обтяжуючих обставин, є необґрунтованими, оскільки дані факти належним чином оцінені судом першої інстанції та саме вони слугували підставою для призначення суворого покарання за санкцією даних статтей.
Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_11 , судом першої інстанції враховано, що останній вчинив ряд злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, характеристику з місця проживання та утримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі характеризується посередньо, не працюючий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання підсудного ОСОБА_11 колегією суддів не встановлено.

Призначаючи міру покарання засудженомуОСОБА_12 , колегію суддів у відповідності зі ст.65 КК України враховано, що він вчинив ряд злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, характеристику з місця реєстрації, проживання та утримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання засудженого судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання засудженомуОСОБА_13 , колегію суддів у відповідності зі ст.65 КК України враховано, що він вчинив ряд злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів, характеристику з місця реєстрації, проживання, згідно якої він характеризується позитивно, характеристику з місця утримання в Кіровоградському слідчому ізоляторі характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання засудженого судом не встановлено.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи в їх сукупності встановила, що судом першої інстанції призначаючи покарання виходив з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, з урахуванням того, що метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Беручи до уваги вищенаведене, тяжкість скоєних злочинів, обставини справи, вік, особи підсудних, стан їх здоров`я, позицію потерпілої, та відсутність як пом`якшуючих так і обтяжуючих обставин у справі, колегія суддів суду першої інстанції дійшла вірного висновку що до призначення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання в умовах ізоляції від суспільства, в межах санкцій статей за якими вина визнана доведеною.

Апеляційні вимоги засуджений в частині застосування положень ч.5 ст.72 КК України підлягають задоволенню.
У відповідності з ч.5 ст.72 КК України судом проводиться зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за вчинені злочини, призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією усього належного їм майна, а ОСОБА_11 у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією усього належного йому майна.
Засудженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебувають під вартою з 12 травня 2009 року, тобто з часу фактичного затримання.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене ч.1 ст.72 КК України.
Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перевищує строк призначеного вироком суду покарання, тож вони підлягають звільненню з-під варти в залі суду по відбуттю строку призначеного покарання.
Керуючись п.15 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (в редакції від 13.04.2012 року) ст.ст.362, 366, 367 КПК України (в редакції закону 1960 року), колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_16 задовольнити частково.
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції ОСОБА_14 та потерпілої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2016 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - змінити.
Зарахувати засудженим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, з 12 травня 2009 року по 06 жовтня 2016 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.
Засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звільнити з під варти в залі суду, по відбуттю строку призначеного покарання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом місяця з дня її проголошення, а засудженими, які тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2