АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/386/16 Справа № 174/994/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

неповнолітнього ОСОБА_7 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодіївка П`ятихатського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України;

ОСОБА_8 , який народився в ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комунарівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , який народився в ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000369 від 09 вересня 2015 року

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_11 та захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що судом було безпідставно встановлено порушення ст. 291 ч. 2 КПК України, зокрема відсутність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та не конкретизована об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України в діях усіх обвинувачених. Зазначає, що в обвинувальному акті відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, а саме: місце, спосіб, час, мотив вчинення кримінального правопорушення, його правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, також обвинувальний акт містить анкетні відомості обвинувачених, прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого і прокурора, дату та місце його складання та затвердження, обвинувальний акт було вручено обвинуваченим.

Вказує, що суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та вдався до дослідження обставин кримінального правопорушення, зокрема до вирішення питання про винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме до питання про їх осудність і надання оцінки діям обвинувачених. Зазначає, що суд, при встановленні в судовому засіданні обставин, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння були в неосудному стані або вчинили кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіли на психічну хворобу, яка позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не позбавлений можливості призначити проведення психіатричної експертизи та при встановленні підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру постановити ухвалу про зміну порядку розгляду і продовження судового розсліду згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Також вказує, що для перевірки доводів обвинуваченого ОСОБА_8 щодо наслідків перенесених ним травм голови, в підготовчому судовому розгляді з лікувального закладу були витребувані та досліджені його амбулаторна картка та історія хвороби, в матеріалах якої в наявності дані медичного огляду останнього перед працевлаштуванням від 09 липня 2014 року, згідно яких ОСОБА_8 був обстежений лікарями, жодних скарг на стан здоров`я не мав та був визнаний професійно придатним для роботи. В той же час у зв`язку з відсутністю скарг на здоров`я, для поглибленого обстеження, лікування, медичної реабілітації ОСОБА_8 не направлявся.

Крім того зазначає, що обвинувальний акт був затверджений та направлений до суду прокурором 26 листопада 2015 року, на стадії досудового розслідування жодних даних або підозр щодо наявності у ОСОБА_9 психічних розладів не було. Інформація щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_9 органічного когнітивного розладу з`явилась у підготовчому судовому засіданні лише після стаціонарного медичного обстеження останнього, яке проводилось за направленням Верхньодніпровського ОРВК Дніпропетровської області на базі КЗ Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР з 11 грудня 2015 року по 30 грудня 2015 року. Вказані дані свідчать про відсутність даних для проведення судово-психіатричних експертиз обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування.

Також вказує, що суд, встановивши у підготовчому судовому засіданні наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 органічного когнітивного розладу, відповідно до ст. 49 КПК України був зобов`язаний забезпечити йому участь захисника, проте ігноруючи вимоги КПК України, провів підготовче судове засідання без обов`язкового залучення захисника.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, якій суд вбачає в тому, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України в діях обвинувачених, не конкретизована, а саме в обвинувальному акті не зазначено, яким чином були розподілені ролі між співучасниками злочину, хто саме з обвинувачених запропонував вчинити крадіжку майна ПАТ «Укртелеком», хто заздалегідь приготував та носив з собою знаряддя злочину пилку, які саме активні дії вчинені кожним з обвинувачених з метою виконання об`єктивної сторони злочину та заволодіння майном ПАТ «Укртелеком», чи мало місце втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність, згідно ст. 485 ч.1 п.4 КПК України. Крім того, дії усіх обвинувачених кваліфіковані за ознакою вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, при цьому в описовій частині обвинувачення ця кваліфікуюча ознака не зазначена. Вказані обставини свідчать про порушення права обвинувачених на захист, оскільки кожен з них позбавлений права знати, в чому конкретно він обвинувачується та захищатися від цього обвинувачення. Також не з`ясовано питання щодо наявності вад психічного здоров`я у обвинувачених ОСОБА_8 , який переніс травми голови, та ОСОБА_9 , у якого виявлено органічний когнітивний розлад, та не забезпечено, у разі наявності підстав, їх право на захист.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та просила скасувати ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору як незаконну та необґрунтовану та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, думку захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та вважав обґрунтованою ухвалу суду про повернення обвинувального акта прокурору; вивчивши надані апеляційному суду матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

По даному кримінальному провадженню суд першої інстанції прийняв законне, обгрунтоване і вмотивоване рішення про повернення обвинувального акта щодо неповнолітнього ОСОБА_7 а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прокурору для усунення виявлених недоліків.

При цьому суд обґрунтовано вказав на наявність суперечностей між юридичною кваліфікацією дій обвинувачених та викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами кримінального правопорушення, що є порушенням права обвинувачених на захист, оскільки у відповідності до ст. 42 КПК України, особа повинна знати у чому її підозрюють щоб мати можливість захищати себе від пред`явленої підозри, а також суперечить положенням ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданням кримінального провадження є повне та неупереджене розслідування і судовий розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону на стадії підготовчого засідання вирішував питання щодо об`єктивної сторони злочину, які підлягають вирішенню під час розгляду справи по суті є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 291 ч. 1 п. 5 КПК України 2012 року, крім необхідності викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, прокурор зобов`язаний вказати і правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначена норма закону зобов`язує прокурора вказати формулювання обвинувачення з зазначенням статті (частини статті) КК України, яке має містити точний опис обставин кримінального правопорушення із зазначенням об`єктивної сторони складу злочину та його кваліфікуючих ознак, обставини, які визначають ступінь участі кожного з підсудних, їх ролі у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, при формулюванні обвинувачення прокурор зобов`язаний керуватися і Загальною частиною КК України, відповідно до якої кожна стаття особливої частини КК України містить у собі 4 складові злочину (кримінального правопорушення): об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Зазначені складові злочину (кримінального правопорушення) та його кваліфікуючі ознаки і зобов`язаний викласти слідчий та прокурор при формулювання обвинувачення і викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті.

Виходячи з зазначених вимог закону та того, що в обвинувальному акті не повинно міститися суперечностей стосовно дій кожного підозрюваного суд першої інстанції, обґрунтовано вказав на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки як би не вбачав прокурор фактичні обставини, викладаючи їх в обвинувальному акті він повинен формулювати обвинувачення керуючись і положеннями КК України, тобто матеріальним законом та не допускати суперечностей у викладенні цих обставин.

Як убачається з обвинувального акта, один з обвинувачених, а саме ОСОБА_7 є неповнолітнім. Виходячи з цього досудове розслідування по даному кримінальному провадженню повинно проводитися з застосуванням положень глави 38 КПК України, якою передбачено ряд особливостей проведення досудового розслідування щодо неповнолітніх.

Саме на необхідність виконання вимог ст. 485 ч. 1 п. 4 КПК України по встановленню дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення обґрунтовано і зазначив суд першої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, як убачається з пояснень в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_8 , він переніс дві травми голови, внаслідок чого страждає на щоденні головні болі, провали пам`яті та має про це запис в приписному посвідченні, а з наданого суду акта № 11359/2015 у обвинуваченого ОСОБА_9 виявлено органічний когнітивний розлад.

За таких обставин, суд обґрунтовано зазначив про те, що фактичні дані про осіб обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та про стан їх здоров`я слідчим встановлені не були, в результат чого і не були проведені відповідні експертизи щодо їх психічного здоров`я та в разі необхідності не було вирішено питання про залучення до участі в їх захисті захисників з числа професійних адвокатів.

Обгрунтовано зазначено в ухвалі суду і про те, що слідчий неповно встановив і дані про місце реєстрації і фактичне місце проживання обвинувачених ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_7 , а також у відношенні ОСОБА_9 дані про його освіту, оскільки зазначені в обвинувальному акті дані не співпадають з даними, повідомленими останніми в підготовчому судового засіданні, а чинним законодавством передбачено обов`язок органів досудового розслідування встановлювати дані про особу обвинуваченого та місце його реєстрації і фактичного проживання.

Посилання апеляційної скарги прокурора на те, що суд самостійно міг призначити проведення психіатричної експертизи та при встановленні підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру постановити ухвалу про зміну порядку розгляду і продовження судового розгляду згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу не відповідають чинному законодавству, оскільки суд уже на стадії підготовчого судового засідання встановив обставини, які перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта і зазначена стадія не передбачає можливості призначення експертиз.

Безпідставні і доводи апеляції прокурора про допущення судом ряду істотних порушень кримінального процесуального закону.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404 ч. 1, 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: