УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/3993/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді. . . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів: . . . . . . . . . . . .. . . .. ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6
підозрюваного . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2016 року.
Цією ухвалою щодо підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 27 червня 2016 року.
Одночасно визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, у межах 300 мінімальних заробітних плат в сумі 413 400 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.
З моменту звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням цієї застави, вважати, щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання. Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі невиконання вище перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
в с т а н о в и л а:
04.03.2016 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15.03.2016 року скасовано ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05.03.2016 року та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 03.05.2016 року за місцем тимчасового проживання по АДРЕСА_3 , та покладено ряд обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
28.04.2016 року у ході обшуку у період з 8 години 15 хвилин по 12 годину 30 хвилин, у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , у якому на даний час проживає підозрюваний ОСОБА_7 , виявлено та вилучено порошкоподібну речовину, схожу на психотропну речовину амфетамін, а також приладдя, які можуть бути використані для виготовлення психотропної речовини - амфетаміну.
28.04.2016 року прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.307 КК України.
Суд 1-ї інстанції умотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 систематично порушує умови запобіжного заходу, що полягає у залишення житла у певний час, не являється на виклики слідчого, чинить тиск на свідків, продовжив свою злочинну діяльність щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом обшуку від 28.04.2016 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , рапортом ОСОБА_13 , інформацією УСБУ в Житомирській області, і свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою залишити йому попередній запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.
Зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі були враховані такі обставини, як показання ОСОБА_7 про те, що він не має відношення до порошкоподібної речовини, вилученої в ході обшуку по місцю проживання останнього, а також не враховано характеризуючі дані про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на вихованні має малолітню дитину, є учасником АТО, має державні нагороди, поранений.
Також зазначає, що не відповідає дійсності твердження слідчого про систематичне порушення ОСОБА_7 запобіжного заходу, неявку на виклики слідчого, оскільки він неодноразово перевірявся співробітниками поліції і весь час був на місці, а нез?явився лише один раз з поважних причин, про що слідчий був повідомлений як захисником, так і самим ОСОБА_7 ; ні з ким із свідків він не зустрічався, тому вважати, що він може впливати на них не має підстав.
Крім того, зазначає, що перебування під вартою може негативно вплинути на розвиток, здоров`я та психіку ОСОБА_7 , а тримання його під вартою є недоцільним та не обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах ст. 404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді районного суду про зміну раніше застосованого запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою терміном на 60 діб, необґрунтовані.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді подання слідчого про продовження строку були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст.177, 178, 184, 197, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Після обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту ризики вказані у рішенні суду 1-ї інстанції не зменшились, а навпаки встановлено, що він продовжив свою злочинну діяльність щодо незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Як убачається із провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, санкції яких передбачають покарання до 7, 10 та до 12 років позбавлення волі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_9 про необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними. Судом 1-ї інстанції перевірялись всі ті доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.