Справа № 456/1353/16-к
Провадження № 1-кп/456/201/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника: ОСОБА_5 ,
представника сектору
ювенальних провенцій ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию клопотання про застосування до малолітньої примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000865 від 26.04.2016 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з неповною базовою середньою освітою, учениці 7 класу Верчанської СЗШ І-ІІ ступеня, раніше не судиму, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

06 квітня 2016 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання про застосування до малолітньої ОСОБА_8 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , будучи малолітньою, скоїла суспільно - небезпечне діяння за таких обставин: 12 квітня 2016 року близько 13.00 години вона перебуваючи в приміщені громадської організації «Майдан Стрийщини», що по вул. Народна, 8, в м.Стрий, Львівської області побачила під столом коробку від планшета та в неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу на викрадення чужого майна, малолітня ОСОБА_8 , переконавшись що її ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, підійшла до стола та з коробки таємно викрала планшет марки «Modekom» 9,7 IPS, вартістю 1 440 грн., який належить громадській організації «Майдан Стрийщини».

Заслухавши пояснення малолітньої ОСОБА_8 , яка не досяла віку кримінальної відповідальності, її законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , думку представника потерпілого ОСОБА_7 яка не заперечує проти задоволення клопотання,враховуючи думку прокурора ОСОБА_3 яка просить зодоволити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Заст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідност.97 ч.2 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України ;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПКтарозділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПКУкраїни мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії малолітньої ОСОБА_8 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1 ст.185 КК Укpаїни.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_8 згідно ст. 22 КК України не досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітня ОСОБА_8 проживає разом з мамою яка згодна на передачу їй під нагляд доньки.
Отже, клопотання про застосування до малолітньої ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими, матеріалами кримінального провадження та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання - задовольнити.
Застосувати до малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з неповною базовою середньою освітою, учениці 7 класу Верчанської СЗШ І-ІІ ступеня, раніше не судимої - примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає с.Верчани Стрийського району Львівської області, строком на один рік.
Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1