№ провадження 1-кс/646/4938/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу процессуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_7 ,в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 26.05.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України , -
ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу процессуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_7 ,в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 26.05.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ОСОБА_5 .
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.127 КК України. Так, ОСОБА_5 відповідно до наказу №52 о/с від 11.02.2016 року обіймаючи посаду оперуповноваженого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м.Харків), маючи спеціальне звання капітана поліції, являючись співробітником правоохоронного органу та виконуючи повноваження представника влади, 15.05.2016 з 21.50 год. до 02.00 год. 16.05.2016 перебуваючи у кабінеті №61 адміністративної будівлі Московського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Халтуріна,30, діючи за попередньою змовою та у групі зі старшим оперуповноваженим Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 і оперуповноваженим Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , з мотивів та метою отримання від ОСОБА_10 зізнавальних свідчень у вчиненні адміністративних проступків та кримінального правопорушення, а також штучного покращення показників у роботі, бажаючи шляхом насильства принизити людську гідність, діючи у порушення службових обов`язків, ст.ст. 2, 18 Закону України «Про національну поліцію» і ст.28 Конституції України та помилково розуміючи інтереси служби, ОСОБА_5 ображаючи особисту гідність ОСОБА_10 та явно виходячи за межі наданих йому службових повноважень, перевищуючи їх, умисно порушив норми чинного законодавства, якими встановлено порядок та межі застосування заходів фізичного впливу та разом з іншими посадовими особами необґрунтовано застосовував фізичне насильство до ОСОБА_10 при наступних обставинах.
Так, під час перебування у приміщенні Московського ВП ГУ НП в Харківській області за вищевказаною адресою у службовому кабінеті № 61 реалізуючи спільний злочинний намір, при відсутності ознак супротиву ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 удар рукою по голові та ногою по тулубу, продовжуючи свої умисні дії та спільно з ОСОБА_9 , завдали ОСОБА_10 , який перебував у наручниках, один удар ногою в поверхню правого стегна та один удар кулаком руки у живіт. Після цього, по черзі, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 нанесли не менше двох ударів ногами ОСОБА_10 у поверхні правого та лівого стегна, від чого останній впав на підлогу. Коли ОСОБА_10 лежав на підлозі, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 завдали потерпілому не менше двох ударів (кожний) ногами в область стегна, ОСОБА_9 наніс потерпілому удар ногою в область паху, після чого ОСОБА_9 і ОСОБА_8 перестебнули ОСОБА_10 наручники позаду та поклавши його на підлогу продовжили наносити руками та ногами численні удари по тулубу та задній поверхні грудної клітини.
Слідчий зазначив, що продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, ОСОБА_5 з метою припинити крики від болю ОСОБА_10 заткнув останньому принесеною ганчіркою рот і тримав її руками, обхвативши голову потерпілого.
В свою чергу ОСОБА_9 і ОСОБА_8 завдали ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ногами в область тулубу та кінцівок. Після чого, ОСОБА_9 почав викручувати руки ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 стиснувши передпліччя рук на шиї, душив останнього. З метою завдання мучення та найбільшого фізичного болю ОСОБА_5 одягнув на голову ОСОБА_10 поліетиленовий пакет, чим перекрив доступ повітря до дихальних шляхів, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість.
Після того, як ОСОБА_10 прийшов до тями, йому надали папери, на яких останній під диктовку ОСОБА_5 написав пояснення про визнання зберігання наркотичних засобів, вчинення адміністративних правопорушень та відсутність претензій до працівників поліції. Після написання зазначених документів ОСОБА_10 відпустили додому.
Вказаними незаконними діями, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 завдали ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №4180-Ая/16 від 06.08.2016 наступні тілесні ушкодження: синці у правій виличній ділянці, в ділянці лівого кута нижньої щелепи, по передньо-бічній поверхні шиї в середній третині, в лівій надключичній ділянці, по внутрішніх поверхнях плечей в середніх третинах, по розгинальній поверхні правого плеча в нижній третині, по передній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині з переходом на середню третину, садно на тлі синця по розгинальній поверхні правого плеча в нижній третині, які утворилися від дії тупих твердих предметів, синці за механізмом удару або удару-стиснення, садно на тлі синця за механізмом удару-тертя-ковзання за ступенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 настали суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення гарантованих ст.ст. 28, 29 Конституції України прав ОСОБА_10 на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканність, а також завдано істотної шкоди державним інтересам у виді підриву авторитету і престижу органів державної влади в особі органів Національної поліції та порушення встановленого ст.19 Конституції України правового порядку в Україні.
Крім того, ОСОБА_5 будучи особою, яка відповідно до наказу №52 о/с від 11.02.2016 року обіймає посаду оперуповноваженого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м.Харків), маючи спеціальне звання капітана поліції, являючись співробітником правоохоронного органу та виконуючи повноваження представника влади, 15.05.2016 з 21.50 год. до 02.00 год. 16.05.2016 перебуваючи у кабінеті №61 адміністративної будівлі Московського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Халтуріна,30, діючи за попередньою змовою та у групі зі старшим оперуповноваженим Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 і оперуповноваженим Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 з мотивів та метою отримання від ОСОБА_10 зізнавальних свідчень у вчиненні адміністративних проступків та кримінального правопорушення, а також штучного покращення показників в роботі, бажаючи шляхом насильства принизити людську гідність, діючи всупереч вимогам Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання від 10 грудня 1984 року, ратифікованої Україною 26 січня 1987 року, статті 5 Загальної декларації прав людини, статті 7 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, Декларацій про захист усіх осіб від катувань та інших жорстоких, нелюдських, або принижуючих гідність видів поводження і покарання, прийняту Генеральною Асамблеєю 9 грудня 1975 року. Відповідно до яких забороняється будь якій особі навмисно заподіювати сильний біль, фізичне чи моральне страждання, з метою отримання зізнання у вчиненні правопорушень, а також залякування і примушення її вчинити будь-які дії проти її волі, у тому числі коли такий біль або страждання заподіюються державними посадовими особами, порушуючи вимоги ст. ст. 28, 29 Конституції України, умисно, переслідуючи мету отримати зізнавальні свідчення щодо зберігання наркотичної речовини та скоєння адміністративних проступків, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих службових повноважень, перевищуючи їх та які ніхто не має права вчиняти, а саме: ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, у тому числі шляхом порушення вимог законодавства, конституційних прав і свобод громадян, вчинив катування ОСОБА_10 за наступних обставин.
Слідчий зазначив, що під час перебування у приміщенні Московського ВП ГУ НП в Харківській області за вищевказаною адресою у службовому кабінеті № 61 реалізуючи спільний злочинний намір, при відсутності ознак супротиву, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 удар рукою по голові та ногою по тулубу, продовжуючи свої умисні дії та спільно з ОСОБА_9 , завдали ОСОБА_10 , який перебував у наручниках, один удар ногою в поверхню правого стегна та один удар кулаком руки у живіт. Після цього, по черзі, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 нанесли не менше двох ударів ногами ОСОБА_10 у поверхні правого та лівого стегна, від чого останній впав на підлогу. Коли ОСОБА_10 лежав на підлозі, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 завдали потерпілому не менше двох ударів (кожний) ногами в область стегна, ОСОБА_9 наніс потерпілому удар ногою в область паху, після чого ОСОБА_9 і ОСОБА_8 перестебнувши ОСОБА_10 наручники позаду та поклавши його на підлогу, продовжили наносити руками та ногами численні удари по тулубу та задній поверхні грудної клітини.
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, ОСОБА_5 з метою припинити крики від болю ОСОБА_10 заткнув останньому рот принесеною ганчіркою і тримав її руками, обхвативши голову потерпілого.
У свою чергу ОСОБА_9 і ОСОБА_8 завдали ОСОБА_10 не менше п`яти ударів ногами в область тулубу та кінцівок, спричиняючи потерпілому фізичний біль. Після чого, ОСОБА_9 почав викручувати руки ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 стиснувши передпліччя рук на шиї, душив останнього. З метою завдання мучення та найбільшого фізичного болю ОСОБА_5 одягнув на голову ОСОБА_10 поліетиленовий пакет, чим перекрив доступ повітря до дихальних шляхів, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість.
Коли ОСОБА_10 прийшов до тями, йому надали папери, на яких останній під диктовку ОСОБА_5 написав пояснення щодо визнання зберігання наркотичних засобів, вчинення адміністративних правопорушень та відсутність претензій до працівників поліції. Після написання зазначених документів ОСОБА_10 відпустили додому.
Вказаними незаконними діями, які явно виходять за межі наданих прав та повноважень, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 завдали ОСОБА_10 фізичний біль, мучення, моральні страждання, а також тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи №4180-Ая/16 від 06.08.2016, а саме: синці у правій виличній ділянці, в ділянці лівого кута нижньої щелепи, по передньо-бічній поверхні шиї в середній третині, в лівій надключичній ділянці, по внутрішніх поверхнях плечей в середніх третинах, по розгинальній поверхні правого плеча в нижній третині, по передній поверхні лівого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині з переходом на середню третину, садно на тлі синця по розгинальній поверхні правого плеча в нижній третині, які утворилися від дії тупих твердих предметів, синці за механізмом удару або удару-стиснення, садно на тлі синця за механізмом удару-тертя-ковзання за ступенем тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень.
Під час допиту у якості підозрюваного, ОСОБА_5 незважаючи на обґрунтованість доказової бази, заперечив обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та вини не визнав. Орган досудового розслідування розцінює таку позицію, як небажання співпрацювати зі слідством та намір затягнути процес розслідування з метою відстрочення або уникнення кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення.
Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання ризиків:передбачених ст. 177 КПК України.
Підсумовуючи можливо зазначити наступне: ОСОБА_5 є діючим працівником правоохоронного органу, підозрюється у вчиненні тяжких насильницьких злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років; є працівником відділу поліції на території обслуговування якого проживають потерпілий ОСОБА_10 та свідки; схиляв потерпілого із застосуванням насилля до надання зізнавальних показів.
Слідчий вважає, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість та особистої репутації підозрюваного, сімейного стану особи, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Слідчий зазначив, що суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України перевищує позитивні характеристики підозрюваного по роботі та інші можливі доводи сторони захисту. За таких обставин підозрюваному ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на те, що у клопотанні доведено наявність процесуальних ризиків, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, вважають, що підозра не обгрунтована, застосування запобіжного заходу є безпідставним.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров?я, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимості.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що підозрюваний може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років та у вчиненні злочину за ч.2 ст.365 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
29.09.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.365 КК України.
Підозра ОСОБА_5 обругнтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_10 від 24.05.2016, протоколами допиту ОСОБА_10 від 23.06.2016, 28.09.2016, висновком судово-медичної експертизи №4180-Ая/16 від 06.08.2016 щодо наявності тілесних ушкоджень та ступеня їх тяжкості, протоколом пред`явлення осіб для впізнання за участю ОСОБА_10 від 05.08.2016 під час якого останній впізнав осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження, ними виявились співробітники Московського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2016 за участю ОСОБА_10 , який докладно описав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень впізнаними особами, висновком судово-медичної експертизи №4398-Ая/16 від 05.09.2016 відповідно до якого покази ОСОБА_10 в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення ушкоджень, а також показами свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Крім того, вивченням особи підозрюваного встановлено, що останній не хворіє хронічним захворюванням, має матір інваліда 2 групи за зором, з якою разом проживає та доглядає її, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце роботи, відповідно до наказу №52 о/с від 11.02.2016 року обіймає посаду оперуповноваженого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, за місцем роботи характеризується позитивно.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що заявлені ризики,не виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, у суду є підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбаченіст.176 КПК України, зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_19 вказаного кримінального правопорушення, застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи , її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. . Слідчий суддя вважає , що підозрюваний ОСОБА_19 з урахуванням того , що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів , у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що підозрюваний , з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особи підозрюваного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк, що не перевищує двох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу процессуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_7 ,в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516 від 26.05.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Харкова, громадянину України, українцю, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину ,працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 26 грудня 2016 року.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 21.00 години до 07.00 годин наступного дня покидати без дозволу слідчого, прокурора, суду територію домоволодіння за місцем проживання: АДРЕСА_1 , на строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тобто до 26 грудня 2016 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора,суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні;
-не відлучатись із міста Харків без дозволу слідчого,прокурора,суду;
-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, за місцем проживання підозрюваного.
Зобов?язати відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, за місцем проживання підозрюваного негайно поставити на облік ОСОБА_5 щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1