АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/969/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- засудженого ОСОБА_7
- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
17.12.2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року, засудженому ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки у відношенні ОСОБА_9 було застосовано амністію, і він знову вчинив умисні злочини, та відповідні злочини були вчиненні ним після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тобто він не є суб`єктом зазначеного Закону.

Не погоджуючись із таким рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року, та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» за злочини, які він скоїв у 2015 році, та за які він засуджений вироком від 24.02.2015 року Ленінським райсудом м. Харкова, а суд Жовтневого району м. Харкова при постанові своєї ухвали від 18.02.2016 року не врахував цю судимість.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що на утриманні він має малолітню доньку, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв органам слідства у розкритті злочинів, та вчинив злочин невеликої тяжкості
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку засудженого та його захисника, які просили її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвала про відмову ОСОБА_9 в задоволенні його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_9 був засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року за злочини, які були скоєні Ленделем після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.07.2014 року ОСОБА_9 було звільнено від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року за вчинення кримінальних правопорушень, які вчинені ним в період з 31.03.2012 р. по 09.09.2012 р. на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Колегія суддів вважає, що такі твердження суду першої інстанції є законним таобґрунтованим.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження та дослідивши матеріали особової справи встановлено, що ОСОБА_9 був засуджений: 1) 15.08.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 2) 23.07.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.06.2008 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 8 місяців 29 днів; 3) 24.11.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 до 1 року обмеження волі; 4) 12.07.2011 року Жовтневим районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений 21.12.2011 року умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 4 дні; 5) 19.07.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі; 6) 03.09.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 7) 03.03.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.07.2014 року звільнений від відбування покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року покарання на підставі ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році»; 8) 24.02.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 9) 20.08.2015 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

19 квітня 2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 8 квітня 2014 р., до якого, на підставі Закону України №1246-VII від 6 травня 2014 р., були внесені відповідні зміни.
Згідно вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року Лендела засуджено за сукупністю злочинів, за які його засудженого цим вироком, та вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року, з призначенням остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, і куди входять епізоди крадіжок, які ОСОБА_9 вчинив у вересні, жовтні, листопаді 2014 року, 08.01.2015 року, тобто, після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році»

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.07.2014 року до ОСОБА_9 застосовано п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», та його звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року.

Відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України», амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи
погашення судимості, та які знову вчинили умисний злочин.
З вищевикладеного вбачається, що до Лендела не може бути застосований Закон України «Про амністію у 2014 році».
Крім того, відповідно до ст.12 цього Закону «Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюються на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом».
Таким чином, колегія суддів ухвалу суду першої інстанції від 18.02.2016 року відносно ОСОБА_7 вважає законною та обгрунтованою, яка скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року про відмову йому в задоволенні клопотання про застосування ЗаконуУкраїни «Про амністію у 2014 році» - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя
Судді -