Справа № 576/885/16-к
Провадження № 1-кс/576/254/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.16 місто Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, -

встановив:
25.04.2016 р. до суду надійшло клопотання слідчого Глухівського відділу поліції, погоджене з прокурором, про накладення арешту на автомобіль, який був вилучений 22.04.2016 р. під час проведення огляду на території митного поста «Бачівськ».

Клопотання слідчий мотивує тим, що ним розслідується кримінальне провадження № 0000429 від 19.04.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Слідчий зазначає, що під час огляду вантажного автомобіля марки «Iveco», р.н.з. НОМЕР_1 виявлено ознаки можливого знищення ідентифікаційного номеру кузова, а тому вважає, що цей автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та в подальшому може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, в зв`язку з відсутністю відповідного клопотання учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя 25.04.2016 р. направив електронною поштою повідомлення власнику автомобіля про дату розгляду цієї справи і у зв`язку з забезпеченням права власника направити свого представника до суду, який знаходиться у іншій країні, призначив цю справу на 28.04.2016 р. Проте власник майна свого представника не направив, що не перешкоджає розглянути цю справу без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, що також не перешкоджає розглянути цю справу без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали до нього, заслухавши слідчого, приходжу до наступних висновків.

19.04.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що 19.04.2016 р. під час проходження прикордонного контролю у міжнародному пункті пропуску «Бачівськ», прикордонники виявили ознаки можливого знищення або підробки ідентифікаційного номеру кузова автомобіля «Iveco», р.н.з. НОМЕР_1 .

За даним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України і кримінальному провадженню присвоєно № 0000429.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Iveco», р.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, зареєстровано за власником ООО ГК «Д-Транс», м. Одінцово, Московська область, РФ.

Згідно протоколу огляду місця події від 22.04.2016 р. слідчим за участю спеціаліста було проведення огляд цього автомобілю, під час якого було оглянуто автомобіль та вилучено.

Слідчий також допитав спеціаліста, який приймав участь у огляді та повідомив, лише про погану видимість номеру кузова через корозію та вказав, що видимих слідів перезакріплення таблички з номером кузова, він не побачив. Всі інші місця, зокрема заводська наклейка, читаємі та ознак підроблення не мають.

Інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні слідчий не надав та у судовому засіданні про них не повідомив.

У судовому засіданні слідчий пояснив, що цей автомобіль їхав з Румунії, потім в`їхав в Україну і при цьому проблем з номером кузова не було.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

При цьому у відповідності до частини 3 статті 132 КПК України, арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналізуючи подані слідчим документи, слідчий суддя приходить до висновку, що у цій справі відсутні докази, які б давали достатні підстави вважати, що автомобіль, на який просив накласти арешт слідчий, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, з огляду на наступне.

Так, попри те, що слідчий оглядав автомобіль з участю спеціаліста, у протоколі огляду не зафіксовано жодних ознак знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера шасі або кузова цього автомобіля.

У допиті спеціаліста також не йдеться про жодні ознаки підробки ідентифікаційного номера шасі, а вказується лише суб`єктивна думка про погану видимість номеру кузова через корозію металу у місці під колесом, яке завжди схильне до корозії.

Тобто надані слідчим документи взагалі не містять даних про фіксацію слідів злочину, передбаченого ст. 290 КК України і взагалі не містять інформації яка б переконувала об`єктивного спостерігача у тому, що взагалі мало місце кримінальне правопорушення.

До того ж, як сам же зазначив слідчий, цей автомобіль неодноразово проходив перевірки як у пунктах пропуску краї Європейського Союзу так і в Україні і при цьому також не було зафіксовано жодних ознак знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера шасі або кузова цього автомобіля.

На додаток, слідчий суддя не може обійти стороною й саму процедуру огляду автомобіля, який в порушення вимог ч. 7 ст. 223 КПК України був проведений без обов`язкової участі двох незалежних понятих, що виключає можливість приймати дані зафіксовані у протоколі огляду, як належний доказ, на який можливо покластись.

Крім того, саме клопотання слідчого містить серйозні недоліки, оскільки у ньому не зазначено передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України способу накладення арешту, та не наведено відповідного обґрунтування.

Враховуючи, що по справі відсутні докази того, що автомобіль, містить на собі сліди кримінального правопорушення, і слідчому судді не надано доказів існування розумних підозр вважати, що цей автомобіль, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а також слідчим не доведено нагальної потреби у застосуванні такого виду обмеження у праві власності, слідчий суддя вирішує відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого Глухівського відділу поліції ОСОБА_3 про арешт автомобіля «Iveco», р.н.з. НОМЕР_1 відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1