ухвала

19 вересня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вищевказаних судових рішень судом касаційної інстанції.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги до суду касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Разом з тим, у касаційній скарзі засуджений хоча і вказує про його невинуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, та порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень, проте не зазначає належних доводів на підтвердження своїх вимог. Зокрема, на обґрунтування своєї вищевказаної позиції, ОСОБА_4 не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, зазначає про їх суперечливість, а також стверджує про неповноту та однобічність досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу вимог ст. 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Окрім того, у скарзі засуджений не вказує про наявність таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду постановити законні та обґрунтовані судові рішення.

Одночасно, обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції, про скасування якого просить засуджений, у касаційній скарзі не наведено.

Також вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції викладені без урахування положень ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги не додано копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, завіреної належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, яку, звернувшись із відповідною заявою, можна отримати в суді, що розглядав кримінальне провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2016 року щодо нього залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3