Провадження № 1-в/331/152/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«28» березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника РВ КВІ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта вища, сімейний стан одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

ВСТАНОВИВ:
18 березня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В клопотанні засуджений зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, КК України і призначено покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 70 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та покладенням на нього обов`язків відповідно до п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 81 та ч. 3 ст. 81 КК України, ОСОБА_6 просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, зазначивши що він відбув 2/3 строку призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 уточнив заявлене клопотання, просив суд застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зазначивши що він відбув ? строку покарання, наполягав на його задоволенні.

Представник КВІ підтримав заявлене клопотання та пояснив суду, що за період відбування додаткового покарання засуджений ОСОБА_6 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, згідно матеріалів дільничного інспектора, за місцем проживання скарг та нарікань на його поведінку не надходило, громадського порядку не порушував. До інспекції за викликом для проведення індивідуально-профілактичної роботи завжди з`являвся своєчасно. На даний час засуджений не працює є пенсіонером (3-тя група інвалідності за загальним захворюванням), умови додаткового покарання не порушує. Станом на 18 березня 2016 року засуджений ОСОБА_6 відбув ? строку додаткового покарання, призначеного вищевказаним вироком суду.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до роз`яснень п. 7 Постанови Пленум Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», згідно з ч. 1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Як зазначено в ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше ? строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року, ОСОБА_6 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_6 за час відбування додаткового покарання до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку, порушень громадського порядку не допускав, до інспекції за викликом для проведення індивідуально-профілактичної роботи з`являвся завжди своєчасно, умови додаткового покарання не порушував. Станом на 18 березня 2016 року відбув ? строку додаткового покарання, призначеного вироком суду від 02.12.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, призначеного йому вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 року.

Невідбутим строком з дня оголошення ухвали вважати 08 місяців 04 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1