Провадження № 1-кп/760/891/2016 року
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.09.2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора : ОСОБА_4
захисника : ОСОБА_5
обвинуваченого : ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 у вересні 2015 року, знаходячись поряд із станцією метро „Вокзальна " КП «Київський метрополітен», розташованій в м. Києві, зустрівся з невстановленою слідством особою та домовився про спільну підробку учнівського квитка з метою його використання в подальшому як документа, що надає право безкоштовного проїзду в громадському транспорті.
Реалізуючи задумане, обвинувачений ОСОБА_3 у вересні 2015 року, являючись пособником в підробці учнівського квитка, передав невстановленій слідством особі особисту фотокартку, заздалегідь обіцяючи придбати підроблений учнівський квиток.
Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_3 у невстановлений слідством день, приблизно о 15 год., перебуваючи поряд із станцією метро „Вокзальна" КП «Київський метрополітен» розташованій в м. Києві, отримав від невстановленої слідством особи учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 03.09.2015 року середньою загальноосвітною школою № 69 м. Києва на ім`я « ОСОБА_6 », в якому була вклеєна фотокартка з зображенням ОСОБА_3 , після чого обвинувачений передав невстановленій слідством особі гроші в сумі 120 гривень за виготовлення вищевказаного підробленого документу.
У подальшому, 09.05.2016 року об 11 год. 45 хв. у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на станції метро «Арсенальна» КП «Київський метрополітен», розташованій в м. Києві, учнівський квиток
№ 88, виданий 03.09.2015 року середньою загальноосвітною школою № 69 м. Києва на імя « ОСОБА_6 », який він придбав з метою його використання в подальшому як документа, що надає право безкоштовного проїзду в громадському транспорті.
Відповідно до довідки від 20.05.2016 року середньої загальноосвітної школи № 69 м. Києва обвинувачений ОСОБА_3 не навчався у вказаному навчальному закладі і учнівські квитки за номером 88 надаються за алфавітним порядком за кожною літерою окремо.
Згідно висновку технічної експертизи № 648/тдд від 02.07.2016 року, відбитки печатки середньою загальноосвітної школи, які містяться в учнівському квитку № НОМЕР_1 , виданий 03.09.2015 року середньою загальноосвітною школою № 69 м. Києва на ім`я « ОСОБА_6 » та експериментальні зразки відбитків печатки, які надійшли на дослідження в якості порівняльного матеріалу, належать різним установам та неспівставні між собою.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пособництві в підробці документа, який видається державним підприємством, установою чи організацією і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання та використанні при обставинах, які викладені у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким, в т.ч. і ним, не оспорюються.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд при встановлені фактичних обставин кримінального провадження обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Таким чином, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ст. 358 ч. 1 КК України, т.я він своїми умисними діями, які виразились в пособництві в підробці учнівського квитка, яке видається установою і яке надає права або звільняє від обовязків, з метою його використання як підроблювачем так і іншою особою.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу: раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Щире розкаяння обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому, судом визнається, як пом`якшуюча покарання обставина.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не виявлено.
Враховуючи викладене, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також і те, що вчинені ним кримінальне правопорушення віднесено до злочинів невеликої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді штрафу в дохід держави.
Відповідно ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2016 року обвинуваченого ОСОБА_3 було засуджено по ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, повинен виконуватись самостійно.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно ч. 3 ст. 72 КК України вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.
Речовий доказ: підроблений учнівський квиток № НОМЕР_1 , виданий 03.09.2015 року середньою загальноосвітною школою № 69 м. Києва на ім`я « ОСОБА_6 » зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати: 880 гривень 40 копійок на користь держави за проведення судової технічної експертизи документів.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: