УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2016 р. м.Київ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.12.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 13.08.2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 04 березня 2015 року, приблизно о 15-00 годин, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , зайшли до приміщення під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де останні підійшли до дверей квартири АДРЕСА_3 і попередньо подзвонили в дверний дзвінок, після чого, вважаючи, що господарі квартири відсутні, вибрали об`єктом свого злочинного умислу майно з вищевказаної квартири.
Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходовому майданчику, разом з ОСОБА_7 , з метою не викриття своїх злочинних дій, діючи згідно раніше обумовленого плану, одягнувши собі на руки матерчаті рукавиці, правою рукою закрив двірне вічко вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , в той час, як ОСОБА_7 , заклеїв двірне вічко вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 .
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри та діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 , залишився стояти біля дверей квартир АДРЕСА_4 і АДРЕСА_6 , прикриваючи двірні вічка зазначених квартир, в той час, як ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь підготовлений, для вчинення крадіжки з квартир громадян, інструмент, схожий на лом, пошкодив замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , відчинивши їх таким чином, після чого разом із ОСОБА_5 , проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , всередині якої знаходився потерпілий - ОСОБА_8 , який в цей час відпочивав.
В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, почувши, що в приміщенні квартири знаходяться сторонні особи, почав виходити з кімнати, в якій знаходився, та побачив, що в його квартирі перебувають двоє сторонніх осіб та викривши таємні дії останніх, словесно звернувся до них з вимогою припинити злочинні дії.
Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , зрозумівши, що їх злочинні дії набули відкритого характеру та викриті потерпілим ОСОБА_8 , ігноруючи вимогу останнього, продовжили реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном та разом з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим, на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 8420 гривень.
20 січня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Крім того, 20 січня 2016 року відносно ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 та ОСОБА_9 інкримінованого їм кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 04.03.2015 за адресою: АДРЕСА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом перегляду відеозапису в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 .
16 лютого 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про те, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
Також, в ході аналізу інформації, отриманої від операторів рухомого (мобільного) зв`язку в порядку здійснення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у операторів рухомого (мобільного) зв`язку на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва, а саме: щодо абонентських номерів, якими користувались ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , було встановлено, що останні можуть бути причетними до інших квартирних крадіжок, вчинених на території Дніпровського району м.Києва, тому, на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 також перевіряються на причетність до інших злочинів, вчинених на території Дніпровського району м.Києва.
Крім того, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, отримано відповіді з ПТ «Ломбард - Скарбниця» та встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 неодноразово користувались послугами вказаного ломбарду, куди закладали різноманітну техніку та вироби із золота, на власні документи, а також отримано відповіді з ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і компанія» та встановлено, що ОСОБА_7 також неодноразово користувався послугами зазначеного ломбарду, куди також закладав техніку та вироби із золота, що також дає підстави вважати, що останні можуть бути причетними до ряду квартирних крадіжок на території Дніпровського району м.Києва.
Крім того, 29 лютого 2016 року отримано ухвалу Дарницького районного суду м.Києва на переведення ОСОБА_7 з Бучанської виправної колонії №85 управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області до Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області, в зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та до ставлення останнього до Дніпровського районного суду м.Києва для обрання запобіжного заходу та перерахування його за Дніпровським УП ГУНП у м.Києві. Зазначену ухвалу направлено на виконання до Бучанської виправної колонії №85 управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області, але станом на сьогоднішній день, інформації про виконання даної ухвали отримано не було.
Крім того, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було направлено запит до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області та встановлено, що 20.11.2015 року, Броварським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але в зв`язку з тим, що останній не виконував покладені на нього обов`язки, 09 грудня 2015 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук. Крім того, 28 грудня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.
У судовому засіданні слідчий Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 підтримала своє клопотання у повному обсязі та послалася на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які продовжують існувати.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання слідчого та продовження строків тримання під вартою заперечували, вважали за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, та матеріалів, наданих стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.199 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою клопотання про продовження строку тримання під вартою. Зазначене клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою . Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частина 2 статті 184 КПК України передбачає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника про вручення їм копії клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.
20.01.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20.01.2016 року відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів клопотання строк досудового розслідування продовжено постановою прокурора від 14.03.2016 року до трьох місяців.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується зібраними у справі вищевказаними доказами.
При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від чотирьох до вісьми років позбавлення волі, офіційно ніде не працює, законних джерел доходу не має, обов`язки, покладені на нього судом при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не виконував, негативно характеризується як особа, яка не довела своє виправдання.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим та прокурором під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, заявлені при обранні тримання під вартою ризики не зменшилися, досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не може бути закінченим, зокрема, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій, тому клопотання слідчого про продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2016 року включно.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.3, 176-178, 183-184, 198-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою та, у відповідності до положень ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту - м. Бровари Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Виконання ухвали доручити начальнику Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.
Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 12-00 годині 21 березня 2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1