Спрва №382/609/16-к
Провадження № 1-кп/382/27/16

ВИРОК
Іменем України
09 червня 2016 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Супоївка Яготинського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , має на утриманні трьох неповновнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судимого згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року за ч.1 ст. 122, 75 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 25 березня 2015 року Яготинським районним судом за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, маючи незняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисний, корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

23 березня 2016 року близько 9 години ОСОБА_4 шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щоб домовитися про тимчасове користування інвалідним візком. Після того, як ОСОБА_4 зрозумів, що господар будинку відсутній, бо двері будинку були прикриті та підперті віником, у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення інвалідного візка, який знаходився на території вказаного домоволодіння, щоб потім використати його у власних цілях. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись відсутністю власника, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 викрав належний потерпілому ОСОБА_5 інвалідний візок вартістю 2666 грн. 67 коп., а саме, викотив його з двору ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2666 гривень 67 коп.

26 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, відшкодував усі завдані збитки і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 узгоджують покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, так як ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, відшкодував усі завдані збитки.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим, просить суд її затвердити. Він розуміє наслідки затвердження угоди щодо обмеження його права на оскарження вироку, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та на зміну розміру вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений також підтримав угоду про примирення з потерпілим і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку.

Прокурор не заперечував щодо затвердження судом даної угоди.

В силу п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що потерпілому відшкодовані усі завдані збитки, інших претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має, що свідчить про їх примирення, яке є добровільним та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1.ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для затвердження угоди від 26 квітня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 є всі підстави.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Яготинського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року за ч.1 ст. 122, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та сторонами узгоджене покарання за вчинення нового злочину засудженим, під час іспитового терміну у вигляді штрафу, то в силу ч.3 ст. 72 КК України зазначене покарання за сукупністю вироків складанню не підлягає і виконується самостійно.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,473,474,468,469,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 26 квітня 2016 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000183.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Вважати скасованим запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, обраний ОСОБА_4 ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року.

Арешт, накладений ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року на майно, належне ОСОБА_5 : інвалідний візок ДККС-1-01, скасувати.

Речові докази по справі: інвалідний візок ДККС-1-01, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , передати останньому.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою- сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди. Потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

Прокурором виключно з підстав затверження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1