ун. № 759/2929/16-к
пр. № 1-кп/759/564/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003388 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.04.2003 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13.12.2007 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник: ОСОБА_7 , інші учасники потерпіла: ОСОБА_8 , представник потерпілого: ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 18.04.2014 приблизно о 22 год. після робочого дня, повертаючись до місця свого мешкання в квартиру АДРЕСА_2 та проходячи поблизу свого будинку, поряд з гаражами, розташованими навпроти будинку АДРЕСА_3 зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_4 . У подальшому між ними зав`язалася розмова під час якої ОСОБА_10 запропонував разом з ним та його товаришами розпивати спиртні напої в гаражному боксі № НОМЕР_1 , що розташований неподалік від буд. № 15-Є, що по вул. Туполєва в м. Києві і який належить йому. Після цього ОСОБА_3 з ОСОБА_10 та його товаришами почали вживати спиртні напої.

В подальшому ОСОБА_3 19.04.2014 приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в гаражному боксі № НОМЕР_1 , що розташований неподалік від буд. № 15-Є по вул. Туполєва в м. Києві, продовжував розпивати спиртні напої разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в ході чого останні спровокували з ОСОБА_3 конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_10 раптово виниклу неприязнь, взяв з підлоги гаражного боксу дерев`яний табурет та, утримуючи його в правій руці, умисно наніс ним один удар в область голови ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.

За таких обставин ОСОБА_3 19.04.2014 приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гаражному боксі № НОМЕР_1 , що розташований навпроти будинку № 15-Є, по вул. Туполєва в м. Києві, завдав ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана голови, неповний відрив хрящів носа, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; садна та синці на обличчі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та показав, що 19.04.2014 близько 22 год. по вул. Туполєва, 15-Є в м. Києві напроти гаражного боксу він зустрів потерпілого ОСОБА_10 , з яким знайомий близько десяти років. Потерпілий запропонував випити, на що він погодився. Зайшовши до гаражного боксу, побачив, що там вже був ОСОБА_11 та пляшка горілки. Вони випили приблизно п`ять пляшок горілки і близько 02 год. між ними виник конфлікт, причин якого він не пам`ятає. Під час цього конфлікту він взяв дерев`яну табуретку та наніс нею один удар потерпілому ОСОБА_10 по голові. Від даного удару у потерпілого пішла кров з голови, свідомості останній не втрачав. Від виклику швидкої медичної допомоги потерпілий відмовився, вони далі продовжили всі втрьох вживати спиртні напої, випивши ще одну пляшку горілки. Після надмірно вжитого спиртного напою він заснув на дивані. Коли прокинувся, то побачив, що потерпілий ОСОБА_10 спить, а свідка ОСОБА_11 вже не було, коли той пішов не пам`ятає. Він встав та пішов додому, де був затриманий працівниками міліції.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди обвинувачений не визнав у повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди визнав у сумі 5 000 гривень.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, його вина у вчиненому за викладених вище обставин підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що очевидцем події вона не була. Про обставини смерті чоловіка їй повідомив слідчий. Забираючи тіло для захоронення, вона помітила, що все воно було в синцях. Зайшовши через півтора місяці після вказаних подій до гаражного боксу, там було дуже багато крові. Табуретка, якою обвинувачений вдарив її чоловіка, є важкою, оскільки виготовлена з дуба. Вважає, що саме обвинувачений наніс її чоловікові тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього. Обвинувачений і раніше був агресивно налаштований відносно її чоловіка. Потерпіла підтвердила, що її чоловік вживав спиртні напої, однак не зловживав за станом здоров`я, оскільки останні вісім років страждав серцевою недостатністю, а також захворюванням печінки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтримала цивільний позов з уточненнями у повному обсязі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що в той вечір він, обвинувачений та потерпілий ОСОБА_10 в гаражному боксі, який належить останньому, вживали спиртні напої, а саме горілку. Кількість випитих пляшок горілки назвати не може, але вважає, що дуже багато, бо нічого не пам`ятає. Всі пили в однаковій кількості. Лише пригадує, що обвинувачений та потерпілий спілкувались на підвищених тонах. Що стало причиною їх словесного конфлікту він не знає. Був якийсь стукіт, потім він побачив як потерпілий чи впав, чи лежав. Він допоміг потерпілому піднятися, подав води та запитав чи все добре, на що останній, вмиваючись, підтвердив, що все добре. Далі вони сиділи на дивані та розмовляли. Чи ще вживали горілку не пам`ятає. На стан свого здоров`я потерпілий не скаржився, однак раніше були випадки, що в останнього з носа йшла кров або потерпілий міг сидіти на стільці і раптово впасти. Коли він виходив з гаража, то там залишались: обвинувачений і потерпілий, який сидів на дивані. Про смерть потерпілого дізнався вранці, коли прийшли співробітники міліції. Він не бачив, щоб потерпілого хтось бив, в т.ч. і табуреткою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що є сусідом потерпілого ОСОБА_10 , однак по фактичних обставинах даного кримінального провадження йому нічого не відомо.

Судом досліджено безпосередньо в судовому засіданні письмові докази, надані стороною обвинувачення, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.02.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що 19.04.2014 приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 15-Є, гаражний бокс № НОМЕР_1 , заподіяв тілесні ушкодження її чоловікові ОСОБА_10 ;

- протокол огляду місця події (трупа) від 19.04.2014 з фототаблицею, відповідно до якого в гаражному боксі № НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 15-Є виявлено труп ОСОБА_10 з тілесними ушкодження на голові та носі, а також плями бурого кольору;

- висновок експерта № 1232 від 11.06.2014, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала від хронічної ішемічної хвороби серця з розвитком серцевої недостатності. На це вказують: нерівномірно стенозуючий атеросклеротичний коронаросклероз; дрібно вогнищевий замісний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарду, гіпертрофією кардіоміоцитів; нерівномірне (з ділянками повнокров`я та ішемії) кровонаповнення, вогнищева тьмяність та плюсклуватість міокарду; виражене повнокров`я внутрішніх органів; набряк легенів та головного мозку.

В крові трупа ОСОБА_10 знайдено етиловий спирт в концентрації 5,06 проміле, в сечі - 5,76 проміле, що за життя може відповідати тяжкій алкогольній інтоксикації і сприяло розвитку серцевої недостатності.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент дослідження трупа на місці пригоди, причину смерті, а також умови та місцезнаходження трупа, можливо передбачати, що ймовірна давність настання смерті може становити біля 6-8 годин з моменту дослідження трупа на місці події.

При експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені наступні ушкодження: а) забійна рана голови; неповний відрив хрящів носа, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не мають причинного зв`язку з настанням смерті; б) садна та синці на обличчі, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не мають причинного зв`язку з настанням смерті. Дані ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів) незадовго до настання смерті (40-60 хвилин). Після заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень він прожив близько 40-60 хвилин та міг скоювати активні дії в повному обсязі.

При житті ОСОБА_10 хворів на хронічну ішемічну хворобу серця, що і призвела до настання смерті.

Допитаний за клопотанням потерпілої та її представника у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтримав свій висновок № 1232 від 11.06.2014 та роз`яснив, що легкі тілесні ушкодження це ушкодження, які не загрожують життю людини. У крові трупа знайдено етиловий спирт в концентрації 5,06 проміле. Така кількість алкоголю в крові сприяла розвитку серцевої недостатності, яка призвела до смерті. Смерть настала раптово, тому відповісти на питання чи можливо було б врятувати життя потерпілого при своєчасно наданій медичній допомозі, не можливо. Тілесні ушкодження були нанесені тупим предметом, конкретно яким саме експерту не відомо. Місце розташування забійної рани голови не проходить великих судин, які могли б призвести до великих втрат крові. Однак, цироз печінки, яким страждав потерпілий при житті, та висока концентрація алкоголю у крові сприяли швидкому витіканню крові. Крім того, при серцевій недостатності утворюється набряк легень людині важко дихати, вона починає хропіти і з роту виділяється кров`яна піна. Больового шоку при такій кількості алкоголю в крові бути не може.

Суд бере до уваги, що вказаний висновок є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений висококваліфікованим експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, а тому суд кладе його в основу свого вироку.

Доводи потерпілої та її представника щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.ст. 15, 115 ч. 1, 135 ч. 3 КК України не підтверджені матеріалами даного кримінального провадження, а також не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Винятки з даного правила допускаються лише з ініціативи прокурора, який вправі під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а також суду, який має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Суд не наділений правом вийти за межі, встановлені ст. 337 КПК України, та збільшити обсяг обвинувачення, застосувати закон про кримінальну відповідальність за більш тяжкий злочин або іншим чином погіршити становище обвинуваченого, вирішувати питання про винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні, а також у будь-який спосіб поставити питання про відповідну зміну обвинувачення прокурором, у тому числі з ініціативи потерпілого або його представника.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_10 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому ці його дії за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на диспансерних наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття; обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повторно.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у виді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В судовому засіданні потерпіла підтримала свої позовні вимоги щодо відшкодування майнової та моральної шкоди та просила стягнути з обвинуваченого на її користь майнову шкоду в розмірі 8 727 гривень 31 коп., яка складається з сум: по оплаті поминального обіду у розмірі 4 184 гривні 40 коп. та на організацію та проведення поховання у розмірі 2 042 гривні 91 коп. Також просила стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., мотивуючи тим, що з вини обвинуваченого вона відчуває душевні страждання, пережиті нею у зв`язку з нанесеними її чоловікові тілесними ушкодженнями, які спотворили його обличчя та голову, душевними стражданнями, пережитими дітьми, у зв`язку з тим, що трапилось, що також вплинуло на її душевний стан та стан її здоров`я, а також її стійким переконанням, що ОСОБА_3 не хотів викликати швидку медичну допомогу для її чоловіка і свідомо залишив його в безпорадному стані.

Оцінивши всі доводи потерпілої та її представника, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, в частині стягнення моральної шкоди частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди, оскільки вони не підтвердженні матеріалами кримінального провадження та не мають причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, при визначенні обґрунтованості заявленого розміру моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 суд враховує: характер та обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_8 , а також враховує вік, стан здоров`я та майновий стан обвинуваченого та, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованим розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за яким призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , а саме період з 19.04.2014 по 16.06.2014 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а відтак вважати ОСОБА_3 таким, що повністю відбув призначене судом покарання за даним вироком.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 7 000 (сім тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Самсунг», табурет, ніж будівельний, дерев`яну вирізку, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві передати за належністю потерпілій ОСОБА_8 ;

- черевики чорного кольору, куртку шкіряну чорного кольору, чорні джинси, сіру футболку, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві передати за належністю ОСОБА_3 ;

- змиви з рук та зрізи з нігтьових пластин ОСОБА_3 , сім недопалків з-під цигарок, зрізи з нігтьових пластин ОСОБА_10 , змиви речовини бурого кольору, мікро-частки з рук трупа ОСОБА_10 , відбитки пальців з рук ОСОБА_10 , сліди взуття які передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1