Справа № 201/8485/16-к
Провадження № 1-кс/201/5347/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000110, -

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій оскаржує бездіяльність старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна. В обґрунтування своєї скарги, заявник зазначив, що 10 лютого 2016 року органом досудового розслідування в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 тимчасово було вилучено грошові кошти та інше майно, яке належить ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно. Однак 20 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за клопотанням ОСОБА_3 було скасовано арешт на тимчасово вилучене майно. У зв`язку із цим, 25 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з відповідним клопотанням до старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 з вимогою повернути тимчасово вилучене майно, однак майно до теперішнього часу не повернуто володільцю.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.

Слідчий надав заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі, а також долучив документи про повернення ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасового вилученого майна.

Як встановлено з матеріалів скарги, 10 лютого 2016 року органом досудового розслідування в ході особистого обшуку ОСОБА_5 тимчасово було вилучено грошові кошти та інше майно.

Ухвалою слідчого судду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно.

20 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за клопотанням ОСОБА_3 було скасовано арешт на тимчасово вилучене майно.

25 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу ; 4) у разі скасування арешту.

В той же час, як встановлено з долучених слідчим документів, зокрема видаткового касового ордеру та розписок ОСОБА_3 від 15 червня 2016 року, тимчасово вилучене майно було повернуто останньому у повному обсязі, а отже, на даний час, відсутні підстави визнавати бездіяльність слідчого неправомірною, у зв`язку із чим скарга ОСОБА_3 про зобов`язання старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000110 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання старшого слідчого в ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повернути майно вилучене у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000110 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1