Справа № 539/1598/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6

та представника Служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001203 від 01.10.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
30 вересня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесних ушкоджень учню Засульської гімназії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до Засульської гімназії, що по вул. Комсомольській, 81-А, с. Засулля Лубенського району Полтавської області .

В цей час малолітній ОСОБА_5 , знаходився поблизу зазначеної гімназії та коли побачив ОСОБА_4 , забіг у приміщення гімназії.

ОСОБА_4 зайшов у приміщення Засульської гімназії в другу від входу кімнату коридору та підійшов до малолітнього ОСОБА_5 , який знаходився також в цій кімнаті. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс кистю правої руки зжатою в кулак два удари в область лівої скроні малолітньому ОСОБА_5 та умисно наніс долонею правої руки один удар в область тім`яної ділянки голови малолітнього ОСОБА_5 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 правою рукою взяв за волосся на голові та умисно наніс долонею лівої руки декілька ударів в область правої щоки малолітньому ОСОБА_5 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому малолітньому ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №343 від 02.10.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій скроневій ділянці голови, забою м`яких тканин в правій тім`яній ділянці голови, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по середні, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину визнав частково, суду показав, що дійсно 30.09.2015 року близько 15 год. 30 хв. до нього зі школи приїхав його онук ОСОБА_8 , який сказав, що ОСОБА_5 його вдарив та бив велосипед. Він вирішив розібратися з ОСОБА_5 та сівши на велосипед поїхав до школи. В цей час ОСОБА_5 знаходився на автобусній зупинці та помітивши його почав тікати в школу. Він зайшовши в приміщення школи помітив ОСОБА_5 в тамбурі . Схопивши його за волосся він витяг ОСОБА_5 з тамбура та почав розбиратися, можливо при цьому вдарив по тім`ячку, але більше ніяких ушкоджень йому не наносив. ОСОБА_5 спочатку казав, що більше так не буде робити, а потім став погрожувати. Між ОСОБА_5 та його онуком і раніше виникали конфлікти в результаті яких він робив ОСОБА_5 зауваження.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини ОСОБА_4 щодо спричинення неповнолітньому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, його вина підтверджується наступними доказами:

показами допитаного в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_6 та представника служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації ОСОБА_7 малолітнього потерпілого ОСОБА_5 який суду показав, що 30.09.2016 року поблизу гімназії він помітив, що між його однокласником ОСОБА_9 та онуком ОСОБА_4 ОСОБА_8 відбувся конфлікт. З метою його припинення він вдарив велосипед ОСОБА_10 та пішов на автобусну зупинку. На зупинці він побачив, що на велосипеді їдуть ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Він спочатку заховався за зупинку, але ті його помітили та ОСОБА_4 крикнув онукові «лови його», тому він побіг до приміщення гімназії та заховався в середині. ОСОБА_4 зайшовши до приміщення, знайшов його та двічі вдарив кулаком в обличчя. Він почав плакати та просити, щоб не чіпав його. Потім ОСОБА_4 схопив його за волосся та витяг в тамбур де ще близько 5 разів долонею вдарив по щоці, а потім ще й ногою по правій гомілці. Це все бачили ОСОБА_11 і ще старший хлопець на ім`я ОСОБА_12 ;

показами свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що працює в Засульській гімназії гардеробницею. У вересні 2015 року після обіду знаходилась в приміщенні гімназії та сиділа на лаві з напарницею. Почувши крики, що хтось б`ється вийшли на вулицю та побачили ОСОБА_5 , який тримався за щоку. Вона спитала, що трапилося, на що ОСОБА_5 відповів, що його побив дядько. Вона запитала у ОСОБА_4 чому він б`ється на що той нічого не відповів, сів на велосипед і поїхав. Це бачили і інші хлопці, які є свідками по справі;

показами свідка ОСОБА_14 , допитаного в присутності педагога, який суду показав, що 30.09.2015 року після уроків він разом з ОСОБА_15 вийшли зі школи та йшли додому. Біля пам`ятника побачили ОСОБА_5 , який біг у школу, та сказав їм, що за ним біжить дід та хоче його побити. Їм стало цікаво і вони побігли за ним. ОСОБА_5 заховався в приміщенні гімназії, а ОСОБА_4 його знайшов та схопивши за волосся вдарив 2 рази кулаком в обличчя потім витяг на поріг і дав ляпаса, при цьому говорив, що це за онука. Можливо були і інші удари, але він вже не пам`ятає. Потім вийшла ОСОБА_13 запитала у ОСОБА_4 , чому він б`є ОСОБА_5 , але ОСОБА_4 сів на велосипед з онуком і поїхали.

показами свідка ОСОБА_16 допитаного в присутності педагога, який суду показав, що 30.09.2015 року після уроків він разом з ОСОБА_17 вийшли зі школи та йшли до пошти. По дорозі побачили ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , який біг до школи кричав, що його хоче побити дід - ОСОБА_4 . Вони побігли за ним. ОСОБА_4 на велосипеді під`їхав до гімназії, забіг в середину та помітивши ОСОБА_5 , який заховався за вугол схопив його та вдарив двічі кулаком по обличчу і два під затильники, потім за волосся почав тягти на вулицю. ОСОБА_5 був на колінах та почав просити вибачення. Витягши на вулицю ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 по обличчу. Потім вийшла ОСОБА_13 , ОСОБА_4 заспокоївся;

показами свідка ОСОБА_20 допитаного в присутності матері ОСОБА_21 та педагога, який суду показав, що 30.09.2015 року ОСОБА_22 на велосипеді ледь не наїхав на нього. ОСОБА_5 заступився за нього і вдарив велосипед ОСОБА_23 по задньому колесу. Потім вони розійшлися. В цей день ОСОБА_5 він не бачив. Наступного дня йому розповіли у школі, що дід ОСОБА_4 побив його.

Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується іншими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2015 року від матері малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 (а.с.33);

- протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року з фототаблицею до нього за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого останній розказав та показав, як і при яких обставинах ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження (а.с.36-44);

- протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_24 в ході якого останній розказав та показав, як і при яких обставинах ОСОБА_4 наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с.45-51);

- протоколом слідчого експерименту від 20.04.2016 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_25 в ході якого останній розказав та показав, як і при яких обставинах ОСОБА_4 наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с52-57);

- висновком експерта №343 від 02.10.2015 року згідно якого у ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в лівій скроневій ділянці голови, забою м`яких тканин в правій тім`яній ділянці голови, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи по середині, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний в постанові строк, при чому в ділянку голови було спричинено не менш 3 травматичних діянь і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Беручи до уваги локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 слід вважати, що вищезазначені тілесні ушкодження в цілому не могли утворитись при падінні останнього на площину (а.с.58);

- висновком експерта № 169 від 11.05.2016 року згідно якого покази ОСОБА_5 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту в якості потерпілого від 20.04.2016 року, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (а.с.59);

- висновком експерта №171 від 11.05.2016 року згідно якого покази гр. ОСОБА_24 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту в якості свідка від 20.04.2016 року, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (а.с.60);

- висновком експерта №170 від 11.05.2016 року згідно якого покази гр. ОСОБА_25 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту в якості свідка від 20.04.2016 року, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень (а.с.61);

Суд критично розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_4 надані в судовому засіданні, в яких він стверджує, що лише один раз вдарив неповнолітнього в область тім`яної ділянки голови, оскільки це спростовується іншими доказами по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину доведена повністю.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_4 обставину, щодо умисного нанесення останнім лівою ногою у взутті не менше трьох ударів в область середньої третини гомілки по зовнішній поверхні ОСОБА_5 , так як вона не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Дії ОСОБА_4 щодо нанесення малолітньому ОСОБА_5 , 30.09.2015 року легких тілесних ушкоджень, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини при яких він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обтяжуючою обставиною по справі суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, всі обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1