Справа №127/4172/16-к
Провадження №1-кс/127/1614/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з освітою середньою, раніше не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, громадянина України, українця,
на теперішній час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2016, слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що військовою прокуратурою провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000269 від 08 грудня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Згідно клопотання, молодший сержант ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 16.07.2015 на посаді заступника командира взводу командира відділення мінометів батареї батальйону оперативного призначення.
17 березня 2014 року Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України цей указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України молодший сержант ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
01.11.2015 молодший сержант ОСОБА_5 , з метою ухилитися від військової служби взагалі, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою взагалі ухилитись від військової служби, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.
Таким чином молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується в АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 01 листопада 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби взагалі, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України самовільно залишив військову 3008 НГ України ( АДРЕСА_2 ) та по теперішній час відсутній на військової службі, проводячи час власний розсуд, не вживаючи будь яких дій для повернення до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ..
Станом на сьогоднішній день молодший сержант ОСОБА_5 до військової НОМЕР_1 Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.
Переховуючись від органів досудового розслідування, ОСОБА_5 не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.
Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України складено 11 лютого 2016 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання ОСОБА_5 .
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.
Останнє відоме місце проживання та реєстрації ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .

11 лютого 2016 року прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_6 підозрюваного молодшого сержанта ОСОБА_5 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам ГУ НП Вінницькій та Черкаській області.
В разі успішного розшуку ОСОБА_5 з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в закритому судовому засіданні просив клопотання задовольнити, пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування перебуваючи у розшуку.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було з`ясовано, що ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування, перебуває у розшуку, дані обставини дають підстави для застосування до останнього затримання з метою його приводу в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що наявні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Вінницького міського суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду.

Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя