Справа № 460/4629/15-к
Провадження №1-кп/460/148/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001287 від 25.09.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воля-Старицька Яворівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, інваліда 3-тьої групи, не працюючого, раніше судимого, останній раз 28.11.2014 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК Ураїни до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,
у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 20.09.2015 року, об 15:00 год., перебуваючи на території локомотивного ДЕПО «Екотрансенерго», що за адресою: с.Воля-Старицька Яворівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення повітророзподільників гальмівної системи цистерни(вагона) та реалізацію їх як металобрухту, з корисливих мотивів, повторно, шляхом демонтажу зняв з двох цистерн (вагонів) повітророзподільники гальмівної системи цистерни (вагона) вартістю 4 900 гривень для подальшої реалізації і збуту та поклав їх у траву біля залізничної колії, після чого почав демонтувати таку систему з третьої цистерни (вагона), однак з прчин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий з демонтованими повітророзподільниками гальмівної системи охоронцем ДЕПО «Екотрансенерго».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення аналогічні, викладеним у фабулі обвинувачення. Вчинення злочину пояснив збігом ситуації, в якій опинився та незадовільним матеріальним становищем. Просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, просить суворо його не карати, оскільки викрадене майно повернуто.
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України та те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Його дії за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно.
При визначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України,відсутні.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Судом встановлено що ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин після постановлення вироку Яворівським районним судом Львівської області 28.11.2014 року,за яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2(два) роки .Відтак остаточне покарання слід призначати відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 .2 ст.185 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у наркологічному диспансері,являється інвалідом третьої групи, його відношення до скоєного злочину, активне сприяння органам досудового слідства і суду, та те що злочин вчинено ним під час іспитового строку, та думку потерпілого, який просить суворо не карати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,371,373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, у виді 1 (одного) року 5(п`ять) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 28.11.2014 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2(два) роки визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 3(трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у справі відсутні.
Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід рахувати з часу звернення вироку до виконання , після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1