Справа № 136/1509/15-к
Провадження №11-кп/772/254/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 та ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши 17 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000220 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції ОСОБА_10 на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2015 року, яким, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Щаслива Липовецького району Вінницької області,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, раніше не судимого, -
визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1(одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено його від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України, покладено наступні обов`язки:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженки с. Струтинка Липовецького району Вінницької області,
проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, раніше судимої 03.04.2015 року
Липовецьким районним судом за ч. 1 ст.185, на 100 год. громадських робіт,
22.06.2015 року знята з обліку в КВІ у зв`язку із відбуттям покарання;
27.10.2015 року Липовецьким районним судом за ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України
на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування покарання
з іспитовим строком на 2 роки, -
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів , враховуючи вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 27.10.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 ( вісім ) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п.п. 2, 3 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання або роботи.
Вирішено питання судових витрат та долю речових доказів.
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, 6 липня 2015 року біля 22.00 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , в пошуках його доньки прийшли до домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де за відсутності власника у них виник умисел на крадіжку домашньої птиці, яка випасалась в цей час на подвір`ї вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, за попередньою змовою з ОСОБА_7 викрали найбільшого однорічного живого качура вагою чотири кілограми вартістю 180 грн., якого поклали у мішок та викраденим розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 6 липня 2015 року біля 24.00 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , в черговий раз в пошуках його доньки прийшли до домогосподарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де за відсутності власника у них виник умисел на крадіжку велосипеда, який також стояв на подвір`ї вказаного домогосподарства, після чого ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повторно, шляхом вільного доступу здійснили крадіжку велосипеда марки «Ardis Славутич», вартість якого згідно висновку експерта №726 від 10.08.2015 року становить 1372 грн. 50 коп.
На даний вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді справи у суді І інстанції ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. А також просив ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Липовецького районного суду від 27.10.2015 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, виконувати самостійно.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, обвинувачену ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини та правильності юридичної кваліфікації дій обвинувачених поданою апеляційною скаргою не оскаржуються.
Проте, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового поглинення покарання, яке належить відбувати реально та покарання, яке призначено з іспитовим строком.
Згідно резолютивної частини вказаного вироку суду ОСОБА_11 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, яке належить відбувати реально.
При призначенні остаточного покарання суд правильно взяв до уваги, що, злочини, за які ОСОБА_11 засуджено вказаним вироком Липовецького районного суду від 24.12.2015, вона вчинила 06.07.2015 року, тобто до постановлення щодо неї попереднього вироку від 27.10.2015, та зазначив, що остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Проте, при визначені остаточного покарання суд допустився неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки попереднім вироком ОСОБА_8 засуджена до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, а новим вироком суд призначив засудженій покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.
За таких умов судом не враховано роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7(із змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких у випадках, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, вчинила до постановлення вироку в першій справі іншій злочин, за який засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, та за таких обставин кожен вирок виконується окремо.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно матеріалам справи, суд І інстанції при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , вірно врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості; особу винної, яка за місцем проживання характеризується з негативної сторони, ніде не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями на що вказує довідка - характеристика видана виконавчим комітетом Струтинської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Раніше судима.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винної, суд вірно прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статті, за якою кваліфіковано її діяння.
Однак суд також врахував і інші обставини. Насамперед те, що вона на утриманні має троє неповнолітніх дітей : 1998, 2000 та 2010 років народження; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, відсутності тяжких наслідків від вчинення даного кримінального правопорушення, повного відшкодування заподіяної шкоди, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та ізоляції її від суспільства, а тому прийняв вірне рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, та покладенням на неї обов`язків, що визначені ст. 76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою засудженої.
Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 24 грудня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженою за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України обвинуваченої ОСОБА_8 від призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, враховуючи вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 27.10.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на 3 роки 8 місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п. п. 2, 3 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання або роботи.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту її оголошення.

Судді:
З оригіналом згідно: