Справа №642/94/16-к
Провадження 1-кп/6421/59/16
Ленінський районний суд м.Харкова
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАНИ
01 квітня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю: Прокурора ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова, Харківської області, громадянин України, українець, неодружений, офіційно непрацюючий, з базовою загальною середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 24.03.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 7 років, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та угоду про примиренням сторін, -

В С Т А Н О В И В:
28.10.2015 року близько 16 години 40 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного двоповерхового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проникнув по драбині на горище вказаного будинку, звідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав інструменти, а саме: кутову шліфувальну машину в корпусі темно-зеленого кольору марки «Кондор», 2005 року випуску згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №11685 від 30.11.2015 вартістю 300 грн. та 2 диска до неї - алмазний диск по бетону, б/у вартістю 315 грн., круг відрізний «Сталь», б/у вартістю 30 грн.; електродриль в корпусі чорного кольору торгової марки WinTech модель ImpactDrill WID-810B, б/у вартістю 1003,80 грн. з 1 наконечником хрестоподібним, б/у вартістю 18 грн.; пістолет механічний для герметика вартістю 45,90 грн. та герметик «Ceresit» об`ємом 300 мл вартістю 85 грн.; цвяхи з металу сірого кольору довжиною 3х70 мм загальною вагою 1,150 г вартістю 19,55 грн.; дюбель «грибок» з ударним шурупом 6х60 мм в кількості 60 шт вартістю 15 грн.; цвяхи з металу сірого кольору довжиною 120 мм (будівельні), 150 мм (шиферні), загальною вагою 1,050 кг вартістю 19,95 грн. (усього вартістю 1852,20 грн.), який належав гр. ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши гр. ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 1852,20 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві) гривні 20 коп.

Таким чином, своїми навмисними протиправними ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурор надав укладену потерпілим та обвинувачуваним угоду про визнання винуватості за ч. 1 ст. 185 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді 850 грн. штрафу.

Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.

Сторони потерпілий та обвинувачення скріпили своїми підписами угоду 31 березня 2016 року, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України.

Таким чином, обвинувачений письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді.

Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч.1 ст.26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачуваний в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявив. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Суд, оцінивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання винуватості у скоєному.

Дії ОСОБА_6 , що виразилися в таємне викрадення чужого майна (крадіжка), сторонами угоди правильно кваліфіковані злочином невеликої тяжкості за ч.1 ст.185 КК України, яким шкоди завдано лише майновим інтересам потерпілого, і щодо якого допускається укладення угоди згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_6 , який вперше вчинив злочин проти власності особи, своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним злочину.

Таким чином, сторони при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахували характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд вважає, за можливе її затвердити з ухваленням вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винної в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України підлягають поверненню власнику.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого обраний на стадії досудового розслідування та продовжений судом, при ухваленні вироку підлягає скасуванню.

Витрати на проведення експертизи згідно з ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.314, 368, 373, 374, 468, 469, 474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду укладену 31 березня 2016 року про визнання винуватості між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинення злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначити покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави код доходів 24060300, на р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова у сумі 615 грн.

Речові докази з дня набрання вироку чинності повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду може оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30-ти (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу;
Суддя: ОСОБА_1