Справа № 635/5718/16-к
Провадження № 1-кп/635/627/2016
ВИРОК

Іменем України

29 вересня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому розгляді у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002076 від 25.06.2016р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подоли Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який відбуває покарання в Темнівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимий, в останній раз:

- 01.12.2014 р. Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі, Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.03.2016р. у зв`язку зі змінами ч. 5 ст. 72 КК України, внесеними Законом України від 26.11.2015р., зараховано в строк покарання час знаходження під вартою з 10.08.2012р. по 23.03.2016р.;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01.12.2014 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 10.08.2012 року, кінець строку відбування покарання - 27.12.2017 року.

ОСОБА_3 з 05.04.2016 р. відбуває строк покарання в Темнівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 100).

По прибуттю в Темнівську виправну колонію (№100) начальником відділення карантину діагностики та розподілу капітаном внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 були доведені вимоги нормативно-правових актів щодо прав та обов`язків осіб, засуджених до позбавлення волі, а також, попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_3 порушення режиму утримання у випраній колонії на нього було накладено 58 дисциплінарних стягнень, з них 27 накладено правами начальника установи, у тому числі три рази він переміщувався у дисциплінарний ізолятор та один раз був переведений у приміщення камерного типу.

Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_3 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, навчання, активну участь у роботі самодіяльної організації за весь час його знаходження у Темнівській виправній колонії (№100) не застосовувалися.

25 травня 2016 року о 09.00 годині начальник відділення СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 прибув до чергової частини Темнівської виправної колонії (№100), де на той час перебував засуджений ОСОБА_3 , пред`явив законну вимогу у переведенні по закінченні тримання останнього у приміщенні камерного типу до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_3 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми часовий добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився прослідкувати на дільницю ресоціалізації у присутності ЧПНК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , ЗЧПНК прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_10 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_3 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в приміщенні камерного типу. Після чого, начальником відділення СПС №4 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 132, 107, 133 КВК України, правил внутрішнього розпорядку п.п. 11. 29 та ст. 391 КК України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, начальник відділення СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно запропонував засудженому ОСОБА_3 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_3 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

Крім того, 25 травня 2016 року о 10.00 годині начальник відділення СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 прибув до чергової частини Темнівської виправної колонії (№100), де на той час перебував засуджений ОСОБА_3 , повторно пред`явив законну вимогу у переведенні по закінченні тримання останнього у приміщенні камерного типу до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_3 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми часовий добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_11 повторно в категоричній формі відмовився прослідкувати на дільницю ресоціалізації у присутності ЧПНК майора внутрішньої служби

ОСОБА_7 , ЗЧПНК прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 ,

молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_12 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_11 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в приміщенні камерного типу. Після чого, начальником відділення СПС №4 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно засудженому ОСОБА_11 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 132, 107, 133 КВК України, правил внутрішнього розпорядку п. п. 11. 29 та ст. 391 КК України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, начальник відділення СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно запропонував засудженому ОСОБА_11 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_11 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

Крім того, 25 травня 2016 року об 11.00 годині начальник відділення СПС № 4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 , прибув до чергової частини Темнівської виправної колонії (№100), де на той час перебував засуджений ОСОБА_3 , по-третє пред`явив законну вимогу у переведенні по закінченні тримання останнього у приміщенні камерного типу до дільниці ресоціалізації, а саме в СПС №4. При цьому, засуджений ОСОБА_11 був вдягнений та обутий по сезону, мав безперервний 8-ми часовий добовий сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте, засуджений ОСОБА_11 по-третє в категоричній формі відмовився послідкувати на дільницю ресоціалізації у присутності ЧПНК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , ЗЧПНК прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_13 . Свою відмову він мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає розпорядок утримування в колонії для себе неприйнятним. При цьому, засуджений ОСОБА_3 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації колонії, тим самим, чинив негативний вплив на інших засуджених, які знаходились в приміщенні камерного типу. Після чого, начальником відділення СПС №4 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 по-третє засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені положення ст. ст. 132, 107, 133 КВК України, правил внутрішнього розпорядку п.п. 11. 29 та ст. 391 КК України з приводу того, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України. У подальшому, начальник відділення СПС №4 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 повторно запропонував засудженому ОСОБА_3 послідкувати на дільницю ресоціалізації, а саме до СПС №4, після закінчення тримання в ДІЗО, однак ОСОБА_3 у присутності зазначених осіб у категоричній формі знову відмовився виконати дані вимоги.

Відповідно до довідок чергових лікарів медичної частини Темнівської виправної колонії (№100), який 25.05.2016 р. о 09.10 год., 25.05.2016 р. о 10.10 год., 25.05.2016 р о 11.10 хв. оглядали засудженого ОСОБА_3 після кожної відмови від виконання законних вимог адміністрації установи, стан здоров`я засудженого ОСОБА_3 задовільний та у зв`язку з цим, останній міг триматися на дільниці ресоціаізації, а саме в СПС №4 та виконувати роботу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3295-ая/16 від 06.06.2016 р. 25 травня 2016 року ОСОБА_3 був оглянутий черговим лікарем Темнівської виправної колонії (№100) о 09.10 годині, 10.10 годині, 11.10 годині. На момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень, а також скарг щодо стану здоров`я ОСОБА_3 не надав, соматично здоровий. Будь-яких протипоказів зі сторони здоров`я, які унеможливлювали законні вимоги адміністрації, а саме після відбуття дисциплінарного покарання у вигляді ПКТ слідкувати до дільниці ресоціалізації, відділення соціально-психологічної служб №4 25.05.2016 року, о 09.00 год., 10.00 год., о 11.00 год., не мається.

Дані факти свідчать про небажання засудженого ОСОБА_3 стати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбування покарання слід вважати злісними.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України визнав повністю, підтвердив в судовому засіданні встановлені судом обставини вчинення злочину та розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення.

У вчиненому кримінальному правопорушенню ОСОБА_3 щиро розкаявся та зазначив, що зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження відповідають дійсності, він не має заперечень щодо повноти пред`явленого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст зазначених обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорюються. При цьому судом з`ясовано: чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Суд переконався, що відсутні сумніви в добровільності й істинності позицій обвинуваченого ОСОБА_3 , тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, оскільки він не оспорює встановлені обставини, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 та документів, які характеризують його особистість.

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, проаналізувавши фактичні обставини кримінального правопорушення і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що зазначений злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 391 КК, як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який на психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, раніше засуджений, за місцем відбування покарання характеризується негативно, має дисциплінарні стягнення, заохочень не має, не працевлаштований, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як середньої тяжкості

За сукупністю обставин вчиненого злочину, його ступені тяжкості, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження скоєння ним нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України та у відповідності до ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року три місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року у виді 01 року 02 місяців 28 днів, і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років п`ять місяців 28 днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1