Єдиний унікальний номер 235/9428/15-к
Номер провадження 11-кп/775/522/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області
в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Удачне Красноармійського району Донецької області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та на нього покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду затверджена угода про примирення від 18 лютого 2016 року, укладена між потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_7 визнано винним та засуджено в тому, що 08.03.2015 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин останній знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , біля будівлі оглядачів вагонів, де розпивав спиртні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 зайшов до приміщення оглядачів вагонів. На гамір у приміщення коридору вийшов оглядач вагонів пункту технічного обслуговування ст. Удачне - ОСОБА_12 , який перебував на своєму робочому місці, і побачивши ОСОБА_7 зробив йому зауваження та звернувся до нього із вимогою залишити приміщення підприємства. Натомість ОСОБА_7 діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно завдав декілька ударів по голові та обличчю ОСОБА_12 . У ході бійки ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перемістилися у кімнату оглядачів вагонів, де ОСОБА_7 продовжував побиття ОСОБА_12 , поваливши його на підлогу. У вказаному приміщенні знаходився слюсар рухомого складу пункту технічного обслуговування ст. Удачне - ОСОБА_11 , який побачивши що відбувається, став робити ОСОБА_7 зауваження і намагався присікти його хуліганські дії. На гамір бійки у вказане приміщення прибігли мешканці с.м.т. Удачне ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_7 роблячи йому зауваження та відштовхуючи його від ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Після того як ОСОБА_7 від ОСОБА_12 відійшов, ОСОБА_13 приміщення кімнати оглядачів вагонів залишив. На зауваження оточуючих ОСОБА_7 не реагував та продовжував свої хуліганські дії. ОСОБА_7 виявляючи свою зневагу до оточуючих його осіб, безпричинно, ображав оточуючих осіб грубою нецензурною лайкою.

ОСОБА_10 намагаючись припинити дії ОСОБА_7 повалив його на підлогу та тримав прижимаючи до неї. У цей час ОСОБА_12 вибіг із приміщення щоб покликати на допомогу. У цей момент у приміщенні оглядачів вагонів з`явився прибігший на гамір мешканець с.м.т. Удачне ОСОБА_9 , який намагався присікти хуліганські дії - став робити зауваження.

Присутній ОСОБА_14 припиняючи хуліганські дії виштовхав ОСОБА_7 у коридор. Присутні у кімнаті ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 закрили за ним вхідні двері та тримали їх зсередини.

І лише після того, як ОСОБА_10 повідомив, що на місце викликаний наряд міліції ОСОБА_7 , свої хуліганські дії, що тривали протягом 30 хвилин, припинив та з місця події зник.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 був грубо порушений громадський порядок, потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яної області зліва, а потерпілому ОСОБА_11 заподіяно фізичний біль.

Своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку за мотивами явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаному з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 296 КК України.

18 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов угоди обвинувачений та потерпілі вважають, що для укладання цієї угоди істотне значення має зізнання ОСОБА_7 , його щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Матеріальної шкоди не наступило і в матеріалах справи відсутні заяви про відшкодування або завдання збитків. Злочин вчинений ОСОБА_7 хоча і кваліфікується за частиною 3 статті 296 Кримінального кодексу України але не відноситься до категорії тяжких. Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Злочин вчинений ОСОБА_7 відноситься, згідно ч. 3 ст.12 КК України, до середньої тяжкості і за цією статтею до нього може бути застосовано угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Виходячи з цього потерпілі по справі зауважують що ніяких тяжких наслідків для їх та суспільства не настало, вони згодні укласти угоду про примирення, вважають цю угоду дійсною та такою, що не суперечить закону та наполягають на її затвердженні судом.

Сторони примирилися між собою. ОСОБА_7 щиро розкаявся в тому що вчинив злочин по відношенню до потерпілих по справі, та попросив в них вибачення. А потерпілі пробачають ОСОБА_7 і ніяких претензії ні матеріального ні морального характеру не мають.

Сторони даної угоди потерпілі - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 зазначають, що при укладенні цієї угоди має місце їх вільне волевиявлення, відносно них не здійснювалось ні фізичного ні психологічного тиску з метою примусити їх до укладення даної угоди. ОСОБА_15 зазначає, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного ні психологічного тиску з метою примусити його до укладення даної угоди.

Сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_7 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та враховуючи положення ст. 66, 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції та направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції була затверджена угода у даному кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, оскільки у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримував доводи апеляції прокурора області, заслухавши думку ОСОБА_7 та його захисника, які не підтримали апеляцію прокурора та просили відмовити в її задоволенні, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, яке відноситься до розділу XII «Злочини проти громадського порядку та моральності» особливої частини КК України.

Відповідно до п. 19 постанови ПЛЕНУМ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що:

у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені …, розділом XII «Злочини проти громадського порядку та моральності» … Особливої частини КК. Водночас у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в разі вчинення означених кримінальних правопорушень угода про примирення може бути укладена.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції про затвердження угоди про примирення від 18 лютого 2016 року, укладеної між потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_7 незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності вимогам п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, а саме умови угоди не відповідають інтересам суспільства, доводи прокурора обґрунтованими про необхідність скасування вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2016 року. Тому вважає за необхідне вимоги прокурора викладені в апеляції задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати й відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження № 0000061 від 9 березня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 направити до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, для проведення судового провадження у загальному порядку.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області