26.09.2016 Справа №607/9192/16-к
Провадження № 1-кс/607/4130/2016
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав повністю та просить скаргу задовольнити з наведених у ній мотивів.
Слідчий та прокурор прокуратури Тернопільської області в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, а отже не скористалися своїм правом на висловлення своїх міркувань щодо скарги, що не є перешкодою для розгляду скарги, в силу ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст.ст.9, 284 КПК України).
Стаття 356 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У статті 284 КПК України чітк о визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є належно не вмотивованою, передчасною та незаконною з огляду на наступне.
Так, слідчим не було допитано заявника ОСОБА_3 з приводу поданої ним заяви, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо належності до повноважень міського голови визначення персонального складу та порядку роботи військово-лікарської комісії Тернопільського об`єднаного комісаріату згідно Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, факту завдання шкоди громадянину, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, не перевірено цих обставин.
Також, слідчий у постанові зсилається на те, що розпорядження від 31.12.2015 року міського голови ОСОБА_5 було видано на підставі звернення військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте в постанові не зазначено, у якій формі внесено таке звернення та слідчим не проведено слідчих та процесуальний дій щодо з`ясування цих обставин.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що старший слідчий слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 під час закриття кримінального провадження не в повній мірі дослідив доводи ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, не перевірив та не спростував їх належними доказами, не в повній мірі зазначив у мотивувальній частині постанови відомості про зміст обставин, які стали йому відомі та стали підставою для прийняття такої постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КК та КПК України.
Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду /підпис/ ОСОБА_1
З оригіналом згідно:
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду ОСОБА_1