АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/8666/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/587/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0002627 внесене 04.09.2015 до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Дніпропетровська, громадянина, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 ,
мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
-10.07.2007р. Амур-Нижньодніпровським районним

судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185,

ч.2 ст.186, ч.1 ст.188, ч.1 ст.70 КК України до покарання

у виді позбавлення волі строком 9р.

03.03.2015р. звільненого по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2016р.
Вироком суду першої інстанції 12 травня 2016р., ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14р. 6 міс., з конфіскацією майна.
На користь потерпілої ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 32300 грн. та моральну шкоду у сумі 100 000грн.
На користь потерпілої ОСОБА_8 стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 1833,55 грн. та моральну шкоду у сумі 100000 грн.
Вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_10
ОСОБА_11
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 , просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з його незаконністю і необґрунтованістю і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за наступних обставин.
04.09.2015р., приблизно о 00.30 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на розбійний напад, з метою заволодіння чужим майном, через не зачинену хвірточку вікна проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, наніс потерпілій ОСОБА_7 два удари молотком в область голови, що виразилось в пошкодженнях, у вигляді: забою головного мозку, вдавленого перелому тім`яно-скроневої кісток черепу праворуч з переходом на основу черепу, забійних ран голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №1905 від 15.09.2015 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та потерпілій ОСОБА_8 декілька ударів молотком в область голови, що виразилось в пошкодженнях у вигляді: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: вдавлений уламковий перелом скроневої, тім`яних кісток, забій головного мозку 3 ст., контузійні вогнища лівої скроневої долі, субдуральна гемотома скроневої долі праворуч, субарахноідальний крововилив з обох сторін; забійні рани голови, розтрощення лівої вушної раковини, гематома обличчя; уламковий перелом нігтьової фаланги 1 пальця правої кісті, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №2152 від 08.10.2015 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Через деякий час, ОСОБА_6 припинив відносно потерпілих насильницькі дії та заволодів однією золотою сережкою вагою 1 грам вартістю 457,78 гривень, золотими сережками вагою 4 гр. вартістю 1831,12 гривень, золотим ланцюжком вагою 5,68 гр. вартістю 2600,19 гривень, золотим ланцюжком вагою 5 гр. вартістю 3500 гривень, золотим ланцюжком вагою 8 гр. вартістю 3662,24 гривень, золотою обручкою вагою 4 гр. вартістю 1831,12 гривень, золотим ланцюжком вагою 11 гр. вартістю 5035,25 гривень, однією золотою сережкою вагою 2 грами вартістю 912,56 гривень, мобільним телефоном «LG D 690» вартістю 2730 гривень, мобільним телефоном «Нокіа 225» вартістю 1030 гривень, ноутбуком «Асус» вартістю 5200 гривень, планшетом «Леново S600» вартістю 3900 гривень, сумку для ноутбуку вартістю 182 гривень, які належить потерпілому ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майновий збиток на загальну суму 32875,59 гривень, а потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує, що він дійсно скоїв крадіжку майна з квартири потерпілих, однак, будучи застигнутим потерпілою ОСОБА_7 на місці злочину, вистрибнув з вікна квартири, з викраденим майном, при цьому наполягає, що нікому ударів молотком не наносив.

ОСОБА_6 , зазначає, що під час досудового розслідування співробітниками Центрально-міського райвідділу міліції до нього застосовувався психологічний вплив, який виразився у тому, що йому погрожували незаконним затриманням співмешканки ОСОБА_13 , і у разі невизнання ним вини у розбійному нападі, погрожували, що її посадять разом з ним.

Обвинувачений вказує на те, що перебуваючи під психологічним тиском співробітників міліції, боячись за долю ОСОБА_13 , він був змушений визнати себе винним у злочині якого не скоював.

ОСОБА_6 , вважає, що потерпіла не отримала тяжкі тілесні ушкодження, тому, що ОСОБА_7 після отримання трьох ударів молотком по голові, відмовилася від медичної допомоги і в день скоєння злочину з`явилася до міліції для дачі показань, з цих причин вона відмовилася від проведення слідчих експериментів, оскільки знала про те, що він не зможе показати механізм нанесення ударів, оскільки він не вчиняв цього злочину.

Обвинувачений вважає, що висунуте йому обвинувачення збудовано на його визнавальних показаннях, отриманих під психологічним тиском з боку співробітників міліції, інших доказів його вини матеріали справи не містять, речових доказів - у виді слідів пальців рук і кров`яних слідів, які б йому належали матеріали провадження не містять.

ОСОБА_6 не погоджується із строком призначеного йому покарання і з висунутим йому обвинуваченням за ч.4 ст.187 КК України, у зв`язку з чим просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_11 , просить залишити її без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 12 травня 2016р. відносно ОСОБА_6 , без змін, оскільки вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи сторони захисту надуманими і безпідставними.

При цьому потерпіла ОСОБА_11 вказує, що її сестра ОСОБА_8 має вік 64р., тому є особою похилого віку, оскільки з 2007р. перебуває на пенсії, з 2003р. являється інвалідом 2-ї групи по життєво, а її сестра ОСОБА_7 має вік 54р. і також відноситься до осіб похилого віку, тому суд першої інстанції правильно визнав за, обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримав свою апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні і скасуванні вироку суду, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав вимоги апеляційної скарги свого підзахисного, просив скасувати рішення суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожен окремо, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, наполягали на залишенні вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , без змін, у зв`язку з його законністю, обґрунтованістю і вмотивованістю.

Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судових засідань в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, не може бути задоволена, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, і наявності складу злочину, встановленого ч.3 ст.185 КК України, вважає надуманими, такими, що суперечать, встановленим судом першої інстанції обставинам скоєного злочину.
Виходячи із доказів які були перевірені і оцінені судом, колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України, при обставинах, зазначених у вироку.
Як, свідчать матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Перевіряючи і досліджуючи обставини кримінального провадження, суд першої інстанції допитав потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого, свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , крім того, у повному обсязі дослідив письмові докази наявні у справі, а саме: протоколи огляду та вилучення речей від 04.09.2015р.; висновок судово-цитологічної експертизи №1097 від 27.10.2015р.; висновок судово-медичної експертизи №1905 від 15.09.2015р., відносно потерпілої ОСОБА_7 ; висновок судово-медичної експертизи №2152 від 08.10.2015р., відносно потерпілої ОСОБА_17 .
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , щодо того, що він не скоював розбійний напад, відносно потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , а скоїв крадіжку з квартири, в період зазначений у вироку суду, колегія суддів, прослухала технічний запис судового засідання і встановила, що потерпіла ОСОБА_7 , у судовому засіданні конкретно вказала на ОСОБА_6 , як на особу, який 04.09.2015р., близько о 00.30 год., у її квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив розбійний напад на неї і її сестру ОСОБА_8 , заподіявши їм двом тяжкі тілесні ушкодження, ударами молотку, і заволодів майном яке належить їх родині.
Потерпіла ОСОБА_7 , в судовому засіданні, детально, у подробицях навела і підтвердила, що ОСОБА_6 , через відчинене вікно кухні, проник до її житла, вона його побачила, за холодильником, де він заховався, і впізнала, оскільки, напередодні, 1, 2, та 3 вересня 2015р., обвинувачений та ОСОБА_13 робили ремонт у неї в квартирі, його лице і статуру вона запам`ятала.
Крім того, вона наполягала, що саме він, з метою заволодіння майном, наносив їй, і її сестрі ОСОБА_8 удари молотком по голові, зірвав з її вуха золоту сережку, а після скоєння злочину, вистрибнув з вікна кухні, після чого вона викликала швидку допомогу і працівників міліції.
Потерпілий ОСОБА_10 , у суді першої інстанції підтвердив, що 1, 2 та 3 вересня 2015р. його знайома ОСОБА_13 з обвинуваченим робили ремонт у квартирі де він мешкає з матір`ю ОСОБА_7 і її сестрою ОСОБА_8
3 вересня 2015р., в знак подяки, він запросив ОСОБА_6 та ОСОБА_13 у кінотеатр «Мультіплекс», на вечірній сеанс, які через 15хвилин після початку фільму, посварилися і ОСОБА_6 залишив кінозал, а він з ОСОБА_13 залишилися дивитися фільм.
Через деякий час, ОСОБА_6 повернувся до кінозалу, взяв ОСОБА_13 і вивів її з приміщення, при цьому він звернув увагу, що ОСОБА_6 одягнений не у той одяг, що був на ньому коли вони прийшли до кінотеатру. Коли він вийшов за ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , до нього звернувся працівник міліції, щодо його особи і дівчини з якою був у кіно.
Потерпілий підтвердив, що працівник міліції на машині перегородив дорогу іншому автомобілю, з якого вибіг ОСОБА_6 і побіг в сторону вул.Балхашська.
Пізніше приїхавши до додому, він побачив матір зі слідами побиття, з її слів йому стало відомо, що на неї і на ОСОБА_8 скоєно розбійний напад. Нападником був чоловік зробивший ремонт у квартирі, ОСОБА_6 .
В процесі скоєння злочину були викрадені золоті вироби, два телефони, планшет, ноутбук і паспорт громадянина України, а також сумка для ноутбуку.
В ході досудового слідства йому повернули планшет, ноутбук і його паспорт.
Потерпіла ОСОБА_11 , у суді підтвердила, що про скоєний відносно її сестер ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злочин, їй стало відомо зі слів племінника ОСОБА_10 , сестри ОСОБА_7 які їй повідомили, що розбійний напад, з метою заволодіння майном скоїв знайомий ОСОБА_13 , який разом із нею робили ремонт у їх квартирі.
Свідок ОСОБА_13 , у суді першої інстанції, підтвердила, що разом з обвинуваченим робила ремонт у квартирі знайомого ОСОБА_10 з 1по 3 вересня 2015 року.
3 вересня 2015р., ОСОБА_10 запропонував їм відвідати нічний сеанс у кінотеатрі «Мультіплекс».
Кіносеанс розпочався о 23.55 год., ОСОБА_6 під час перегляду фільму вийшов із кінозалу. Повернувся він приблизно за 3 хвилини до закінчення сеансу, який повинен був закінчитися о 01.30 год., при цьому вона звернула увагу, що він був одягнений у куртку чорного кольору, тоді, як, раніше до того як він пішов з залу на ньому була футболка. ОСОБА_6 змусив її вийти із кінозалу, на вулиці наказав сідати в таксі. Коли таксі на якому вони їхали почало виїжджати на дорогу, інша машина перегородила дорогу, з неї вибіг співробітник міліції у формі, який відкривши двері таксі наказав ОСОБА_6 вийти з машини і тоді вона побачила на задньому сидінні сумку, з-під ноутбуку. Коли ОСОБА_6 вийшов з таксі, йому вдалося убігти від міліціонера.
Про те, що її співмешканець скоїв розбійний напад на рідних ОСОБА_10 раніше їй не було відомо.
На неї тиск працівники міліції не чинили і не погрожували притягнути до відповідальності.
Свідок ОСОБА_15 , у суді першої інстанції, підтвердив, що обвинувачений саме той чоловік який пропонував йому 4.09.2015 року вночі купити планшет.
Детальніше він навів, що на момент події, він працював водієм таксі і 4.09.2015 року, вночі він таксував по вул. Харитонова, навпроти 5 будинку, після двадцять четвертої години ночі, він звернув увагу, що у двір будинку заїхали дві швидкі допомоги і слідом за ними приїхали співробітники міліції, через деякий час до нього підійшов один із співробітників міліції і запитав, чи не бачив він молодого чоловіка і навів його прикмети. Він повідомив, що схожий за описом молодий чоловік незадовго, підходив до нього і пропонував купити недорого планшет, однак він відмовився, тоді той чоловік направився в ломбард, він бачив, що хлопець був одягнутий у спортивні штани і світлу футболку, в руках тримав сумку з-під ноутбуку.
За проханням працівника міліції вони проїхали по нічних ломбардам, повертаючись із району «Соцмісто» заїхали до кінотеатру «Мультіплекс», де співробітник міліції опитав водіїв таксі, і не отримавши від них ніякої інформації збиралися від`їхати, однак побачили молодого чоловіка схожого по прикметам, який виходив з кінотеатру і тягнув за собою дівчину. Після того як ті обидва сіли у таксі, він з працівником міліції поїхали слідом, на перехресті він підрізав цей автомобіль, зупинивши його. Підійшовши до таксі він впізнав у пасажирі, який сидів на задньому сидінні, чоловіка, який пропонував купити планшет, він повідомив про це міліціонеру.
Незважаючи на теплу погоду, був одягнений у теплу зимову чорну куртку на голий торс.
Коли вони з співробітником міліції відкрили двері таксі, від побачив на задньому сидінні, де сидів підозрюваний, сумку з ноутбуком.
Міліціонер намагався затримати молодого чоловіка, однак той втік.
Свідок ОСОБА_14 , працівник Центрально-Міського РВ КМУ, у суді підтвердив, що 04.09.2015р., вночі, він отримав повідомлення від оперативного чергового Ц-Міського РВ про те, що за адресою АДРЕСА_4 , скоєно розбійний напад з застосуванням молотка.
На місці події потерпіла розповіла про особу нападника, навела його прикмети і назвала вкрадені речі - планшет, ноутбук, мобільні телефони та золоті вироби.
На вулиці біля зупинки громадського транспорту він побачив знайомого таксиста свідка ОСОБА_15 , який таксував на автомобілі «ВАЗ 2109» білого кольору, який йому повідомив, що бачив чоловіка схожого за описом приблизно 20-30 хв. назад, і що той пропонував купити у нього планшет. З метою перевірки нічних ломбардів вони поїхали на площу «Визволення», ринок «Соцмісто».
Повертаючись із ринка «Соцмісто» вони під`їхали до кінотеатру «Мультіплекс» по вул.Лермонтова, де при вході в кінотеатр стояли таксисти, яких він опитав, намагаючись з`ясувати, чи не бачили вони хлопця, схожого по прикметах на нападника, і які повідомили, що не бачили такого молодого чоловіка.
Повертаючись у таксі, він побачив, що з кінотеатру виходить хлопець, схожий за описом на чоловіка, який скоїв злочин.
При цьому, чоловік тягнув за собою, незнайому дівчину, вони разом сіли у таксі.
Свідок пояснив, що він намагався затримати обвинуваченого, тому з ОСОБА_15 вони зупинили машину в якому знаходилися підозрюваний з дівчиною.
Він побачив, що на сидінні лежала сумка з-під ноутбуку, відкривши її, побачив ноутбук зі слідами крові, він забрав сумку з ноутбуком.
Після того, як підозрюваний чоловік вийшов з машини, і почав тікати, він переслідував його, однак затримати не вдалося.
Суд першої інстанції, також допитав свідка ОСОБА_18 , який працює в Центрально-Міському РВ КМУ на посаді начальника кримінальної міліції, він підтвердив, що 04.09.2015р. ним був затриманий ОСОБА_6 , який підозрювався в скоєні розбійного нападу на ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_4 .
Колегія суддів перевіривши показання потерпілих та свідків встановила, що вони узгоджуються між собою і прямо підтверджують обставини зазначені судом першої інстанції у вироку.
Крім того судом першої інстанції були дослідженні письмові докази по справі, а саме:
- протокол огляду місця події та вилучення від 04.09.2015р., з якого вбачається, що перехресті вул.Кобилянського і пр.Миру у м.Кривому Розі було вилучено паспорт, ноутбук, планшет, які належить потерпілому ОСОБА_10 , і які були викрадені із квартири АДРЕСА_3 , де проживають потерпілі, речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження (ар.пр.22-23, т.1);
- протокол огляду та вилучення від 04.09.2015р., з якого видно, що в приміщені квартири АДРЕСА_3 був вилучений молоток зі слідами крові, речовий доказ долучено до матеріалів кримінального провадження (ар.пр.13-19, т.1);
- у висновку судово-цитологічної експертизи №1097 від 27.10.2015р. зазначено, що кров в слідах на молотку могла походити від потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , враховуючи їх групові характеристики крові (ар.пр.116-121, т.1);
- з висновку судово-медичної експертизи №1905 від 15.09.2015р. суд встановив, що потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, вдавленого перелому тім`яно-скроневої кісток черепу праворуч з переходом на основу черепу, забійних ран голови, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень,за ознакою небезпеки для життя (ар.пр.71-75, т.1);
- з висновку судово-медичної експертизи №2152 від 08.10.2015р. видно, що потерпілій ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: вдавлений уламковий перелом скроневої, тім`яних кісток, забій головного мозку 3 ст., контузійні вогнища лівої скроневої долі, субдуральна гемотома скроневої долі праворуч, субарахноідальний крововилив з обох сторін; забійні рани голови, розтрощення лівої вушної раковини, гематома привушної області з пошкодженням привушної залози, гематома обличчя; уламковий перелом нігтьової фаланги 1 пальця правої кісті, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (ар.пр.77-79, т.1).
Зазначені письмові докази також узгоджуються з показаннями потерпілих і свідків, в частині застосування знаряддя злочину, і в частині механізму і кількості заподіяних потерпілим тілесних ушкоджень.
Враховуючи наведені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, колегія суддів вважає, що потерпілі надали правдиві показання в частині того, що саме обвинувачений скоїв розбійний напад і заволодів їх майном, підстав оговорювати його у них не було.
Крім того, колегія суддів встановила, що обвинувачений у судовому засіданні визнавав свою вину у скоєному злочині повністю і надавав суду повні і послідовні пояснення, які співпадають з показаннями потерпілих і свідків, в тій частині, що саме він наносив потерпілим удари молотком по голові, однак він заперечував умисел на вчинення вбивства, стверджував, що посварившись у кінотеатрі з ОСОБА_13 хотів таємно пограбувати квартиру ОСОБА_19 , однак після того, як був застигнутий і упізнаний ОСОБА_7 , схватив молоток зі столу, і щоб вона не кричала і не викрила його, почав наносити удари. Про те, що в квартирі знаходилася сестра потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 йому не було відомо до тих пір, доки ОСОБА_7 не почала кричати сестрі, щоб та викликала міліцію і швидку допомогу, тоді він забіг в кімнату де знаходилася ОСОБА_8 , і наніс останній, три-чотири удари молотком, однак не бачив куди саме, у кімнаті було темно. Визнав, що вкрав золоті прикраси, два мобільні телефони, планшет, ноутбук і сумку з-під ноутбуку, про те, що у сумці знаходиться паспорт ОСОБА_10 не знав. Підтвердив, що один з телефонів встиг здати у ломбард, золото і другий телефон загубив при втечі, планшет і ноутбук були повернуті ОСОБА_10 на досудовому слідстві.
Суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.94 КПК України, оцінив кожний з наведених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, і прийняв законне рішення, визнавши ОСОБА_6 винним в інкримінованому йому злочині, з чим повністю погоджується і колегія суддів.
Апеляційний суд, перевіряючи показання обвинуваченого, що на нього чинився тиск на досудовому слідстві і тому він визнав себе виним, доручив прокурору Дніпропетровської області, перевірити зазначені обставини.
Згідно постанови слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_20 , кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 30.09.2016р. за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.09.2016р. за заявою ОСОБА_6 щодо застосування до нього недозволених методів дізнання та слідства з боку працівників Центрально-Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровський області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (ар.пр.207-212, т.2).
Колегія суддів, враховуючи показання свідка ОСОБА_13 та результати перевірки, вважає доводи обвинуваченого безпідставними.
Щодо доводів обвинуваченого про те, що потерпілій ОСОБА_7 не були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, оскільки вона після отриманих молотком ударів по голові відмовилася від госпіталізації, була спроможна давати показання в день події, і відмовилася від проведення слідчого експерименту, спростовуються показаннями самої потерпілої, її сестри ОСОБА_21 , потерпілого ОСОБА_10 , які бачили її стан відразу після скоєння злочину, копією довідки № 3038 Криворізької міської станції швидкої допомоги, з якої видно, що 04.09.2015р. ОСОБА_7 , за адресою свого мешкання ( АДРЕСА_4 ) о 00.57 год. була оглянута лікарем швидкої допомоги, який встановив діагноз - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого передпліччя (ар.пр.96, т.2), а також довідкою №002680, виданої КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2, з якої видно, що ОСОБА_7 , 04.09.2015р. зверталася за медичною допомогою до приймального відділення вказаного медичного закладу (ар.пр.74, т.1), висновком судово -медичної експертизи №1905 від 15.09.2015р., згідно якому потерпілій ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку, вдавленого перелому тім`яно-скроневої кісток черепу праворуч з переходом на основу черепу, забійних ран голови, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень,за ознакою небезпеки для життя (ар.пр.71-75, т.1).
Доводи ОСОБА_6 , що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував його вину у вчиненому злочині, оскільки на місці злочину не виявлені будь-які сліди його перебування, а сліди пальців рук і кровавого сліду взуття наявні, як речові докази по справі йому не належать, колегія суддів вважає неспроможними, такими, що суперечать встановленим судом обставинам кримінального правопорушення і дослідженим доказам.
Колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченому покаранням, оскільки воно повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, і є необхіднім й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, в повному обсязі перевірив, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, перевірив відомості, які характеризують його особу, і встановив що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, що він раніше судимий (ар.пр.145-147, т.1), також суд врахував і те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем досудового розслідування (ар.пр.150, т.1), не перебував і не перебуває під наглядом лікарів нарколога та психіатра (ар.пр.148, 149, т.1), заподіяну потерпілим матеріальну шкоду відшкодував частково.
Суд першої інстанції правильно визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого у скоєному та повне визнання вини, оскільки в суді першої інстанції він повністю визнав себе винним у скоєному злочині, обставиною, яка обтяжує покарання, суд відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України правильно визнав, вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_8 відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003р. зі змінами, являється особою похилого віку, врахував суд і думку потерпілих, які наполягали на призначенні найсуворішого покарання у максимальному розмірі, встановленому в санкції статті.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і не вбачає підстав, для скасування вироку з підстав викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого чи зміні вироку в частині призначеного покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційн скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України - без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати, не зарахований судом першої інстанції строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог абз.1 ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 13 травня 2016р.- наступний день після оголошення вироку по 20 жовтня 2016р. включно - день проголошення рішення судом апеляційної інстанції і набрання оскаржуваним вироком законної сили.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4