ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника- адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 30 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дмухайлівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого водієм ФОП ОСОБА_8 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 30 грудня 2015 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем "Renault 19", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався по пр. Слобожанському м. Дніпро, за сторони м. Підгороднього Дніпропетровського району у напрямку вул. Василя Сухомлинського м. Дніпро.
У ході руху на зазначеній ділянці автодороги, обвинувачений ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину зліва направо відносно його руху і якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого в районі опори електропередач №77 на пр. Слобожанському м. Дніпро скоїв передньою правою частиною керованого ним автомобіля "Renault 19", реєстраційний номер НОМЕР_1 наїзд на пішохода ОСОБА_10 .
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3б), 12.3 Правил дорожнього руху України, які говорять:
п. 1.3 "Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимогу Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими";
п. 1.5 "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків";
п. 2.3 "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі"
п.12.3 "У разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди";
Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження: на задній поверхні правого ліктьового суглобу синець, на задній поверхні правого передпліччя, у верхній третині, синець на тлі якого садно; на внутрішній бічній поверхні лівого стегна, у середній третині, синець; на внутрішній бічній поверхні лівого стегна, у нижній третині, синець; на внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній та середній третині, синець; на внутрішній бічній поверхні правої нижньої кінцівки, у проекції правого колінного суглобу, верхньої та середньої третини правої гомілки синець; праворуч закриті переломи 2,3,4,5 ребер, у проекції біля хребтової та лопаткової лінії, без ушкоджень пристінкової плеври; праворуч виявлені переломи 2,3,4,5 ребер, які розташовані у проекції між передньою пахвовою та середньо-ключичною лініями, без ушкодження пристінкової плеври; на задній поверхні лівого стегна, у верхній третині крововилив; на внутрішній бічній поверхні правої гомілки, у верхній третині розташований крововилив. На внутрішній бічній поверхні гомілки, на всьому протязі крововилив; у середній третині малогомілкової кістки, у середній третині, уламковий перелом; у середній третині правої великогомілкової кістки уламковий перелом.
Смерть його наступила від сумісної тупої травми тіла, яка протікала з утворенням крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку, набряку головного мозку, закритих численних переломів ребер праворуч, закритих уламкових переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток, крововиливів у товщу м`яких тканин у проекції переломів, м`яких тканин кінцівок та у подальшому клінічному перебігу з розвитком посттравматичного тромбофлебіту глибоких судин правої та лівої гомілки, інфаркту легень і ускладнилася гострою легенево-серцевою недостатністю.
Враховуючи характеристику та розташування виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень, дані наданої медичної документації, виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: зіткнення легкового автомобілю з потерпілим.
Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених тілесних ушкоджень в момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному чи близькому до цього положенні, первинний контакт автомобіля з тілом потерпілого відбувся у ділянку зовнішньої бічної або зовнішньої задньої поверхні правої гомілки, з послідуючим закиданням тіла на капот чи кришку багажника автомобіля і ковзання тіла по них з послідуючим відкиданням тіла з падінням його на шляхове покриття чи грунт.
Виявлені у трупа вищеописані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню і перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 годині 40 хвилин в приміщенні Дніпропетровської центральної районної лікарні, розташованої у м. Дніпро, вул. Холодильна 60.
Будучи допитаним у якості обвинуваченого ОСОБА_7 протягом судового розгляду свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнавав, стверджуючи у суді, що 30 грудня 2015 року близько 19 години, їхав разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 на автомобілі "Renault 19", реєстраційний номер НОМЕР_1 з м. Підгороднє до центру м. Дніпро, керуючи автомобілем, біля електроопори №77 у м. Дніпро по пр. Слобожанському у другій правій смузі побачив людину на розділовій смузі посеред дороги, та раптом його засліпив зустрічний автомобіль, після чого, від відвернувся від дороги та почав пригальмувати. Поглянувши на дорогу, він побачив чоловіка, який знаходився в чотирьох метрах від його автомобіля, він загальмував, але уникнути наїзду на пішохода не вдалося. Також, поясняв суду, що огляд ДТП проходив з його участю, в подальшому з його участю було проведено слідчий експеримент, всі складені по результатам слідчих дій протоколи він підписував, але не згоден з даними вказаними у протоколі слідчого експерименту, що його автомобіль знаходився на відстані 4,3 метра від місця наїзду, коли він почав гальмувати, а насправді ця відстань складала 4,1 метра. Причиною наїзду на пішоходу стало його засліплення, від якого він втратив контроль за дорожньою обстановкою. У подальшому, безпосередньо перед закінченням судом з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами ОСОБА_7 вказував про наявність порушень у його діях, як водія, правил дорожнього руху, а саме неналежний вибір швидкості руху автомобіля, щодо цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень, визнав у повному обсязі, та повідомив суд про щире каяття.

Про винність обвинуваченого суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила що є сестрою загиблого ОСОБА_10 , та після того як втратила зв`язок зі своїм братом почала його шукати, а 03 січня 2016 року знайшла його у лікарні ім. Мечникова звідки дізналась про ДТП. Після чого 04 січня 2016 року вона зустрілась з ОСОБА_7 який надав їй допомогу у вигляді 260 гривень на ліки, 40 гривень на проїзд та продуктів харчування, що є на її думку неналежною допомогою, оскільки після цього ОСОБА_7 не надавав та не пропонував допомогу, та навіть не цікавився станом здоров`я її брата, а ІНФОРМАЦІЯ_2 її брат помер. Також потерпіла підтримала у судовому засіданні цивільний позов та просила стягнути з ОСОБА_7 500 000 (п`ятсот) тисяч гривень за рахунок спричинення моральної шкоди, оскільки її загиблий брат - ОСОБА_10 був єдиним годувальником родини, після його смерті сім`я опинилась у скрутному матеріальному становищі та без підтримки рідної людини. Як потерпіла, та її представник наполягали на призначенні обвинуваченому покарання, лише пов`язаного з позбавленням волі і в максимальному строку, передбаченому санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 та 30 грудня 2015 року знаходилась у салоні автомобіля "Renault 19", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням її чоловіка ОСОБА_7 , та вони рухались з м. Підгороднє до центру міста Дніпро, де біля автомобільної заправки ТНК її чоловік почав скаржитись що світло зустрічного автомобіля його сліпить, після чого вона раптово побачила перед машиною людину, на яку скоїв наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_7 Повідомила суду, що з нею було проведено слідчий експеримент, дані, що зафіксовані у протоколі, відповідають дійсності.
Свідок ОСОБА_12 суду повідомив що працює оператором на АЗС та 30 грудня 2015 року він знаходився всередині приміщення автомобільної заправки та з вікна звернув увагу на хлопця який пропустив маршрутне таксі та мабуть чекав на інше, а через деякий час він побачив що трапилось ДТП.
Провина обвинуваченого також підтверджується дослідженими письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної подій від 30 грудня 2015 року зі схемою та фото-таблицею до нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 09 лютого 2016 року за участю свідка ОСОБА_11 зі схемою та фото-таблицею до нього відповідно до якого остання вказала обставини дорожньо-транспортної пригоди яка мали місце 30 грудня 2015 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 зі схемою та фото-таблицею до нього відповідно до якого останній сказав на обставини дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 30 грудня 2016 року.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №119/14-Е від 03 лютого 2016 року у ОСОБА_10 виявлено: на задній поверхні правого ліктьового суглобу синець. На задній поверхні правого передпліччя, у верхній третині, синець,на тлі якого садно. На внутрішній бічній поверхні лівого стегна, у середній третині, синець. На внутрішній бічній поверхні лівого стегна, у нижній третині, синець. На внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній та середній третині, синець. На внутрішній бічній поверхні правої нижньої кінцівки, у проекції правого колінного суглобу, верхньої та середньої третини правої гомілки синець. Праворуч, закриті переломи 2,3,4,5 ребер, у проекції біля хребтової та лопаткової лінії, без ушкодження пристінкової плеври. Праворуч виявлено переломи 2,3,4,5 ребер, які розташовані у проекції між передньою пахвовою та середньо-ключичною лініями, без ушкодження пристінкової плеври. На задній поверхні лівого стегна, у верхній третині, крововилив. На задній та внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у середній та нижній третині, крововилив. На внутрішній бічній поверхні лівої гомілки, у верхній третині, розташований крововилив. На внутрішній бічній поверхні правої гомілки, на всьому протязі крововилив. У середній третині малогомілкової кістки у середній третині, уламковий перелом. У середній третині правої великогомілкової кістки уламковий перелом.
Виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), не виключено, що смерть потерпілого настала внаслідок дорожньо-транспортної події: зіткнення легкового автомобіля з потерпілим.
Виявлені тілесні ушкодження у сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню.
Смерть потерпілого наступила від сумісної тупої травми тіла, яка протікала з утворенням крововиливів під оболонки головного мозку, забою головного мозку; набряку головного мозку; закритих численних переломів ребер праворуч; закритих уламкових переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток; крововиливів у товщу м`яких тканин у проекції переломів м`яких тканин кінцівок та у подальшому клінічному перебігу з розвитком посттравматичного тромбофлебіту глибоких судин правої та лівої гомілки; інфаркту легень і ускладнилася гострою легенево-серцевою недостатністю.
Враховуючи характеристику та розташування виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключено, що виявлені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дорожньо-транспортної події: зіткнення легкового автомобіля з потерпілим і перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключено, що в момент первинного контакту потерпілий знаходився у вертикальному чи близькому до цього положенні. Враховуючи локалізацію та характеристику тілесних ушкоджень, механізм їх утворення, не виключено, що первинний контакт автомобіля з тілом потерпілого відбувся у ділянку зовнішньої бічної або зовнішньої задньої поверхні правої гомілки, з послідуючим закиданням тіла з падінням його на шляхове покриття чи грунт.
Згідно висновку експерта №70/28-94 від 11 лютого 2016 року робоча гальмова система та рульове керування автомобіля "Renault 19", реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент експертного дослідження знаходились в працездатному стані, при якому відсутні які-небудь несправності, які впливають на вихідні параметри.
Згідно висновку судово - автотехничної експертизи №5/10.4/10.1-144/145 від 16 лютого 2016 року оцінюючи ознаки, що вказують на розташування місця наїзду, і слідову інформацію, наявну в матеріалах кримінального провадження, необхідно дійти висновку, що визначити експертним шляхом розташування місця наїзду (у метрах) щодо меж проїзної частини і нерухомих орієнтирів не надається можливим. Однак аналіз даних з матеріалів провадження та літературних джерел дає підставу стверджувати, що місце наїзду в повздовжньому напрямку розташовувалося на деякій відстані перед осипом дзеркала, фрагментів переднього бамперу автомобіля "Renault 19", якщо рухатися в напрямку до вул. Колгоспна. По ширині проїзної частини дороги місце наїзду встановити не надається можливим навіть приблизно з причини відсутності ознак, які вказували б на те.
Місце наїзду на пішохода автомобілем "Renault 19" вказане свідком ОСОБА_11 під час слідчого експерименту 09.02.2016 року, не позбавлене технічного сенсу, що могло мати місце в умовах місця пригоди.
Швидкість руху автомобіля "Renault 19" згідно із довжини слідів гальмування шин коліс зафіксованих на проїзній частині дороги після ДТП перед гальмуванням була не менше ніж 36,6 км/год. Для дослідження було прийнято, що швидкість руху автомобіля "Renault 19" в умовах місця пригоди складала 60,0 км/год, як це вказано в постанові про призначення даної експертизи, та що не протирічить технічному сенсу.
У даній дорожній обстановці водій автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.
При заданих вихідних даних водій автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.
У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Згідно висновку судово- автотехничної експертизи №5/10.1-187 від 25 лютого 2016 року, у даній дорожній обстановці водій автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, водій автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "Renault 19" ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
Судовий експерт ОСОБА_13 підтвердив суду висновки експертиз №70/28-94 від 11 лютого 2016 року, №5/10.4/10.1-144/145 від 16 лютого 2016 року, №5/10.1-187 від 25 лютого 2016 року та пояснив що виходячи зі схеми дорожньо-транспортної пригоди та слідчого експерименту можна прийти до висновку що обвинувачений мав можливість помітити пішохода заздалегідь оскільки видимість була необмеженою, з гарним освітленням, та момент небезпеки для водія проглядався на відстань приблизно 300 метрів, також він застосовував гальмування щоб уникнути зіткнення, однак гальмування було застосовано не своєчасно, в результаті чого відбувся наїзд на пішохода. Також експерт стверджував у суді, що при засліпленні водія світлом фар від зустрічного автомобіля видимість в будь-якому разі зменшується поступово, різкої втрати зору бути не може, а тому ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоході і в цій частині його покази є неспроможними.
У судовому засіданні, після заяви обвинуваченого щодо незгоди його із викладеними обставинами у протоколі огляду ДТП і у протоколі слідчого експерименту за участі обвинуваченого буд допитаний і якості свідка слідчий - ОСОБА_14 , який суду повідомив, що 30 грудня 2015 року, виїжджав на місце дорожньо-транспортної пригоди, та складав схему дорожньо-транспортної пригоди, протокол проведення слідчого експерименту, проводив слідчий експеримент, та повідомив що ОСОБА_7 був присутній при проведенні процесуальних дій, також були присутні поняті та працівники поліції. Ніяких заяв, заперечень та скарг від ОСОБА_7 в той час не надходило, освітлення на ділянці дороги де сталось ДТП було добрим, оскільки містить як міське освітлення, так і освітлення з боку АЗС.
Вищевказані, безпосередньо досліджені судом докази є належними, допустимими, у своєї сукупності та взаємозв`язку, не містять суперечностей, доповнюють один одного і приводять суд до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у керуванні транспортним засобом, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Також судом був досліджений висновок експерта №10/15 від 04 квітня 2016 року, який був наданий стороною захисту, але вказаний висновок не відповідає вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, а саме не містить докладний опис проведених експертом досліджень, опис отриманих експертом матеріалів та дані, які матеріли були використані експертом, окрім того, у вказаному висновку відсутні категорично обґрунтовані відповіді на поставлені питання. Після дослідження вказаного висновку експертизи, судом було допитано в якості експерта ОСОБА_15 , який на прямі питання сторін кримінального провадження не зміг пояснити які дослідження від проводив, використовуючи яки саме матеріали, не зміг у судовому засіданні категорично обґрунтувати відповіді на поставлені питання, а тому суд визнає висновок експерту №10/15 від 04 квітня 2016 року, як неналежний доказ, оскільки вказаний експертний висновок, які і показання суду експерта ОСОБА_15 не здатні за своїм змістом встановлювати факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження.
При визначенні виду та розміру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення найсуворішого покарання, суд вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, з призначенням додаткового покарання позбавленням права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень внаслідок заподіяння кримінальним правопорушенням моральної шкоди, суд, з урахуванням характеру й обсягу фізичних та моральних страждань потерпілої, психоемоційних переживань, понесених нею внаслідок утрати брата, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання позову, дійшов до висновку, що позов потерпілої належно задовольнити у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на два роки.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, залишив незмінним запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 -500 000 (п`ятьсот тисяч) гривень за рахунок спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти витрачені на проведення експертиз у розмірі 491,04 гривень, 1227,60 гривень.

Речовий доказ автомобіль „Renault 19, державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ТОВ "Династія-Дніпро" повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1