УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0008658 від 25.09.2015 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкав за адресою АДРЕСА_2 , , раніше не судимого, який притягується до кримінальної відповідальності у кримінальних провадженнях:
1/ 30000578 від 26.12.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України;
2/ 0000518 від 11.02.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України;
3/ 10000572 від 01.03.2015 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
- обвинуваченого за ч. 2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те, що ризики, враховані при обранні міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, та є наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі зазначеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити на 60 днів строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 60 днів.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
При продовженні запобіжного заходу, суд, вважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить (80?1378 грн.) 110 240 грн.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що немає законних підстав для зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 197, 331, 371, 372, 392 КПК України (2012 року), суд
УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60/шістдесят/ днів в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 28.03.2016 р., та припиняє свою дію 27.05.2016 р.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області із призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі 1-кп/522/169/16.
Обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику обвинуваченого, обвинуваченому, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .
Суддя: ОСОБА_1 .

28.03.2016