Справа № 356/608/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/625/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 30.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 30 » червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 14 березня 2016 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування попереднього ув`язнення до строку виконання покарання - задоволено,

в с т а н о в и л а:
18.02.2016р. до суду І інстанції надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 в якому він просив зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ст.72 КК України у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-УІІІ.

14.03.2016р. ухвалою Березанського міського суду Київської області вказане клопотання задоволено, зараховано засудженому ОСОБА_7 , в строк відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 9.06.2015р. строк його попереднього ув`язнення з 16.05.2014 р. по 10.07.2015р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з її незаконністю, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 16.02.2011р. з 16.11.2010р. по 4.05.2011р.в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_8 вважає ухвалу Березанського міського суду винесеною з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом І інстанції було здійснено перерахунок строку попереднього ув`язнення лише згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 9.06.2015р., покарання за яким було визначено у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 7.11.2014р. більш суворим та остаточно ОСОБА_7 засуджено до 4 років 3 місяців позбавлення волі та відповідно в якому строк відбування покарання рахувався з 16.05.2014р., тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 7.11.2014р.

Однак засуджений вказує, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 7.11.2014р. на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання було частково приєднано невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.02.2011р. та його було остаточно засуджено до покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі чого засуджений вважає, що всі три вироки являються невідбутими повністю, а тому при перерахунку строку попереднього ув`язнення, в порядку ч.5 ст. 72 КК України, суд повинен був також врахувати час перебування засудженого в умовах попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 16.02.2011р., а саме з 16.11.2010р. по 16.02.2011р.

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений просить також зарахувати йому строк перебування в місцях попереднього ув`язнення з моменту набрання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 9.06.2015р., тобто з 10.07.2015р. до прибуття до Березанської виправної колонії №95 7.08.2015р., що не було враховано судом І інстанції при перерахунку строку та чим порушено застосування положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-УІІІ.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частиною 5 статті 72 КК України визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 1 ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_7 було затримано 16 травня 2014 року.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 7.11.2014р. - більш суворим та остаточно засуджено до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року, за яким засуджено ОСОБА_7 набрав законної сили 10 липня 2015 року.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 становить період з 16 травня 2014 року по 10 липня 2015 року.
Аргументи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не було зараховано йому до попереднього ув`язнення строк перебування під вартою за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 лютого 2011 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки основною умовою застосування ч. 5 ст. 72 КК України, є те, що попереднє ув`язнення зараховується до строку покарання в межах того ж кримінального провадження.
Доводи апелянта стосовно зарахування в строк відбування покарання також часу перебування в місцях попереднього ув`язнення до моменту прибуття до виправної колонії, тобто з 10.07.2015р. до 7.08.2015р. є безпідставними, оскільки відповідно до Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зазначається, що незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Таким чином, при розгляді заяви засудженого ОСОБА_7 , судом першої інстанції дотримано вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування ухвали Березанського міського суду Київської області від 14 березня 2016 року, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 14 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді __________________ __________________ __________________