Провадження №11кп/792/646/16
Справа №687/890/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, на вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076,

в с т а н о в и л а :
Вироком Чемеровецького районного суду від 15 липня 2016 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання: за ч.2 ст. 156 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання і призначено іспитовий строк терміном на 2 роки.

У відповідності до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Обрано ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту: с.Ружа Чемеровецького району Хмельницької області, де обвинувачений на даний час проживає, та повідомляти суд про зміну місця свого проживання

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 18.03.2016 року близько 17 години ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля господарства ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості та нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , 2007 року народження, та вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , завідомо знаючи, шо потерпіла являється малолітньою, з метою збудження у неї статевого інстинкту та задоволення власної статевої пристрасті, присівши на мур господарства потерпілої та посадивши на свої коліна потерпілу, вчинив із нею розпусні дії фізичного характеру, які виразились у поміщенні своєї руки в штани під спідню білизну малолітньої ОСОБА_11 і здійсненні непристойних дотиків до статевих органів потерпілої.

В ході вчинення ОСОБА_8 вищевказаних дій розпусного характеру відносно малолітньої ОСОБА_11 , а саме: непристойних дотиків до статевих органів ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ущипнув останню в область статевих губ та промежини, в результаті чого спричинив малолітній потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синяка в паховій складці зліва на межі з лобковою ділянкою, що по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у виді 5 років позбавлення волі.

При цьому, посилається на неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягав застосуванню, що в свою чергу потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції недостатньо враховано наявність обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо ч.1 ст.125 КК України вчинення злочину стосовно малолітньої особи (п.6 ч.1 ст.67 КК України).

Стверджує, що судом першої інстанції недостатньо враховано характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких (ч.2 ст.156 КК України) відноситься до категорії тяжкого, об`єктом посягання якого є життя та здоров`я особи, статева недостатність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої особи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.156 КК України та правильність кваліфікації його дій, в тому числі із застосуванням ст.70 КК України, в поданій апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме обтяження обвинуваченому покарання, оскільки покарання ОСОБА_8 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, повністю визнав вину, відшкодував в повному обсязі заподіяну моральну шкоду, враховуючи думку законного представника потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку і ухвалення нового вироку.

Доводи прокурора з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі враховані обставини, які обтяжують покарання, та призначено занадто м`яке покарання, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом врахована обтяжуюча покарання обставина вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння. Інші обтяжуючі покарання обставини що, відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, в обвинувальному акті не зазначені.

На переконання колегії суддів, місцевим судом повністю враховані всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини та надана їм належна оцінка, про що безпосередньо вказано у вироку суду.

Таким чином, підстав для скасування вироку та ухвалення нового вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання через його м`якість колегія суддів не вбачає, так як вважає, що призначення такого покарання не викликається необхідністю та доцільністю з врахуванням вищевикладених обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3