Справа № 214/8662/15-к
1-кп/214/199/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002979 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Україна, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого у ВАТ «Віконда Кривий Ріг», раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
10 жовтня 2015 року о 19:00 годині ОСОБА_4 перебував в гостях, у раніше йому знайомого ОСОБА_8 , у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вони розпивали спиртні напої. Того ж дня біля 21:30 у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, зі столу в зальній кімнаті, таємно викрав ноутбук марки «НР Pavillion 14-16, 15e087sr (Е5К18EА)», вартістю 3605 гривень 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадений ним ноутбук, марки ««НР Pavillion 14-16» на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 3605 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, ОСОБА_4 повторно, 18 липня 2016 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні літньої кухні, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Керченська, 1/2, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну корить, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ввівши останнього в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом порахувати його гроші, попросив у останнього належні йому грошові кошти у сумі 4500 гривень. Будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , ОСОБА_9 передав останньому належні йому грошові кошти у сумі 4500 гривень, після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з майном, яким він заволодів шахрайським шляхом, зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду у розмірі 4500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі.

Щодо епізоду за ч. 1 ст. 185 КК України з потерпілим ОСОБА_7 суду показав, що 10 жовтня 20105 року ввечері сиділи із знайомим ОСОБА_10 у нього вдома. Хотілось продовжити пити, але грошей не було. ОСОБА_11 запропонував закласти ноутбук у ломбард, щоб отримати гроші. Він взяв ноутбук щоб віднести у ломбард, але що було далі не пам`ятає. Прокинувся в районі соцміста на лавочці. В своїх діях розкаюється, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає.

Потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні показав, що син по телефону сказав, що його знайомий вкрав ноутбук, коли син спав. Вранці викликав міліцію. Цивільний позов обґрунтовує тим, що купив новий ноутбук в жовтні 2015 року, який коштував 11000 грн., крім того моральну шкоду пояснює тим, що дружина працює за ноутбуком.

Щодо епізоду за ч. 2 ст. 190 КК України з потерпілим ОСОБА_9 , суду показав, що сусід, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння попросив його порахувати гроші, нарахував 4500 гривень. Гроші сусіду ОСОБА_12 не повернув, бо той був п`яний та в його дворі були такі ж п`яні чоловіки. Наступного дня зранку поїхав до родичів у ОСОБА_13 , коли повернувся ввчерері, сусід вже написав заяву до поліції. Гроші повернув йому ввечері. Вину визнає, кається

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 81).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони (Т. 2 а.с. 85), раніше не судимий (Т. 2 а.с. 78), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т. 2 а.с. 80, 81).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди заподіяної в наслідок вчинення кримінальних правопорушень необхідно задовольнити частково.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 суми заподіяної матеріальної та моральної шкоди в результаті злочину в сумі 13000 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Прокурор цивільний позов підтримав частково, вважав, що вимоги викладені у позовних заявах підлягають частковому задоволенню в частині моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково у частині матеріального збитку у сумі, визначеній висновком судової експертизи, щодо розміру моральної шкоди покладався на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди та заподіяної моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Так, згідно висновку товарознавчої експертизи № 195 від 19.10.2015 вартість ноутбуку ТМ «НР Pavillion 14-16, 15e087sr (Е5К18EА)» складає 3605 гривень (а.с. 70). Таким чином, сума матеріальної шкоди заявлена ОСОБА_7 в розмірі 11000 грн. не є доведеною. В зв`язку з чим, сума матеріального шкоди яка підлягає до стягнення складає 3605 грн.

При цьому суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_7 моральних страждань і переживань, оскільки останній пережив душевні хвилювання та моральні страждання, був позбавлений можливості користуватися ноутбуком, що призвело до змін в його житті. Всі ці обставини негативно позначилися на моральному стані потерпілого.

Враховуючи Пленум Верховного Суду України у п. п. 3 та 5 своєї Постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переносить потерпілий ОСОБА_7 в наслідок скоєння обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, на користь потерпілого підлягає стягненню сума 1000 гривень. В задоволенні позову в іншій частині має бути відмовлено.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину в сумі 3605 (три тисячі шістсот п`ять) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) гривень.

Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1