н/п 1-кп/640/653/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Утівка Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, -
25.08.2016 р. до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України.
В обвинувальному акті зазначається, що у квітні 2014 року в м. Донецьк створено стійке об`єднання «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), яка у відповідності до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією. Учасники «ДНР» на території України вчиняють акти тероризму, вбивства громадян, захоплення адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інші тяжкі, особливо тяжкі злочини.
При цьому, ОСОБА_6 на початку березня 2016 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) у телефонній розмові із мешканцем м. Харкова ОСОБА_7 , який в свою чергу підтримує прямий зв`язок з членом терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), на ім`я « ОСОБА_8 », домовився надати останньому та іншим учасникам терористичної організації «ДНР» засоби зв`язку у вигляді стартових пакетів мобільних операторів для забезпечення вказаних осіб безперебійним мобільним зв`язком при здійсненні бойових завдань на території, підконтрольній бойовикам терористичної організації «ДНР», координації спільних дій, тощо.
Далі, ОСОБА_6 на початку березня 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена), знаходячись в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на матеріальне забезпечення терористичної організації «ДНР», на території різних торгівельних майданчиків м. Харкова у раніше не знайомих йому осіб, що здійснюють продаж за відсутності певної торгівельної точки, на попередньо отримані від ОСОБА_9 гроші, придбав стартові пакети мобільного оператору України «МТС» на суму 9600 гривень з метою їх подальшої передачі члену «ДНР» на ім`я « ОСОБА_8 » на території «ДНР».
22 березня 2016 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 під приводом необхідності перевірки технічного стану вказаного автомобіля, взяв його у ОСОБА_10 і на присадибній території біля приватного будинку, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Саперна, 81, приховав у заводських порожнинах дверей 376 стартових пакетів мобільного оператору «МТС» Україна, не повідомляючи про це останнього. В подальшому ОСОБА_6 мав на меті доставити вказані стартові пакети через територію РФ до м. Донецька і там передати їх бойовикам терористичної організації «ДНР». Того ж дня ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на матеріальне забезпечення терористів «ДНР», запропонував ОСОБА_10 виїхати на вказаному автомобілі до м. Бєлгорода РФ, де планував до нього приєднатись і в подальшому прослідувати до м. Донецька. Про свій злочинний намір щодо здійснення матеріального забезпечення «ДНР» ОСОБА_6 . ОСОБА_10 не повідомляв.
В зв`язку з вищевикладеним злочинний умисел ОСОБА_6 , спрямований на переміщення з м. Харкова до м. Донецька стартових пакетів мобільного оператора «МТС» Україна у кількості 376 штук, вартістю 25 грн. кожна, загальною вартістю 9 600 грн., з метою матеріального забезпечення представників «ДНР» не був доведений до кінця, і він з причин, що не залежали від його волі не вчинив всіх дій, спрямованих на фінансування даної терористичної організації , тобто необхідних для доведення злочину до кінця.
Дії ОСОБА_6 органом слідства кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразилися у незакінченому замаху, направленому на фінансове або матеріальне забезпечення окремого терориста чи терористичної організації.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до змісту ст.291 КПК України документ органу досудового розслідування, який містить формулювання обвинувачення, повинен відображати всі елементи складу кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується особа.
Частиною другою статті 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт, в тому числі, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вказані вимоги ст.291 КПК України орган досудового розслідування не виконані.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразилися у незакінченому замаху, направленому на фінансове або матеріальне забезпечення окремого терориста чи терористичної організації.
Предметом фінансування терориста чи терористичної організації є фінансове забезпечення тобто надання, передача коштів або матеріальне забезпечення тобто передача, надання майна.
Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні активних дій, спрямованих на фінансове або матеріальне забезпечення: 1) окремого терориста; 2) терористичної організації. Формулювання пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, оскільки в ньому конкретно не зазначено:
- які саме дії інкримінуються ОСОБА_6 - фінансове забезпечення, тобто надання коштів чи матеріальне забезпечення, тобто передача майна;
- також конкретно не зазначається кого саме забезпечував ОСОБА_6 : окремого терориста чи терористичну організацію.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він на початку березня 2016 року у телефонній розмові із ОСОБА_7 домовився надати члену терористичної організації «Донецька народна республіка» на ім`я « ОСОБА_8 » та іншим учасникам терористичної організації «Донецька народна республіка» засоби зв`язку у вигляді стартових пакетів мобільних операторів для забезпечення вказаних осіб безперебійним мобільним зв`язком при здійсненні бойових завдань на території, підконтрольній бойовикам терористичної організації «Донецька народна республіка», координації спільних дій, тощо.
Для звинувачення особи у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, в обвинувальному акті зазначається якого саме терориста чи яку терористичну організацію мав намір фінансово чи матеріально забезпечувати винний та з яких правових підстав вказані особи є терористом чи терористичною організацією.
В обвинувальному акті не зазначено яким органом та на яких правових підставах «Донецька народна республіка» визнана терористичною організацією, а особа на ім`я « ОСОБА_8 » - членом терористичної організації «Донецька народна республіка».
В статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відсутнє посилання на визнання «Донецької народної республіки» терористичною організацією.
Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у надані йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, що передбачено ст.20 КПК України.
Відсутність в обвинувальному акті вище перелічених обставин, які є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, неконкретність обвинувачення є порушенням вимог ст.291 КПК України та права ОСОБА_6 на захист, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 пред`явлено неконкретне обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.258-5 КК України, обвинувальний акт та додані до нього матеріалами, не відповідають вимогам, встановленим нормами КПК України, тому обвинувальний акт у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 91, 214, 217, 291, 314 КПК України, суд, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .