У Х В А Л А
15 липня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, азербайджанця за національністю, неодруженого, студента Одеського національного морського університету, з середньою освітою, зі слів раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , побачив потерпілу ОСОБА_7 , в якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із золотим кулоном, який він визначив об`єктом свого злочинного наміру.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , після чого, шляхом ривка рукою, відкрито викрав золотий ланцюжок вартістю 5000 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 5000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відомості про вчинення кримінального правопорушення СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001802 від 14.07.2016.

Крім цього, 14.07.2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , після вчинення кримінального правопорушення у вигляді відкритого викрадення чужого мана (грабежу) відносно ОСОБА_8 почав тікати в сторону провулку Богданова в місті Одесі.

В цей же час, потерпіла ОСОБА_7 почала кликати на допомогу пересічних громадян. На її прохання відгукнувся ОСОБА_9 , який, знаходячись за адресою: місто Одеса, провулок Богданова 2, намагався затримати ОСОБА_6 , проте останній дістав ніж, який мав при собі, та з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, наніс ним ОСОБА_9 одне колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, проникаючого в грудну порожнину.

З указаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 був доставлений до БМЦ (Університетська клініка № 1) ОНМедУ, де йому була надана невідкладна медична допомога.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001804 від 15.07.2016.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, азербайджанця за національністю, неодруженого, студента Одеського національного морського університету, з середньою освітою, зі слів раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, винним себе визнав повністю.

Окрім того, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 14.07.2016 року;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання;

-протоколом затримання ОСОБА_6 ;

-речовими доказами;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове правопорушення та вже вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що підозра в частині ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України є необґрунтованою, так як при застосуванні ножа підозрюваний хотів застосувати ніж, щоб залякати людей, які його затримували та наносили тісні ушкодження, наміру вбивати не мав. Просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, один з яких карається позбавленням волі на строк до 15 років, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, не одружений,дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 14.07.2016 року;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання;

-протоколом затримання ОСОБА_6 ;

-речовими доказами;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкриміновані підозрюваному злочини вчинено із застосуванням насильства, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочин вчинено із вчинення насильства.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДДВП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 20:00 години 14.07.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
15.07.2016