Іванківський районний суд Київської області
Справа №1 -144/2011р.
ВИРОК

іменем України

21 жовтня 2011р. Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Євтушенко В.Д.

з участю прокурора Іващенка С.А.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, 30.01.1981р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянин України, освіта н/середня, не одруженого, не працює, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29.03.2011р. близько 18год., за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, на грунті короткочасно виниклих неприязних стосунків, які склались у нього з матір»ю ОСОБА_4, під час сварки завдав ОСОБА_4 поштовху від чого остання впала лівої боковою поверхнею грудної клітини на чавунний радіатор опалення та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки, переломів 6,7 ребер зліва, синців на лівій половині грудної клітини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у вчиненні інкримінованого йому злочину, і показав суду, що він проживав разом з матір»ю в с.Сукачі, постійно працював, щоб утримувати матір та себе. Мати іноді випивала, проте конфліктів у нього з матір»ю серйозних не було, він ніколи не бив свою матір. В кінці березня 2011р. коли він прийшов з роботи та застав матір п»яну, вони трохи посварились, оскільки мати витратила гроші, які він їй давав вранці не на продукти харчування і він відштовхнув матір він себе, вона не втрималась на ногах та впала на батарею опалення в кухні. Жодних ударів матері він не наносив ні руками, ні ногами. Через кілька днів мати стала погано себе почувати, скаржилась на біль у животі, у неї підвищилась температура і він викликав до матері швидку допомогу, а сам поїхав на роботу. В лікарні матір прооперували, він купував необхідні ліки, а через кілька днів мати померла. Він не знає хто міг побити його матір, сам він її не бив, жодних синців на тілі та обличчі матері він не бачив.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина в судовому засіданні стверджена показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що ОСОБА_4 була їх недалекою сусідкою, іноді вони спілкувались і випивали разом. ОСОБА_4 ніколи на сина не скаржилась.

Свідок ОСОБА_6С, показав суду, що ОСОБА_4 його сусіди, проте він мало з ним спілкувався, іноді до його дружини ОСОБА_5 приходила ОСОБА_4 Одного разу, коли він з ОСОБА_7 проводили ОСОБА_4 додому, оскільки вона була нетвереза, то підсудний штовхнув ОСОБА_4, ще раніше він бачив біля магазину, як ОСОБА_2 штовхнув свою матір. Проте, він ніколи не чув від ОСОБА_2, що син її бив і не бачив такого.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що ОСОБА_4 вона знала, оскільки спілкувалась з нею, як з сусідкою. Іноді вона бачила у ОСОБА_4 синці, проте вона говорила, що впала. На сина вона ніколи не скаржилась.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона була присутня при проведення відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_3 і він показував, як вдарив свою матір.

Аналогічні показання дала суду свідок ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що вона, як медсестра була на чергуванні, коли до лікарні привезли ОСОБА_4 Після огляду лікарем її одразу почали готувати до операції. На тілі ОСОБА_4 було багато синців, вона сказала лікарю, що на неї скакали її собаки. Вона запитала у потерпілої, що з нею насправді сталось, оскільки лікар зауважив, що він собак не могло бути таких ушкоджень, на що ОСОБА_4 відповіла, що вона не може це сказати про сина і стала плакати. Вона зрозуміла, що ОСОБА_4 побив її син.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що він, як фельдшер швидкої допомоги виїздив на виклик до ОСОБА_2 в с.Сукачі. Коли вони приїхали до будинку, то на сигнали автомобіля ніхто не виходив, а у дворі була велика собака. Коли він проскочив до будинку, то застав там у тяжкому стані, майже голу ОСОБА_12, яка скаржилась та сильний біль у животі та слабкість, тиск був дуже низький, вона ледве змогла одягтись. У будинку була ще одна собака, через собак він не міг навіть покликати на допомогу водія і сам фактично виніс на собі ОСОБА_12 з будинку до автомобіля швидкої допомоги. Що з нею трапилось ОСОБА_4 йому не сказала.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №100/К від 26.08.2011р. при проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження: Закрита травма живота, синець у лівій здухвинній ділянці, сішці на рівні 6-7 ребер по лівій середній та передній пахвовій лініям, переломи 6-7 ребер ліворуч по середній пахвовій лінії, розрив селезінки з субкапсульними гематомами та внутрішньою кровотечею в порожнину очеревини до 2 літрів;

. синці на обличчі, лівій грудині, грудній клітці праворуч, синці на нижніх кінцівках. Всі тілесні ушкодження спричинені безпосередньо дією тупих предметів. За терміном спричиненій тілесні ушкодження можуть відповідати 29.03.2011р. Закрита травма живота має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по відношенню до живої особи, за критерієм небезпеки для життя. Синці на обличчі, лівій грудині, грудній клітці праворуч, синці на нижніх кінцівках мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_4 настала через двобічну розповсюджену велико вогнищеву гнійно-фібрінозну бронхопневмонію з руйнуванням міжальвеолярних перетинок і некротичним артериітом з морфологічними ознаками гецералізованої цитомегалії та виразної імунно-ендокринної недостатньості. Травма живота є такою, що при своєму звичайному перебігу може призвести до смерті, без хірургічного втручання така травма живота безумовно призвела б до смерті потерпілої. Але в даному випадку прямого причинного зв»язку між тілесними ушкодженнями та смертю немає. Описані тілесні ушкодження могли уморитись від ударів руками та ногами. Разом з тим не можна виключити можливість утворення закритої травми живота при падінні потерпілої лівою боковою поверхнею грудної клітини на кут ребра чавунного радіатора опалення.

Згідно представлених характеристик підсудний характеризується посередньо.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії вірно кваліфіковані за ст.128 КК України, як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Обставинами, що пом»якшують відповідальність підсудного, суд визнає його розкаювання в скоєному.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудного, суд не вбачає.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом»якшують відповідальність і вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді обмеження волі. Проте, відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком та випробуванням, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, у відбуте покарання зарахувати затримання та перебування під вартою з 08.04.2011р. по 21.10.2001р.

Керуючись ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.128 КК України і призначити покарання 2 роки обмеження волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки та випробуванням: без відома органів кримінально-виконавчої інспекції не змінювати місце проживання та без дозволу цих органів не виїжджати на постійне місце проживання за межі України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти із залу суду.

Зарахувати ОСОБА_3 у відбуте покарання строк затримання та перебування під вартою з 08 квітня 2011р. по 21 жовтня 2011р.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд на протязі 15 днів.

Суддя: