В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимостей відповідно ст.89 КК України,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003034 від 15.07.2014),-
ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2013 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , разом з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме проводження, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 на ґрунті особистих непорозумінь, кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар в обличчя. В свою чергу невстановлена слідством особа, нанесла ОСОБА_5 один удар головою в обличчя. Після отриманих ударів потерпілий ОСОБА_5 , бажаючи ухилитись від побиття з боку ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи, перемістився з приміщення кухні до приміщення ванної кімнати. Не бажаючи припиняти своїх злочинних дій направлених на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з невстановленою слідством особою, прослідували за ОСОБА_5 , який, сидячи на унітазі, обома руками закрив своє обличчя. В цей час ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою підійшли до ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_6 став з правого боку від ОСОБА_5 , а невстановлена слідством особа з лівого боку, та продовжуючи умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно нанесли удари ногами та руками по тулубу ОСОБА_5 . У свою чергу потерпілий ОСОБА_5 , не маючи змоги припинити вищезазначені дії ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи, пригнувся та закрив своє обличчя руками від ударів. У цей час ОСОБА_6 , знаходячись з правого боку ОСОБА_5 , умисно, з достатньою силою, наніс один дар правою ногою по лівому передпліччю ОСОБА_5 від чого останній відчув сильний фізичний біль. Після чого ОСОБА_5 , змістився на підлогу обличчям до низу, зігнувся та продовжив закривати обличчя та тулуб від ударів ногами та руками з боку ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи. Не припиняючи свої злочинні дії ОСОБА_6 разом із невстановленою слідством особою, умисно продовжили наносити численні удари ногами та руками по всім частинам тіла ОСОБА_5 . Такими чином у результаті умисних дій ОСОБА_6 та невстановленої слідством особи, потерпілому ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої променевої кістки у середній третині зі зміщенням уламків, яке відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день); забію м`яких тканин носу, закритого перелому кісток носу без зміщення, саден в області носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); саден на передній поверхні обох колінних суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразились в заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні:

Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав повністю та пояснив, що потерпілого він знає приблизно 12 років, до інциденту між ними були дружні стосунки, вони товаришували. 11.02.2013, він розпивав спиртні напої з ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 . ОСОБА_8 включив телефон на гучний зв`язок і він почув, як ОСОБА_5 почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою та казати образливі, принижуючі його гідність речі. На цій підставі між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт. Він разом з ОСОБА_7 пішли додому до ОСОБА_5 , щоб розібратись з ним. Приблизно о 21 год. 00 хв., вони прийшли на АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 . Він залишився на вулиці, а ОСОБА_7 зайшов до будинку.Через деякий час, коли він зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_5 на кухні бився з ОСОБА_7 . Він почав виясняти у потерпілого, чому він так висловлювався на його адресу, але ОСОБА_5 все заперечував. Тоді він вдарив його кулаком в обличчя, а потім дістав ремінь та почав бити ОСОБА_5 ним по сідницям. ОСОБА_7 також наносив удари потерпілому. Вони перемістились з кухні до ванної кімнати, де він та ОСОБА_7 продовжили бити потерпілого. В цей момент він вдарив потерпілого, який сидів на унітазі, ногою по лівій руці. Скільки ударів він завдав потерпілому він пояснити не може. Вскоєному щиро кається і просить суворо не наказувати.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 він знає приблизно 12 років, до інциденту між ними були дружні стосунки, вони товаришували. 11.02.2013 він зателефонував ОСОБА_7 . ОСОБА_7 розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 . Він по телефону висловився негативно стосовно ОСОБА_6 , який все почув і пообіцяв прийти до нього розібратись. В той же день, приблизно о 21 год. 00 хв., до нього додому прийшли в стані алкогольному сп`яніння ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . В будинок зайшов ОСОБА_7 і він почав з ним битися. ОСОБА_8 вдарив його головою в обличчя. Він та ОСОБА_7 падали на підлогу та продовжували боротися на підлозі. Через деякий час, після того як він почав боротися з ОСОБА_7 , в будинок зайшов ОСОБА_6 . ОСОБА_7 сказав, що він нібито хотів нацькувати на нього собаку. ОСОБА_6 замахнувся та намагався вдарити його в обличчя але він ухилився від удару. Він намагався з`ясувати за що його б`ють, але обвинувачений казав щось незрозуміле. Потім його почали бити кулаками по всьому тілу. Хто наносив удари він не бачив, бо закрив обличчя руками, але вважає, що били ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як удари наносились з усіх боків. Він став відходити назад і опинився у ванній кімнаті, де його продовжили бити руками та ногами по тілу. Він впав на підлогу і закрив голову руками, хто куди бив він не бачив. Потім ОСОБА_6 взяв занавіску з вікна, коли він лежав на підлозі, накинув йому на шию і піднявши його над підлогою намагався витягнути на вулицю. Але він вирвався і вибіг на кухню. Після цього вони знову почали його бити і він відступаючи до ванної кімнати, сів на унітаз та став руками закривати голову. В цей момент ОСОБА_6 вдарив його ногою в ліву руку, він відчув гостру біль і зрозумів, що ОСОБА_6 зламав йому руку. Він сказав обвинуваченому, що у нього зламана рука, але той йому не повірив. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжили його бити. Під час конфлікту був присутній батько, який заступався за нього, а обвинувачений та ОСОБА_7 казали батьку, що він обмовив ОСОБА_6 і за це повинен відповісти. Він це заперечував. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_6 побили його ременем. Не маючи змоги терпіти біль, він погодився з претензіями ОСОБА_6 і обвинувачений з ОСОБА_7 пішли. Він одразу звернувся до лікарні, де у нього виявили перелом лівої руки.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 її син, з яким вона разом мешкає. 11.02.2013, приблизно о 22 год. 10 хв., біля СШ 112, вона йшла з роботи і зустріла ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які були в стані алкогольного сп`яніння. Коли вона зайшла до дому, то побачила в будинку безлад. Син пояснив, що до нього приходили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які його побили. Син скаржився на біль в лівій руці, на спині та тулубу у нього були синці, з носу йшла кров.

Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 його син. 11.02.2013, приблизно о 22 год. 00 хв., він знаходився за місцем мешкання сина. До сина прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які почали з ним битися. Бійка була і на кухні і в ванній. Вони наносили удари і руками і ногами. Він просив зупинитися, але останні його не слухали. Син кричав, що в нього зламана рука. Але ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не зупинялись і продовжили бити сина ременем. Потім він залишив будинок і пішов зустрічати дружину з роботи.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 - її чоловік. 11.02.2013, приблизно о 21 год. 00 хв., її чоловік повідомив, що до нього прийдуть ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Вона взяла дитину і пішла до сусідки. Приблизно 22 год. 30 хв. 23 год. 00 хв., вона повернулась до дому, де побачила безлад. Чоловік скаржився, що йому зламали руку, він був побитий.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

- висновком експерта № 2125-е від 18.06.2014, відповідно якого потерпілому ОСОБА_5 були причинені тілесні ушкодження у вигляді: забію м`яких тканин носу, закритого перелому кісток носу без зміщення, саден в області носу; закритого перелому лівої променевої кістки у середній третині зі зміщенням уламків; саден на передній поверхні обох колінних суглобів та клінічно встановленого діагнозу: «закрита черепно-мозкова травма, струсу головного мозку», які не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони утворилися від дії тупого твердого предмету, незадовго до надходження на стаціонарне лікування в термін на який вказує потерпілий. За свої характером виявлені тілесні ушкодження в області обох колінних суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тілесні ушкодження у вигляді забію м`яких тканин носу, закритого перелому кісток носу без зміщення, саден в області носу відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більш як три тижні (21 день). Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки у середній третині зі зміщенням уламківвідносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад три тижні (більше як 21 день). Термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу. (а.с.57-58);

- протоколом огляду місця події від 08.06.2014 та фототаблицею до нього, відповідно якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . В ванній кімнаті в нижній передній частині пральної машини є пошкодження у вигляді вдавлення корпусу, як пояснив ОСОБА_5 дане пошкодження виникло після його побиття від дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.67-72);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2014 та фото таблицею до нього, відповідно якого потерпілий ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на місці розказав та показав механізм спричинення йому обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а.с.74-85);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2014 та фото таблицею до нього, відповідно якого потерпілий ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні КЗ «Дніпропетровського бюро СМЕ» на пл.Жовтнева, 14 в м.Дніпро, показав та пояснив, як йому були спричинені тілесні ушкодження (а.с.86-91);

- висновком експерта № 2129-е від 18.06.2014, відповідно якого локалізація та характер тілесних ушкоджень в області обличчя, лівого передпліччя та обох колінних суглобів, виявленні у потерпілого ОСОБА_5 , не суперечать механізму їх утворення на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту (а.с.96-97);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2014 та фото таблицею до нього, відповідно якого свідок ОСОБА_10 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на місці розказав та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень його сину ОСОБА_5 (а.с.100-103).

Суд вважає вину ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_6 віднесений до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України вважається особою, що не має судимості, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вважається особою, що немає судимості, в скоєному щиро розкаюється, та також враховуючи думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.3 та п.4 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.3 та п.4 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська