АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7455/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/129/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Тернопілького міськрайонного суду від 26 серпня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрювного ОСОБА_7 та одночасно визначено розмір застави в сумі 500 тис.грн.

Зі змісту вказаної ухвали слідує, що слідчий суддя своє рішення мотивував: наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами; тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному в випадку визнання його винним; існуванням загрози знищення ним доказів та можливості незаконно впливати на потерпілу та свідків; продовження вчинення інших злочинних дій, наявністю інформація УКП ГУНП в Тернопількій області про те, що підозрюваний має намір переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання, звільнити з-під варти ОСОБА_7 та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання із покладенням обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КРК України. Вважає, що жодних доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину органом досудового розслідування не здобуто, слідчим чинився тиск на свідків з метою отримання даних, які дають слідству підству стверджувати про вину його підзахисного, а тому висновок суду про обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину є безпідставним. Також наголошує, що перелічені судом ризики переховування його підзахисного від органів досудовго слідства, впливу на свідків та потерпілих, знищення документів, які мають значення для становлення обставин кримінального провадження є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами, а представлений рапорт прцівників міліції про те, що ОСОБА_7 намагався перетнути кордон не відноситься до доказів, передбаченим КПК України, а лише внутрішнім документом поліції. Зазначає, що суд визначаючи розмір застави у сумі 500 000 грн. не дослідив матеріальний стан підозрюваного, який не працює, має на утриманні хвору дружину, яка здійснює догляд за їх малолітньою дитиною.

Заслухавши суддю доповідача, підозрюваного та його захисника, які просили скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити у застосувані запобіжного заходу, прокурора, яка вважає, оскаржену ухвалу законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів з`ясувала наступне.

З наданих суду матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

Так, з клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу та пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.3 ст.190 КК України вбачається, що він в період з березня по 23 серпня 2016 року у м. Києві за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 шляхом обману заволоділи коштами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у великому розмірі (на загальну суму 771110 гривень), без мети їх повернення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_38 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_39 про те, що група осіб зловживаючи її довірою та по телефону, ввівши в оману заволоділа її коштами на суму близько 30 тис.грн., а також повідомила номери мобільних телефонів, з яких до неї телефонували вказані особи; інформацією з AT «Ощадбанк», якою підтверджуються показання ОСОБА_39 і факт переказу нею коштів у м.Київ ОСОБА_40 та їх отримання останнім; протоколом обшуку від 24 серпня 2016 року автомобіля FORD Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_40 , в ході якого виявлено і вилучено 9 мобільних телефонів і грошові кошти в сумі 57800грн., три блокнота із записами, сім-картки, та банківські картки і чеки; показаннями свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 з яких слідує, що вони прцюючи в коллцентрах у м.Києві за допомогою наданої їм компютерної техніки і засобів зв`язку, а також бази персональних даних громадян, телефонували до них і, зловживаючи довірою та вводячи в оману, переконували у необхідності перерахувати грошові кошти на вказані ними банківські рахунки, обіцяючи виплату страхових сум у більшому розмірі; показаннями свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 з яких слідує, що вони неодноразово отримували у відділеннях банків м.Києва отримані шахрайським шляхом грошові кошти; протоколами обшуків офісних приміщень в м. Києві, в ході яких працівниками поліції виявлено осіб, які брали участь у шахрайських діях та вилучено грошові кошти, документи, в тому числі списки персональних даних громадян, банківські картки, мобільні телефони і сім-карти до них, ноутбуки, планшети, накопичувачі даних, які використовувались у злочинній діяльності, показаннями свідка ОСОБА_45 про те, що роботою в офісі керував безпосереднььо ОСОБА_50 . Та іншими матеріалами.

Враховуючи наведені обставини, а також характер вчиненого правопорушення і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, а саме, що перебуваючи на волі підозрюваний буде мати можливість незаконно впливати на свідків, переховуватись від слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний особисто знайомий з частиною допитаних у кримінальному провадженні свідків та підозрюваних і мав доступ до електронних баз з персональними даними потерпілих, що негативно позначиться на проведенні досудового розслідування, яке тільки розпочалось.

Оцінюючи доводи захисту про неправомірність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного обгрунтовано врахував доводи клопотання слідчого про конкретні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні групою осіб тяжкого злочину, який виразився у заволодінні у великих розмірах шляхом обману коштами громадян похилого віку, які хворіють, не мають доходу та проживають лише на пенсію, не мають можливості отримати додаткові доходи в силу свого віку та хвороб, для яких отримання коштів, що обіцяли підозрювані, були потрібні для лікування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і відповідає вимогам закону, а призначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених КПК України, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

З огляду на вищенаведене, доводи захисника про обрання щодо його підзахисного запобіжного заходу у виді особистого зобовязання та звільнення з-під варти не заслуговують на увагу. При цьому, слід зазначити, що питання про достатність доказів вчинення особою злочину вирішується під час розгляду кримінального провадження по суті, а на стадії початку досудового розслідування під час обрання запобіжного заходу перевіряються докази, які підтверджують обгрунтованість підозри, а не винуватості особи, для довеедння якої і проводиться досудове слідство, яке завершується складанням обвинувального акту або закриттям провадження.

З приводу заявлених в судових дебатах доводів захисника щодо обмеження особистої свободи ОСОБА_7 23.08.2016 року о 14 год. 30 хв. під час проведення обшуку в офісі АДРЕСА_1 , де на його підзахисного працівники поліції наділи наручники о 14 год 50 хв., що підтверджується відеозаписом, який проводився під час обшуку, а не 24 серпня 2016 року о 01 год 30 хв - згідно протоколу затримання, слід зазначити, що в протоколі затримання ОСОБА_7 від 24.08.2016 року наявні його особисті підписи про те, що він зауважень щодо самого затримання та його підстав немає, а вищезгаданого відезапису в матеріалах, доданих до клопотання не міститься, будь-яких клопотань про їх дослідження захисник в суді не заявляв, крім того, стадія судових дебатів не передбачає можливості їх дослідження, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне доручити прокурору в даному провадженні провести перевірку доводів захисника щодо фактичного моменту затримання підозрюваного ОСОБА_7 , за наслідками якої прийняти рішення у відповідності до вимог КПК України, повідомивши про нього сторону захисту.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захиснка підозрюваного без задоволення.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні пеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 відмовити, а ухвалу слідчого судді Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманя під вартою залишити без змін.

Доручити прокурору в даному провадженні провести перевірку доводів захисника щодо фактичного моменту затримання підозрюваного ОСОБА_7 , за наслідками якої прийняти рішення у відповідності до вимог КПК України, повідомивши про нього сторону захисту.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2