У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 22 липня 2016 року у фактичного місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картка приватбанку;

- ком пакт диск;

- 4 набої калібру 9 мм у картонній коробці.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 14 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що обіймаючи посаду слідчого Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області та здійснюючи повноваження слідчого у кримінальному провадженні № 0000104 від 3 березня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто являючись відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з єдиним злочинним наміром незаконного збагачення за попередньою змовою спільно з поліцейським Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , у першій половині дня 8 липня 2016 року, перебуваючи в ході проведення слідчої дії - обшуку у приватному домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_2 , а також 15 липня 2016 року приблизно о 10.00 годині, перебуваючи у службовому приміщенні Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП України в Одеській області за адресою: Одеська область, смт. Окни, вул. Енгельса (Устима Кармелюка), буд. 19, поставив перед громадянином ОСОБА_6 вимогу щодо надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 500 доларів США (що станом на 8 та 15 липня 2016 року за даними Національного банку України склало 12 400 гривень) з погрозою вчинення у разі відмови дій з використанням наданої йому влади та службових повноважень слідчого у вказаному вище кримінальному провадженні, а саме - здійснення повідомлення йому, тобто ОСОБА_6 , про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та спрямуванням відповідного обвинувального акту до суду для розгляду по суті, після чого о 13.30 годині 22 липня 2016 року перебуваючи у службовому приміщенні Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП України в Одеській області за адресою: Одеська область, смт. Окни, вул. Енгельса (Устима Кармелюка), буд. 19, безпосередньо одержав від громадянина ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 500 доларів США (що станом на 22 липня 2016 року за даними Національного банку України склало 12 400 гривень) для себе та ОСОБА_5 за не вчинення ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах ОСОБА_6 , як того, хто надав неправомірну вигоду дій з використанням наданої йому влади та службових повноважень слідчого у кримінальному провадженні, а саме не здійснення повідомлення йому, тобто ОСОБА_6 , про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та спрямуванням відповідного обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000104 від 3 березня 2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України до суду для розгляду по суті.

22 липня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса у приміщенні фактичного місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено:

- картка приватбанку;

- ком пакт диск;

- 4 набої калібру 9 мм у картонній коробці.

Зважаючи на те, що вищезазначені речі та документи мають істотне значення для кримінального провадженні та з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відповідно вони підпадають під ознаки, визначені в ст.ст.167, 170 КПК України.

Крім того, накладення арешту на зазначені речі необхідні для запобігання можливості знищення доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 та доказування факту вчинення ним кримінального правопорушення, для їх подальшого дослідження в ході досудового розслідування та оскільки вони мають значення для розслідування провадження і будуть використані як докази.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання прокурора майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 170 КПК України треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Згідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно до ч. 7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 22 липня 2016 року у фактичного місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- картка приватбанку;

- ком пакт диск;

- 4 набої калібру 9 мм у картонній коробці.

Виконання ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.07.2016