Справа № 344/5329/16-к
Провадження № 1-кс/344/2095/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000008,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що група осіб, до якої входили ОСОБА_5 та інші не встановлені на даний час слідством особи, досягнули злочинної домовленості щодо незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин з метою збуту в особливо великих розмірах.

Діючи згідно спільно розробленого злочинного плану та відведеної ролі, ОСОБА_5 , будучи об`єднаний з іншими особами єдиним злочинним умислом щодо вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, придбав, зберігав та перевозив їх у транспортному засобі марки «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_1 з метою подальшого збуту.

У ході проведення 22.04.2016р. співробітниками Управління СБ України в Івано-Франківській області обшуку у транспортному засобі марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 виявлено та вилучено обмотаний клейкою стрічкою пакет з написом «НАШ МАГАЗИН», у якому містилася порошкоподібна речовина.

Відповідно до висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України від 23.04.2016р. № 09/12-0291, порошкоподібна речовина з грудками, яка вилучена у зазначеному автомобілі, містить психотропну речовину «амфетамін», обіг якої обмежено, загальною кількістю 422,9566 грама.

Згідно з Таблицею № 2 "Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженою Наказом МОЗ України від 01.08.2000р. № 188, амфетамін вагою понад 15 грам є особливо великим розміром.

22.04.2016р. о 23год. 55хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 23.04.2016р. йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20-21.04.2016р.; протоколом обшуку від 22.04.2016р. за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 ; протоколом обшуку транспортного засобу марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 ; висновком експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України від 22.04.2016р. № 09/12-0287, та іншими доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає підозру не обґрунтованою, а наведені прокурором ризики - не доведеними, тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23.04.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 307 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується: протоколом огляду місця події від 20-21.04.2016р., протоколом обшуку від 22.04.2016р. за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , протоколом обшуку транспортного засобу марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , висновком експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України від 22.04.2016р.

№ 09/12-0287, та іншими доказами.

При цьому доводи захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності його вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб, як на території України так і за кордоном.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, наявність судимості.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, наряду з положеннями ст.ст.182,183 КПК України враховую практику Європейського суду з прав людини,відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Також враховую тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини вчинення злочину, зокрема значний обсяг вилученого наркотичного засобу, той факт, що збут даних наркотичних засобів міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян, а також наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування даного кримінального провадження.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 726 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

Щодо заяви захисника про звільнення ОСОБА_5 з-під варти у порядку ст.206 КПК України слідчий суддя приходить до наступного.

При цьому ч.3 ст.206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як встановлено у судовому засіданні з долучених до клопотання документів затримання ОСОБА_5 здійснено о 23 год. 55 хв. 22.04.2016р. після проведення обшуку у транспортному засобі марки «DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 , у порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України, якою визначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Таким чином за наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання ОСОБА_5 здійснено з дотриманням вимог ст.208КПК України.

Відповідно до ст.211КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Дослідженими документами підтверджується, що ОСОБА_5 до спливу 60 год з моменту затримання, а саме: 25.04.2016 р. о 9 год. 25 хв. доставлено до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, яке було розглянуто слідчим суддею протягом 72 год з моменту затримання підозрюваного.

Крім того, жодного доказу в його обґрунтування, зокрема щодо фактичного часу затримання ОСОБА_5 о 09год. 00хв. 22.04.2016 р., а не 23год. 55хв., як про це зазначено у відповідному протоколі, стороною захисту не подано. Посилання сторони захисту на участь підозрюваного у проведенні обшуку підтверджує його участь у проведенні даної слідчої дії та ні яким чином не підтверджує його фактичного затримання саме у цей час. Також, ОСОБА_5 при підписанні протоколу обшуку не засвідчив свої зауваження або заперечення, а лише засвідчив проведення даної слідчої дії своїм підписом.

Таким чином, на даний час наявні інші підстави, які виправдовують позбавлення ОСОБА_5 свободи, а тому підстави для звільнення її з-під варти в розумінні ст.206 КПК України відсутні.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 20 червня 2016 року включно.

Визначити заставу 726 ( сімсот двадцять шість) розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 1000428 (один мільйон чотириста двадцять вісім) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 20 червня 2016 року обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

2. не відлучатися з м.Івано-Франківська, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. утримуватись від спілкування з усіма свідками та усіма підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1