Справа № 526/1085/16-к
Провадження № 1-кп/526/101/2016
В И Р О К
іменем України

22 липня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000398 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня - спеціальна, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:
В кінці квітня 2016 року, точної дати встановити не вдалось, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, прибули до хутору Березки, що знаходиться на території Сватківської сільської ради Гадяцького району, де діючи за попередньою змовою, з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, таємно, протиправно, під час демонтажу стін будинку належного ОСОБА_4 скоїли крадіжку цегли бувшої ужитку в кількості 1080 штук, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли. В подальшому цеглу, яка була здобута в результаті демонтажу будинку, ОСОБА_6 реалізував місцевому жителю ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти в сумі 1150 грн., які розділив з ОСОБА_5 .

Своїми вищезазначеними протиправними діями, що виразилися у незаконному заволодінні чужим майном, а саме цеглою в кількості 1080 штук, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 1620 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи не заперечував. Суду показав, що в квітні 2016 року він попередньо домовився з ОСОБА_6 та прибув до господарства, що знаходиться на хуторі Березки. Будинок був частково пошкоджений, а саме були відсутні вікна та двері, але стіни та дах, покритий черепицею були цілі. Після цього, вони за допомогою ломів демонтували стіни будинку, повністю його зруйнувавши та вивезли з території господарства на автомобілі, який належить ОСОБА_6 цеглу, та в подальшому реалізували її ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи не заперечував. Суду надав показання, аналогічні показанням ОСОБА_5 при цьому пояснивши, що вони дійсно розуміли, що домогосподарство належить ОСОБА_4 та усвідомлювали протиправність своїх дій.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що будинок належить йому на правах спадкоємця. Декілька разів на рік він бував в господарстві. Коли останній раз він був біля будинку, в ньому дійсно були пошкоджені двері та вікна, але стіни та дах будинку були в нормальному стані.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку обмежує судове слідство допитом обвинувачених та потерпілого згідно ст. 349 КПК України.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, всі дані про особи обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які за місцем проживання характеризуються посередньо, на спеціальних обліках не перебувають, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення вперше, суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства, але в умовах контролю за їх поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

засудив:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними за ч.2 ст. 185 КК України та призначити кожному покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування призначеного їм покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати їх у цей період з`являтися періодично для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи, не виїжджати без його дозволу за межі України, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази цеглу, яка була у використанні, в кількості 1080 штук повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1