Ухвала іменем україни 12 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 грудня 2015 року за касаційною скаргою прокурора Миколаївської області щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2015 року, застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 грудня 2015 року зазначену ухвалу районного суду скасовано в частині вирішення цивільного позову та постановлено в цій частині свою ухвалу, якою відмовлено в задоволенні позову законного представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 моральної та матеріальної шкоди.

В іншій частині ухвалу залишено без зміни.
Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_7 23 липня 2015 року, приблизно о 20.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля зрошувального каналу в 20 метрах на північ від с. Горохівське Снігурівського району Миколаївської області, вчинив сварку з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , у ході якої умисно схопив останню за ліву руку та застосовуючи силу викрутив її. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій спричинено тілесне ушкодження у вигляді розтяжки зв`язок лівої кисті, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та про призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Прокурор зазначає, що апеляційний суд в порушення вимог закону здійснив апеляційне провадження щодо застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру без участі законного представника. Також прокурор вказує на порушення вимог ст. 129 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без зміни, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення касаційної скарги та просила ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Свій висновок щодо скасування ухвали суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 моральної та матеріальної шкоди, та відмови у задоволенні цього позову апеляційний суд належним чином вмотивував та, з врахуванням положень ч.1, ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК, ч.2 ст.19 КК, ст.1186 ЦК дійшов правильного висновку, що шкода, завдана неосудною особою нею не відшкодовується, а оскільки, позов до інших осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність у таких випадках, за матеріалами кримінального провадження не пред`являвся, то рішення суду в частині розв`язання цивільного позову щодо ОСОБА_7 є незаконним.

Рішення суду про відмову у задоволенні зазначеного цивільного позову до ОСОБА_7 не позбавляє права потерпілу сторону по кримінальному провадженню звернутися за захистом своїх прав та інтересів в порядку цивільного судочинства до осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Доводи прокурора у касаційній скарзі про порушення вимог процесуального закону є слушними, оскільки суд апеляційної інстанції переглянув провадження щодо ОСОБА_7 в порушення вимог ч.1 ст.512 КПК - без участі у судовому засіданні законного представника останнього.
Разом з цим, зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону не є істотним порушенням в розумінні ст.412 КПК, оскільки воно не перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 , інтереси якого у суді були представлені захисником.
З огляду на викладене касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3