Справа № 742/3237/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/389/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2016 року, якою відмовлено слідчому Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою відмовлено слідчому у задоволенні його клопотання про накладення арешту на автомобіль «Mercedes-BENZ», з причепом, наповненим кукурудзою та на зерновий комбайн «JOHN DEERE W 550». Необхідність накладення арешту на дане майно слідчий мотивує проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесено до ЄРДР 24.10.2016 року за № 0002034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом незаконного збирання урожаю кукурудзи з боку невідомих осіб, який належить ОСОБА_6 , поблизу с. Піддубівка Прилуцького району Чернігівської області.

Рішення про відмову у накладенні арешту суд дійшов, виходячи із недоведеності потерпілим права власності на урожай кукурудзи, оскільки останнім не представлено доказів, що він правомірно зайняв спірні земельні ділянки, а лише послався на усну домовленість, внаслідок чого суд зазначив, що, питання правомірності посіву та збирання урожаю сторонами, як підприємцями, повинно вирішуватися в господарському суді і саме після цього має вирішуватися питання щодо відшкодування шкоди та доцільності накладення арешту на заявлене майно.

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений ним строк на її подання, мотивуючи пропущення строку перебуванням на лікуванні, про що надав суду довіку з медичного закладу, а також у зв`язку із неможливістю ознайомитися з матеріалами досудового розслідування та отримання копій, які ним були отримані 01.11.2016 року.

Разом з цим, вважає ухвалу суду необґрунтованою, у зв`язку з чим просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не дано оцінки наданим ним доказам, зокрема технічній документації по визначенню нормативної оцінки земельних ділянок, яка була розроблена на замовлення ПП „Ада-Сервіс для передання в суборенду останньому, рішення Прилуцької районної ради від 25.06.2015 року про затвердження даної документації, а також не дано оцінки показанням ряду свідків, які в ході досудового слідства підтвердили його усну домовленість з ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді; думку представника потерпілого, яка підтримала вимоги апеляційної скарги свого довірителя, просила задовольнити її з викладених підстав; прокурора та слідчого, які підтримали вимоги апеляційної скарги потерпілого, вказали на необхідність накладення арешту на зазначене майно, яке визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні, задля повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду вважали необхідним скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою накласти арешт на вказане майно; перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ж вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала порушує питання про поновлення цього строку, то суд апеляційної інстанції перевіряє підстави для його поновлення.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні дані про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема перебування потерпілого на амбулаторному лікуванні з 28.10.2016 року по 01.11.2016 року, підтверджене довідкою, тоді як ухвала слідчого судді була постановлена 27.10.2016 року, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 24.10.2016 року за № 0002034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом незаконного збирання урожаю кукурудзи з боку невідомих осіб, який належить ОСОБА_6 , поблизу с. Піддубівка Прилуцького району Чернігівської області. В рамках даного кримінального провадження, майно, про яке йдеться в клопотанні слідчого, зокрема автомобіль «Mercedes-BENZ» модель «ACTROS 2643», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , зареєстрований на ПП «Транспортна Лізінгова Компанія», що за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Княжий Затон, 2/30, з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі № НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ «ІФ-10 ЛАЙНЕР», що за адресою м. Київ, Святошинський район, вул. Качалова, 5Б, який заповнений зерном кукурудзи та на зерновий комбайн «JOHN DEERE W 550» д.н.з. НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_6 з жаткою, зареєстрований на ТОВ «Ягідне» Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Ягідне, вул. Центральна, 1 визнано знаряддям злочину та речовим доказом (а.с. 49).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо даних, що транспортні засоби, а також урожай кукурудзи, який завантажений в причеп, відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме має значення речового доказу, може в подальшому слугувати задля відшкодування можливої завданої шкоди, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні.

А твердження слідчого судді в ухвалі про відсутність доказів правомірності зайняття потерпілим спірних ділянок та вирішення даного права в господарському суді, є безпідставними з причин внесення відомостей з даного приводу в ЄРДР, початку розслідування і подальшого визначення доказовості досудовим розслідуванням та висновками суду.

При вирішенні питання про накладення арешту на транспортні засоби, а також урожай, колегія суддів відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, також враховує той факт, що у даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власників транспортних засобів, про які йдеться у клопотанні, а їх обмеження є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою забезпечення мети кримінального провадження, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу для застосування зазначених вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2016 року, якою відмовлено слідчому Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mercedes-BENZ» модель «ACTROS 2643», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , зареєстрований на ПП «Транспортна Лізінгова Компанія», що за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Княжий Затон, 2/30, з причепом д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі № НОМЕР_4 , власником якого є ТОВ «ІФ-10 ЛАЙНЕР», що за адресою м. Київ, Святошинський район, вул. Качалова, 5Б, який заповнений зерном кукурудзи та на зерновий комбайн «JOHN DEERE W 550» д.н.з. НОМЕР_5 , заводський № НОМЕР_6 з жаткою, зареєстрований на ТОВ «Ягідне» Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Ягідне, вул. Центральна, 1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3