Справа № 565/406/16-к
У Х В А Л А
04 квітня 2016 року м.Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення вказаного обвинувального акта прокурору з мотивів недотримання вимог, передбачених п.п.2, 5, 6, 7 ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема, захисник обвинуваченого зазначив, що в обвинувальному акті, складеному відносно ОСОБА_4 , у правовій кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, окрім кваліфікуючої ознаки злочину проникнення у житло, вказана також інша обставина повторність, яка не передбачена ч.3 ст.185 КК України і не викладена у фактичних обставинах кримінального правопорушення. На думку адвоката ОСОБА_5 неправильним також є зазначення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки ОСОБА_4 повністю не визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і після зміни підозри у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні він не допитувався. Згідно з доводами захисника обвинуваченого ОСОБА_4 розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 4597 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн. 98 коп. є необґрунтованим та суперечить іншим даним обвинувального акта про те, що речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні і цивільний позов потерпіла ОСОБА_6 не заявляла. Адвокат ОСОБА_5 також вказав на неправильність анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_4 , наведених в обвинувальному акті щодо його судимостей, зокрема: незазначення останніх двох судимостей, в тому числі по вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року за ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав вказане клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив про безпідставність клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору та просив призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про час, дату і місце його проведення. Зміст телефонограм потерпілої від 30 березня 2016 року і від 01 квітня 2016 року свідчить, що потерпіла ОСОБА_6 перебуває за межами м.Кузнецовськ Рівненської області, просить провести підготовче судове засідання без її участі та не заперечує проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження.
Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору та думки обвинуваченого і прокурора, суд встановив наступне.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідуючи вимогам ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Згідно з даними правової кваліфікації кримінального правопорушення, наведеними в цьому обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з проникненням у житло, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України. Отже, однією з ознак злочину, що впливає на його кваліфікацію, в даному випадку в обвинувальному акті наведена повторність злочину. Проте виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в цьому обвинувальному акті не містить жодних обставин, які б свідчили про наявність вказаної кваліфікуючої ознаки злочину в діях ОСОБА_4 . Наведене вказує на істотну невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення із правовою кваліфікацію кримінального правопорушення та формулюванням обвинувачення ОСОБА_4 , що викладені в обвинувальному акті.
При цьому слід також врахувати, що дані про судимість ОСОБА_4 , наведені в обвинувальному акті, суперечать даним про судимість, зазначеним у вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року. Зокрема, окрім судомості по вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2005 року за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, встановленням на підставі ст.75 КК України випробування та іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, ОСОБА_4 має судимість по вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2009 року за ч.2 ст.296 КК України із призначенням покарання на підставі ст.ст.71, 78 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та по вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців. Однак зазначених судимостей ОСОБА_4 в обвинувальному акті не вказано.
Отже, формулювання обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в частині кваліфікуючої ознаки повторність крадіжки в даному випадку є неконкретним.
Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення, що інкримінується особі, порушує її право на захист від пред`явленого обвинувачення та є недопустимим.
З ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2015 року та з ухвали апеляційного суду Рівненської області від 03 лютого 2016 року слідує, що невідповідність між формулюванням обвинувачення і правовою кваліфікацією кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні вже була підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Проте недоліки, допущені при оформленні обвинувального акта, зокрема: його невідповідність вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, на теперішній час не усунуті.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
На підставі наведених обставин, керуючись п.13 ч.1 ст.3, ч.2 ст.9, ч.4 ст.110, ст.ст.291, 314, ч.3 ст.371, ч.1 ст.372, п.3 ч.1 ст.392, ст.ст.393, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_8 Горегляд