Справа № 163/947/16-к
Провадження № 1-кп/163/41/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000100 від 06.03.2016 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Головне, Любомльського району, Волинської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня спеціальна, вдови, не працюючої, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимої у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 05.03.2016 біля 11 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території свого господарства в АДРЕСА_1 біля паркану який є межею між її господарством та господарством ОСОБА_6 , під час суперечки на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , яка знаходилась з іншої сторони паркану на території господарства ОСОБА_6 , умисно нанесла останній декілька ударів дерев`яною палицею, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді убитого перелому правої ліктьової кістки з задовільним стоянням відламків правого передпліччя та правого променево - запясного суглоба, забійної рани нижньої губи, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Своїми умисними діями які виразились у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про примирення, укладеною 31 березня 2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Згідно із цією угодою обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої підозри та заявляє про своє щире каяття.
Примирення досягнуто на умовах, що завдана матеріальна шкода в сумі 500 грн.- кошти затрачені потерпілою ОСОБА_8 на її лікування від злочину, буде відшкодована потерпілій підозрюваною ОСОБА_4 протягом двох місяців, з моменту прийняття кінцевого рішення судом у кримінальному провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд враховує наступне.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди і не заперечувала проти її затвердження, погодилась на призначення узгодженого покарання.
Потерпіла та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000100 від 06.03.2016, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченої під час досудового розслідування, скарги не надходили.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Умови угоди відповідають положенням ст. 471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Враховуючи наведене, суд вважає встановленими підстави для затвердження укладеної угоди.
Запобіжний захід обвинуваченій під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.
Речові докази пластмасові граблі та дві дерев`яні палиці згідно ст. 100 КПК України слід повернути власнику ОСОБА_9 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

Угоду про примирення від 31 березня 2016 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000100 від 06.03.2016 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити їй покарання за цим законом 1 ( один ) рік позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений державний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази пластмасові граблі та дві дерев`яні палиці повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Головуючий: суддя ОСОБА_1