АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/523/16 Справа № 705/2792/14-к Категорія: ст. 537 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

засудженої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 року про часткове задоволення подання Уманського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити для відбування покарання, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, засудженої 23 січня 2015 року Уманським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 засуджена за ст. 185 ч.3 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Старшим інспектором Уманського МРВ КВІ у Черкаській області стосовно ОСОБА_6 направлено матеріали до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 року подання старшого інспектора Уманського МРВ КВІ відносно засудженої ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання задоволено частково та направлено її в місця позбавлення волі для відбування покарання на чотири роки позбавлення волі.

Не погоджуючись з прийнятим місцевим судом рішенням засуджена ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, вважає її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а саме порушенням права на захист, просить постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вказував на законність ухвали районного суду та заперечив проти поданої апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що контролює відбування покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи подання старшого інспектора Уманського МРВ КВІ у Черкаській області, суд першій інстанції в повній мірі виконав зазначені вимоги закону та зробив правомірні висновки про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення.

Так, 31 жовтня 2014 року засуджену ОСОБА_6 поставлено на облік згідно вироку Уманського міськрайонного суду від 20 червня 2014 року та під розписку роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки, покладені на неї судом та наслідки, які наступлять в разі ухилення від відбування призначеного покарання. Періодичність явки на реєстрацію встановлено двічі на місяць.

06 березня 2015 року засуджену ОСОБА_6 поставлено на облік згідно вироку Уманського міськрайонного суду від 23 січня 2015 року та під розписку роз`яснено порядок та умови відбування покарання, покладені судом обов`язки та наслідки, які наступлять в разі ухилення від відбування призначеного покарання. Періодичність явки на реєстрацію встановлені двічі на місяць.

Однак, засуджена ОСОБА_6 систематично не з`являлася для реєстрації в КВІ, що мало місце 07 серпня 2015 року, 21 серпня 2015 року, 04 вересня 2015 року та 18 вересня 2015 року, при цьому відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень, ніяких поважних причин остання не мала, в зв`язку з чим 31 серпня 2015 року, 09 вересня 2015 року та 21 вересня 2015 року було винесено подання про здійснення примусового приводу.

Крім того, з огляду на ухилення ОСОБА_6 від виконання покладених на неї обов`язків, в порядку ст.166 КВК України, органом КВІ 23 вересня 2015 року до неї застосовувалось застереження у виді письмового попередження.

З огляду на систематичну неявку ОСОБА_6 до КВІ, після оголошення її примусових приводів через органи міліції, в порядку ст.164 КВК України, інспектором поліції було здійснено перевірку за вказаним засудженою місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , в ході якої було встановлено, що ОСОБА_6 за даною адресою з 11 листопада 2015 року не проживала про що Уманський МРВ КВІ не повідомила, в зв`язку з чим 19 листопада 2015 року їй було винесено попередження.

04 грудня 2015 року засуджена ОСОБА_6 знову не з`явилась для реєстрації до Уманського МРВ КВІ, за що 10 грудня 2015 року їй було винесено попередження.

Проте дієвого результату такі попередження не мали, засуджена належних висновків з вказаних попереджень не робила, 04 грудня 2015 року засуджена ОСОБА_6 знову не з`явилась для реєстрації до Уманського МРВ КВІ, за що 10 грудня 2015 року їй було винесено чергове попередження.

Дані обставини справи не заперечуються засудженою.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 у період іспитового строку систематично не виконувала покладені на неї обов`язки, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд, відповідно до ст.78 КК України та ст.166 КВК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про направлення її для відбування покарання призначеного вироком суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 також не вказала поважних причин, з яких вона не з`являлася на реєстрацію до КВІ.

Доводи, наведенні у апеляційній скарзі засудженою про те, що було порушено її право на захист є безпідставними, оскільки судом першої інстанції була вручена ОСОБА_6 пам`ятка про її права та обов`язки, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою засудженої. ОСОБА_6 засуджена за ст. 185 ч. 3 КК України, за якою з огляду на положення ст.52 КПК участь захисника є необов`язковою. Під час судового розгляду згідно зі змістом запису на технічному носієві ОСОБА_6 клопотань про призначення їй захисника не заявляла. Крім того, в матеріалах справи міститься заява засудженої про розгляд даної справи без участі захисника.

Враховуючи наведене, доводи апеляції ОСОБА_6 є безпідставними, повністю спростовуються дослідженими по справі доказами, і не можуть слугувати підставою для скасування чи зміни постановленої щодо ОСОБА_6 ухвали від 11 березня 2016 року, яку колегія суддів вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2016 року, якою частково задоволено подання Уманського МРВ КВІ, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено засуджену ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2015 року у вигляді 4 років позбавлення волі без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді :