ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 1-401/11
Провадження № 1/210/5/16

"26" лютого 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої: ОСОБА_5 ,

підсудної: ОСОБА_6 ,

захисника підсудної, - адвоката: ОСОБА_7

розглянувши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказана кримінальна справа.

Захисником підсудної ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної та судової медичної експертизи, яке обґрунтовано тим, що слідчим лише за його внутрішнім переконанням, або зацікавленістю, без всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, на досудовому розслідувані взагалі не розглядалися показання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 посилаючись на необ`єктивність показань вказаних осіб.

Слідчим також, лише за його внутрішнім переконанням, або зацікавленістю, без всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, на досудовому розслідувані розглядалися показання лише свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які всі є знайомими потерпілої ОСОБА_16 та жодна з яких не бачила механізму дорожньо-транспортної пригоди від початку настання небезпеки для руху до моменту наїзду.

Вважає, що показання свідка ОСОБА_13 є неоднозначними та взаємовиключними. При цьому слідчим свідчення ОСОБА_13 лягають в основу обвинувального висновку. Так будучи допитаною 19 квітня 2006 року, ОСОБА_13 вказала, що бачила як потерпіла ОСОБА_16 ступила з бровки на дорогу яка не зупиняючись стала перетинати дорогу. Потім несподівано побачила як її збив автомобіль ВАЗ-21074. Будучі допитаною 19 червня 2006 року, ОСОБА_13 вже стверджує що не бачила потерпілу ОСОБА_16 за межами проїжджої частини, після чого відволіклася від неї і через деякий час почула удар. Автомобіль ВАЗ-21074 вона не бачила, місце наїзду та момент наїзду також не бачила, звернула увагу на дорогу коли потерпіла ОСОБА_16 вже лежала на дорозі. При відтворенні обстановки та обставин події, ОСОБА_13 вказала: вихід потерпілої на дорогу - не бачила; як потерпіла перетинала проїжджу частину дороги, - не бачила; де відбувся наїзд, - не бачила; напрямок руху автомобіля, - не спостерігала; згідно з практичною частиною зазначеної слідчої дії, ОСОБА_13 бачила потерпілу ОСОБА_17 тоді, коли та знаходилась на відстані 5,8 м. перед проїжджою частиною. Будучи додатково допитаною майже через рік після дорожньо-транспортної пригоди, 12 березня 2006 року, свідок ОСОБА_13 згадала, що перед дорожньо-транспортною пригодою разом з нею на балконі була її малолітня онучка, - ОСОБА_14 яка була подругою і однокласницею потерпілої ОСОБА_17 , і що її онука може розповісти про обставини дорожньо-транспортної пригоди. Сама ж ОСОБА_18 підтвердила що не бачила механізму дорожньо-транспортної пригоди. Всі ці показання свідка ОСОБА_13 слідчий чомусь не оцінив як критичні та неоднозначні.

В подальшому слідчий не беручі до уваги жодних показань підсудної ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 провів відтворення обстановки і обставин пригоди за участю неповнолітньої ОСОБА_14 на показаннях якої була призначена судова комісійна автотехнічна експертиза. Згідно висновків зазначеної експертизи момент виникнення небезпеки для руху слідством визначений і заданий не вірно. Згідно висновку комісійної автотехнічної експертизи, при моменті виникнення небезпеки для руху завданим слідством, - в діях водія ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР, що знаходилось в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. При моменті виникнення небезпеки для руху, визначеним комісією експертів Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз, - в діях водія ОСОБА_9 невідповідностей вимогам які могли знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається.

Після цього судові експерти Харківського НДІСЕ ОСОБА_20 та ОСОБА_21 були допитані слідчим, та під час допитів зазначили що маючи спеціальну підготовку з проведення судових автотехнічних експертиз та досвід проведення таких експертиз, правильно визначили момент виникнення небезпеки для руху, та підтверджують висновки судової комісійної експертизи виконаної ними.

Після допитів експертів, слідчий не маючи спеціальних знань в області судової автотехніки, ґрунтуючись лише на своїх особистих переконаннях робить висновок що визначений експертами, згідно методичних рекомендацій, момент виникнення небезпеки для руху малолітнього пішохода, не може бути застосованим в даному випадку, оскільки викладені в методичних рекомендаціях дорожні ситуації відрізняються від обставин досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №948(3447/159) від 05 квітня 2007 року, наявність, локалізація і взаємне розташування тілесних ушкоджень у потерпілої може свідчити, про те що первинний удар виступаючими частинами автомобіля був спричинений в зовнішню поверхню лівої гомілки коли потерпіла знаходилась в вертикальному або близькому до цього положенні з виникненням уламкового перелому лівої велико-гомілкової кістки. Всі останні ушкодження були спричиненні в послідуючих фазах автотравми при падінні потерпілої і ударі об тверді тупі предмети. При цьому експертом не визначається якими частинами автомобіля міг бути спричинений удар потерпілій.

При відтворенні обстановки і обставин події від 16 травня 2007 року, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_22 , ним було зазначено, що потерпіла ОСОБА_17 в момент первинного контакту найбільш вірогідно могла знаходитись в вертикальному положенні і більш вірогідно передньою поверхнею повернута к рухаючомуся автомобілю з первинним контактом з виступаючими частинами автомобіля з верхньою третиною лівої гомілки ближче до передньої поверхні. Після первинного удару судячи з характеру тілесних ушкоджень відбулось закидання потерпілої в бік правої зовнішньої поверхні капоту з контактуванням голови з лобовим склом з права і правою передньою стійкою автомобіля. Після удару відбулось скидання потерпілої з автомобілю на проїжджу частину дороги. Згідно з протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу від 19 квітня 2006 року, автомобіль ВАЗ-21074 має пошкодження у вигляді вм`ятини правого переднього крила, на віддаленні 0,27 м від переднього правого габариту, довжиною 30 см і розбите лобове скло в правій частині. Інших пошкоджень чи будь яких ознак контактування потерпілої з автомобілем в даному протоколі не зазначено (нашарувань, зчосів пилу з деталей автомобіля, інших ознак які обов`язково зазначаються в протоколі). Судово-медичним експертом зазначено вірогідне контактування з виступаючими частинами автомобіля, але якими саме не визначалось (передній бампер, арка крила автомобіля, інше). Також експертом зазначено, що вірогідно після первинного контакту було закидання потерпілої на капот автомобіля, але об`єктивних підтверджень цьому не має, навпаки це йде в розріз з даними протоколу огляду транспорту, оскільки сліди контактування на капоті і верхній частині переднього крила відсутні. Крім того експертом вказано що потерпіла вірогідно знаходилась передньою частиною до автомобіля, що йде в розріз з показаннями всіх свідків по справі, згідно з показаннями яких потерпіла в момент контакту знаходилась до автомобіля лівою бічною частиною.

Також при відтворенні обстановки і обставин події від 16 травня 2007 року, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_22 , ним було зазначено, що відносно нанесених на проїжджій частині місця наїзду по показанням ОСОБА_9 і місця плями крові можливо сказати що первинний контакт, за умови відсутності гальмівного сліду, місце наїзду далі від місця на яке вказала водій ОСОБА_9 . За умові відсутності факту гальмування до моменту і в момент первинного контакту автомобіля по показанням свідка ОСОБА_14 з точки зупинки перпендикулярно краю проїжджої частини наїзд найбільш вірогідний. Далі експерт ще висуває свої припущення стосовно відривання потерпілої від поверхні, пересування якийсь час на капоті автомобіля і так далі. Всі ці питання взагалі виходять за межі компетенції медичного експерта, і знову ж таки ідуть в розріз з даними зафіксованими в протоколі огляду автомобіля ВАЗ-21074.

На підставі вищевикладеного просив клопотання задовольнити.

Присутні у судовому засіданні підозрювана ОСОБА_6 та її захисник, адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти клопотання. Посилався на ті обставини, що запропоновані захисником вихідні дані для проведення експертизи співпадають із вихідними даними, які задавалися на вирішення попередніх автотехнічних експертиз, та по яким вже маються однозначні висновки. Крім того посилався на ту обставину, що до компетенції Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України не входить проведення експертизи, про яку клопоче захисник підсудної.

Потерпіла ОСОБА_23 та її представник, адвокат ОСОБА_5 підтримали думку прокурора, проти клопотання також заперечували вважаючи його безпідставним, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для повного та об`єктивного розгляду справи.

Так, згідно ч.1 ст.242 КПК України (в редакції 1961 року), експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Вислухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підсудної ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, оскільки факти на які у клопотання посилається захисник мають вагоме значення для вирішення справи по суті зважаючи на те, що своєї вини підсудна ОСОБА_6 у пред`явленому звинуваченні не визнає, а вирішити дані протиріччя самостійно суд не має можливості. Також суд враховує ту обставину, що в матеріалах справи наявні дві автотехнічні експертизи, висновки яких не відповідають одне одному, що унеможливлює їх покладення в основу вироку суду за результатами розгляду кримінальної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.242,332 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника підсудної ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про призначення комплексної судової автотехнічної та судової медичної експертизи, - задовольнити.

Призначити по матеріалам кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.286 ч.2 КК України, комплексну судову автотехнічну і судово-медичну експертизу, виконання якої доручити судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, буд.№17.

При дослідженні обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди використати наступні вихідні данні:

Загальні дані, які не протирічать об`єктивним даним: дорожньо-транспортна пригода мала місце в світлий час доби, на прямій асфальтобетонній ділянці горизонтального профілю шириною 14 м, для двох напрямків. Стан дорожнього покриття сухий. За напрямком руху автомобіля ВАЗ-21074 дорожні знаки не встановлені. Автомобіль ВАЗ-21074 технічно справний, без вантажу, рухався з одним пасажиром зі швидкістю 50-55 км/год., на відстані 4,0 м від правого краю проїжджої частини. До контакту автомобіль ВАЗ-21074 рухався без гальмування, паралельно вісі дороги. Після контакту з пішоходом водій ОСОБА_9 застосувала відворіт вліво і гальмування. З права, по ходу руху автомобіля ВАЗ-2107, за межами проїжджої частини знаходяться ялинки, із-за яких з`явилася пішохід ОСОБА_24 . Інших пішоходів на проїжджій частині та поблизу неї не було. До наїзду автомобіль ВАЗ- 21074 рухався без гальмування. На правому передньому крилі автомобіля ВАЗ-21074 зафіксоване пошкодження у вигляді вм`ятини, довжиною 30 см, початок якої розташований на відстані 0,27 м від переднього зовнішнього габариту автомобіля. Біля правої передньої стійки розбите вітрове скло. Інших пошкоджень чи прикмет взаємодії пішохода з автомобілем не виявлено.

Варіант 1. (по показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 ):

Автомобіль НОМЕР_1 контактував своїм переднім правим кутом з лівою бічною поверхнею тіла пішохода. Малолітній пішохід шкільного віку в темпі спокійного шагу підійшла до проїжджої частини, справа, по ходу руху автомобіля ВАЗ-21074, та ступивши однією ногою на проїжджу частину, зупинилась на відстані 2,6 м від електричної опори б/н. Простоявши в такому положенні 3,0 секунди, пішохід почала рух, справа на ліво по ходу руху автомобіля ВАЗ-21074, в такому темпі, що від правого краю проїжджої частини до місця наїзду пройшла відстань 4,0 м за 1,4 секунди. Видимість пішохода ОСОБА_24 з місця водія автомобіля НОМЕР_1 , яка стоїть однією ногою на проїжджій частині, становить 80,45 м. Місце наїзду на пішохода розташоване на відстані 4,0 м від правого краю проїжджої частини та на відстані 2,6 м за електричною опорою б/н. Моментом виникнення небезпеки для руху водієві ОСОБА_9 вважати момент початку руху пішохода ОСОБА_24 від місця, в якому вона стояла, - момент визначений комісією експертів Харківського НДІСЕ. На проїжджій частині біля правого краю, по ходу руху автомобіля ВАЗ-21074, стояв невстановлений автомобіль.

Варіант 2. (по показанням обвинуваченої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_25 ):

Неповнолітня пішохід ОСОБА_24 з`явилась в полі зору водія ОСОБА_9 перпендикулярно вісі дороги, із-за об`єкта який затуляє оглядовість (ялинки), в темпі бігу, з такою швидкістю, що відстань 5 м. вона долала за 1,2 секунди. Місце наїзду розташоване на відстані 4,0 м від правого краю проїжджої частини та на відстані 6,8 м від кута будинку №49 по вул. 22 Партз`їзду. Ялинка із-за якої вибігла потерпіла рухаючись в бік проїжджої частини, розташована на відстані 4,3 м від кута будинку АДРЕСА_1 (прив`язка до стовбура). Сама потерпіла вибігла на відстані 2,5 м від стовбура ялинки. Крона ялинки діаметром 3,6 м. Відстань, від переднього габариту автомобіля до лінії руху пішохода, з якої водій ОСОБА_9 могла об`єктивно побачити пішохода ОСОБА_24 складає 20,6 м. Пішохід під час виявлення її водієм ОСОБА_9 знаходилась на відстані 1,0 м перед проїжджою частиною та на відстані 6,8 м від кута будинку АДРЕСА_1 . Місце контакту на автомобілі, - бокова частина переднього правого крила, на відстані не менше 0,27 м від переднього габариту автомобіля. Моментом виникнення небезпеки для руху вважати момент появи пішохода із-за ялинки, яка обмежувала оглядовість.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Які тілесні ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_24 , отримані нею під час дорожньо-транспортної пригоди?;

2) Які ушкодження могли утворитися в потерпілої саме під час контакту з автомобілем ВАЗ-21074, до падіння її на проїжджу частину дороги?;

3) Який механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої ОСОБА_24 .?;

4) В якому становищі знаходилась потерпіла ОСОБА_24 по відношенню до автомобіля, під час первинного контактування з ним?;

5) Якими частинами автомобіля ВАЗ-21074 було здійснено первинний контакт з потерпілою ОСОБА_24 .?;

6) Як повинна була діяти водій в дорожніх умовах, які склалися, для запобігання дорожньо-транспортної пригоди?;

7) Чи мала технічну можливість водій ОСОБА_9 запобігти наїзду на пішохода при заданих вихідних даних, по кожному з наданих варіантів виникнення дорожньо-транспортної пригоди?;

8) Чи вбачаються в діях водія ОСОБА_9 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які могли знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, з урахуванням кожного із заданих варіантів вихідних даних?.

Експерта попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 Кримінального Кодексу України .

В розпорядження експерта для проведення експертизи надати матеріали кримінальної справи №1-401/11 (провадження №1/210/5/16).

Витрати, пов`язані з проведенням призначеної судом експертизи, покласти на підсудну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на ініціатора її проведення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1