печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

29.08.2016 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 у справі за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 накладено арешт на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих ТОВ «Фінайті» () у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649).
Проте, за твердженням заявника, ТОВ «Фінайті» здійснює реальну господарську діяльність, матеріали кримінального провадження не вказують на ймовірну причетність товариства до вчинення злочинів за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин, жодній посадовій особі ТОВ «Фінайті» про підозру не оголошено, грошові кошти на рахунку товариства речовими доказами у справі не визнано, вони належать ОСОБА_5 відповідно до договору про надання послуг з переказу коштів від 21.05.2015, що у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, слідчого, який заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що наразі необхідність в арешті грошових коштів не відпала, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234, внесеному 04.07.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Ай Ті Фінанс» () всупереч Постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» свідомо продовжували підтримувати функціонування програмно-технічних комплексів самообслуговування платіжних терміналів внутрішньодержавної небанківської платіжної системи «24NONSTOP» на окупованих територіях Донецької області, які обслуговувались суб`єктами підприємницької діяльності дилерами ТОВ «Ай Ті Фінанс», які через «Міністерство доходів та зборів ДНР» сплачували податки в бюджет ДНР.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 у справі за клопотанням старшого слідчого СВ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 накладено арешт на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих ТОВ «Фінайті» () у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649).
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
З тексту ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016 вбачається, що при арешті грошових коштів на рахунках ТОВ «Ай Ті Фінанс» слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2016, та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1