АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/2484/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1865/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий: 8 квітня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі,

-за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 8 квітня 2015 року, та остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років та 3 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишений без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з 3 березня 2016 року, та йому зарахований у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 3 березня 2016 року до 18 травня 2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 1169 гривень 12 копійки.
Доля речових доказів вирішена згідно ст.100 КПК України.

Як встановив суд, приблизно о 22 годині 22 листопада 2015 року ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння знаходився на сходовому майданчику біля квартири АДРЕСА_2 , де підійшов до ОСОБА_10 та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, із корисливих спонукань, під вигаданим приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_10 належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo» А398t. Нічого не підозрюючи про реальний злочинний намір ОСОБА_9 , ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 мобільний телефон «Lenovo» А398t, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна». ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , імітуючи здійснення телефонного дзвінку, побіг з викраденим телефоном марки «Lenovo» «А398t», вартістю 1104 гривень. Після чого він з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 13 січня 2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння прийшов до раніше знайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив спільне вживання спиртних напоїв з ОСОБА_11 14 січня 2016 року в нічний час, точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_9 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_11 спить та за його діями не спостерігає, таємно заволодів належною потерпілій ОСОБА_12 машинкою для стрижки «Vitek» Professional модель «VТ-1362ВК» вартістю 185 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Також, приблизно о 00 годин 30 хвилин 29 лютого 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи на станції «Обрій», зупиночна платформа 24 кілометр в м. Харків, зайшов у салон електропотягу сполученням «Лосєво 1» м. Харків до Граково Чугуївського району Харківської області, який рухався у напрямку «Лосєво 1» по пр. Московському, 275 в м. Харкові. Перебуваючи у салоні потягу ОСОБА_9 підійшов до сплячого у нетверезому стані ОСОБА_13 та діючи, згідно раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_13 спить і за його діями не спостерігає, таємно заволодів належним ОСОБА_13 мобільним телефоном «Lenovo А66», вартістю 1044 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
У період часу з 21 години до 22 години 2 березня 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 142 по проспекту Олександрівському в м.Харкові, зайшов у салон тролейбусу третього маршруту, який рухався в напрямку кінцевої зупинки, розташованої біля будинку № 2 по вул. 12 Квітня в м. Харкові. Перебуваючи в салоні тролейбусу ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_14 та, діючи, згідно раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань, скориставшись тим, що ОСОБА_14 спить, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів належною ОСОБА_14 жіночою сумкою чорного кольору з шкіряного замінювача, в якій знаходились документи на її ім`я, та мобільний телефон «Nokia» model: НОМЕР_1 , вартістю 245 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 зняв з вух потерпілої ОСОБА_14 золоті сережки, 585 проби, вартістю 1988 гривень. Після чого з місця вчинення злочину з вказаним вище викраденим майном зник.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому більш м`яке покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, посилається на щире каяття у скоєному, активне сприяння слідству, на відсутність претензій з боку потерпілих, а також на те, що він є сиротою, неофіційно працював та на його утриманні перебувають неповнолітні діти, 9-ти місяців та 11 років, а його родина потребує матеріальної допомоги.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який на обґрунтування поданої апеляційної скарги просив пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України за обставин, встановлених у вироку ґрунтується на досліджених в судовому засіданні в порядку ч.3 ст.349 КПК України доказах і цей висновок суду ніким з учасників процесу не оскаржується, а тому апеляційним судом вирок в цій частині, згідно ст. 404 КПК України, не перевіряється.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання: у межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до вимог Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних та корисливих злочинів, офіційно не працював, вчинив ряд злочинів середньої тяжкості у період іспитового строку за попереднім вироком.

Щире каяття та сприяння у розкритті злочинів визнані судом в якості обставин, що, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує ОСОБА_9 покарання, судом правильно зазначено - вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені факти свідчать про те, що обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, вже були враховані судом при призначенні йому покарання.

Колегія суддів зважаючи на конкретні обставини по справі, кількість епізодів вчинених злочинів, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого, погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише за умови його ізоляції від суспільства, вважає призначене йому покарання законним і обґрунтованим, і приходить до висновку, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також для попередження скоєння ним нових злочинів.

Посилання ОСОБА_9 на те, що на його утриманні перебувають малолітні діти, а також на тяжке матеріальне становище його родини, матеріалами кримінального провадження не підтверджені, натомість судом встановлено, що обвинувачений не працював, виходячи з чого він не мав законних джерел заробітку, натомість вчинив ряд умисних корисливих злочинів проти власності, а тому його доводи з урахуванням всіх обставин по справі та даних про його особу, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, а також те, що злочини обвинуваченим вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому покарання йому призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, з урахуванням вимог ч.4 цієї статті, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання, оскільки обставини, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів.
Отже, підстав вважати призначене ОСОБА_9 за вчинені злочини та остаточне покарання за сукупністю вироків явно несправедливим через його суворість, про що зазначає обвинувачений в апеляційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом`якшення.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19 травня 2016 року по 18 липня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

______________________ ______________________ ______________________

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 .