Справа № 640/1959/14-к
н/п 1-кс/640/2889/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Провалля Свердловського району Луганської області, громадянки України, яка має середню освіту, одружена, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149 КК України,-
05.04.2016 старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності підозрюваної, у зв`язку з оголошенням та перебуванням ОСОБА_6 у міжнародному розшуку.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що наприкінці лютого 2013 року ОСОБА_7 в м. Бєлгород РФ була створена та очолена організована група з міжнародними зв`язками, до складу якої окрім нього увійшли громадянка України ОСОБА_6 та громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 , які попередньо зорганізувались у спільне об`єднання для готування та систематичного вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій всіх учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, а саме здійснення незаконних угод, об`єктом яких є людина, пов`язаних з переміщенням потерпілих через державний кордон України, передачею та отриманням людини з метою сексуальної експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи. Після чого, у продовж часу з березня по травень 2013 року, ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому спільним планом функцію підбору, вербовки та переміщення завербованих ним осіб жіночого полу до м.Бєлгород РФ, прибував до м.Харкова де зустрічався з особами жіночого полу, візуально їх оцінював, під час бесід з`ясовував що ті знаходяться у скрутному матеріальному стані та використовуючи цей уразливий стан, пропонував їм займатись проституцією в м. Бєлгород РФ та повідомляв заздалегідь неправдиві відомості про можливість таким чином заробити значні для потерпілих суми. У подальшому ОСОБА_7 особистим автотранспортом переміщував осіб, які погодились на його пропозиції до м.Бєлгород РФ, де передавав ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , які їх безпосередньо експлуатували забезпечуючи заняття проституцією отриманими від ОСОБА_7 особами.
Вищевказаним способом учасниками групи були підібрані, завербовані, переміщені з м. Харкова до м. Бєлгорода РФ та сексуально експлуатовані ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та завербована з метою переміщення до м. Бєлгорода РФ для подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_11 .
Слідчий вказав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується свідченнями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , даними які містяться у протоколах пред`явлення фотознімків для впізнання, під час якого потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 серед пред`явлених ним фотознімків вказали на ОСОБА_12 та пояснили, що саме ОСОБА_6 їх передав ОСОБА_7 та у подальшому ОСОБА_12 забезпечувала та контролювала їх заняття проституцією в м.Бєлгород, даними які містяться у протоколах пред`явлення фотознімків для впізнання, під час якого підозрюваний ОСОБА_7 серед пред`явлених йому фотознімків вказав на ОСОБА_12 та пояснив, що саме ОСОБА_6 в м.Бєлгород забезпечувала заняття проституцією дівчат яких він привозив з м.Харкова, показаннями підозрюваного ОСОБА_7 про те, що він запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_8 забезпечувати та контролювати заняття проституцією особами жіночого полу, яких він буде привозити з м.Харкова та вони погодились на цю пропозицію; довідкою Прикордонної служби України № 51/1293 від 29 червня 2013, про перетин ОСОБА_7 Державного кордону України разом із ОСОБА_9 .
Правова кваліфікація вчинених кримінальних правопорушень злочини, передбачені ч.3 ст. 149 КК України, а саме здійснення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так саме вербування, переміщення, отримання людини, вчинені з використанням обману чи уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб, організованою групою.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст. 149 КК України винесене 26.07.2013 та направлене за місцем реєстрації ОСОБА_6 та разом із запитом про міжнародну правову допомогу до Генеральної прокуратури Російської Федерації для подальшого вручення ОСОБА_6 20.09.2013 винесено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_6 на ч.3 ст. 149 КК України.
Станом на 18.11.2015 та на теперішній час ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку за обліками Генерального секретаріату Інтерполу.
Слідчий вказав, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 , покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ОСОБА_6 за місцем своєї реєстрації не мешкає, згідно із свідченнями її рідної сестри ОСОБА_13 на протязі тривалого часу ОСОБА_6 мешкає разом із чоловіком на території Російської Федерації, тому перебуваючи на свободі вона може виїхати до РФ та там переховуватись; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 ніде не працює та не має офіційних джерел існування, тому для отримання доходів вона може вичинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Слідчий зазначив, що матеріалами, які підтверджують можливість скоєння вказаних дій, є показання свідка ОСОБА_13 , згідно яких ОСОБА_6 тривалий час мешкає у Російській Федерації, ксерокопією паспорту ОСОБА_6 у якому вказане як місце її реєстрації АДРЕСА_1 , свідчення потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 в м.Бєлгород РФ забезпечувала та контролювала заняття проституцією іншими особами з чого отримувала доходи, тобто офіційних джерел існування ОСОБА_6 не має. Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного.
Адвокат підозрюваної проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не проведено жодних дій щодо розшуку підозрюваної. Також вказала, що матеріали клопотання не містять документів, які підтверджують перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку. Крім того вважала недоведеними ризики, зазначені слідчим у клопотанні.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.149 КК України.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно повідомлення старшого інспектора з ОД Сектора Укрбюро Інтерполу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.03.2016, станом на 02.03.2016 ОСОБА_6 перебуває в міжнародному розшуку за обліками Генерального секретаріату Інтерполу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що підозрювана ОСОБА_6 залишила своє постійне місце проживання та межі України, тривалий час переховується від органів досудового слідства, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає запобіжний захід відносно неї у вигляді тримання під вартою. З вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Зазначена ухвала дає право затримати підозрюному ОСОБА_6 та доставити її до до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, що дає підстави не визначати заставу, оскільки питання про її обрання буде вирішуватися в судовому засіданні, як і питання про застосування запобіжного заходу.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 395, 579, 580 КПК України, слідчий суддя,
В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), без визначення застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді, суду для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останньої.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1