Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1677/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 від 15.03.2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, має на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України судимість погашена, у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 16 січня 2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні кафе «Фрасин», розташованого по вулиці Шевченка, № 78 в с. Новоселиця Виноградівського району, яке належить ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час конфлікту між ним та ОСОБА_7 , до них підійшов ОСОБА_8 , який намагався відштовхнути ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 умисно наніс один удар головою в область носа та два удари кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_8 .

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки лівого ока, набряку м`яких тканин носа, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку.

Згідно висновку експерта № 80 комісійної експертизи від 20.01.2015 тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки лівого ока, набряку м`яких тканин носа відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Поряд з цим дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині та цивільний позов не визнав. Умисно тілесні ушкодження потерпілому не спричиняв. Перебуваючи у кафе під час розмови з свідком ОСОБА_7 до нього підійшов потерпілий ОСОБА_8 . Останнього він відштовхнув від себе. Грубе порушення громадського порядку та вираження явної неповаги до існуючих загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, ним вчинено не було, нормальна робота закладу не припинялась. Так, рідний брат потерпілого ОСОБА_7 є колишнім чоловік його племінниці ОСОБА_9 . На передодні події, племінниця йому поскаржилася про те, що її ображав ОСОБА_7 . У вечірній час 16.01.2014 року проїжджаючи біля кафе «У Фрасин» в Новоселиця він побачив ОСОБА_7 . Зупинившись він вийшов з машини та підійшов до нього, спитав про те чому він ображає племінницю. У відповідь ОСОБА_7 намагався його вдарити, а після забіг у кафе. Він зайшов за ним. У кафе він звертався до ОСОБА_7 щоб той вийшов на вулицю. Тоді до нього підбіг його брат ОСОБА_8 , який перебував у нетверезому стані та намагався його вдарити. Він його відштовхнув. Тоді ОСОБА_8 впав на підлогу, свідомість не втрачав. Після залишив кафе. Робота у кафе не припинялась. У кафе знаходився близько 4 хвилин. В разі його засудження просив звільнити від призначеного покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році".

Потерплій ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що одного вечора він з братом ОСОБА_7 , знайомими ОСОБА_10 та іншими знаходились у кафе «У Фрасин» в с. Новоселиця. Його брат вийшов, а коли повернувся за ним забіг ОСОБА_5 та вдарив його. Він вирішив заступитись за брата та підійшов до них. На його запитання ОСОБА_5 схопив за комір куртки і вдарив головою в область носа та два рази кулаком по обличчю. Племінниця ОСОБА_5 була дружиною його брата ОСОБА_7 . Подія у кафе тривала близько 3 хвилин. Від отриманого удару в нього з носа потекла кров. Між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_11 мають місце неприязні відносини. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що знаходячись у кафе «У Фрасин» в с. Новоселиця» він вийшов на терасу. До нього підійшов ОСОБА_5 та намагався вдарити, він відхилявся від ударів та зайшов у кафе. У кафе ОСОБА_5 знову намагався його вдарити. Це побачив його брат ОСОБА_8 та підійшов до них. ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 удар головою по обличчю, потім удари рукою. У кафе було близько 10 осіб. ОСОБА_5 був п`яний. Дії ОСОБА_5 були викликані тим, що на передодні він образив його племінницю, з якою раніше перебував у шлюбі. Шлюб розірвано як 2 роки тому. Від нанесених його брату ударів в нього текла кров. Він з братом алкогольні напої не вживали, не встигли випити пиво. Висловлювались на адресу ОСОБА_5 нецензурно у відповідь на образи. Після цього він з братом залишили кафе. Раніше між ними та обвинуваченим також були конфлікти.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 16.01.2014 року він з ОСОБА_5 поїхав до кафе в с. Новоселиця. На терасі кафе стояв ОСОБА_13 . До нього підійшов ОСОБА_5 і між ними почалась штовханина. Після ОСОБА_13 забіг у кафе. Він не бачив, що б ОСОБА_5 на терасі наносив удари ОСОБА_13 . Що було у кафе не знає.

Свідок ОСОБА_10 показав на те, що він знайомий як з ОСОБА_7 так і з ОСОБА_8 16.01.2014 року всі вони знаходились у кафе «У Фрасин». В один час ОСОБА_7 виходив, коли повернувся за ним зайшов ОСОБА_5 . Між ним була сварка. До них підійшов ОСОБА_8 , який схопив ОСОБА_5 за куртку. Останній його відштовхнув. Подія тривала декілька хвилин. Робота кафе не припинялась. Після події він з ОСОБА_7 та знайомими виплили ще по 50 грам горілки та пішли додому.

Свідок ОСОБА_14 в показав, що 16.01.2014 року він разом з ОСОБА_15 знаходився у кафе. У кафе зайшов ОСОБА_7 , за ним ОСОБА_5 . До них підійшов ОСОБА_8 , який схопив ОСОБА_5 за куртку. ОСОБА_5 його відштовхнув. Від поштовху ОСОБА_7 впав на підлогу. В нього текла кров. Чи наносив удар ОСОБА_5 ОСОБА_8 по обличчю не бачив. Після закінчення події він залишив кафе через 20 хвилин.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він є власником кафе « У Фрасин» в с. Новоселиця. 16.01.2014 року закладу шкода завдана не була. Жодних претензій до ОСОБА_5 він не має. Після події він прийшов до закладу і він продовжував працювати. Закритий був за графіком близько 22 голини, плюс мінус 10-20 хвилин та не у зв`язку з конфліктом. Приблизно за 20 хвилин до закриття бармен попереджає відвідувачів про закриття закладу. У закладі обстановка не була порушена.

Свідок ОСОБА_17 показав, що у вечірній час він на автомобілі ОСОБА_5 під`їхали до кафе « У Фрасин». Біля кафе знаходився ОСОБА_7 . До нього підійшов ОСОБА_5 . ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_5 по обличчю і забіг у кафе. За ним зайшов ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_5 вийшов з кафе і поїхали додому. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 щоб з ним поговорити з приводу того, що останній на передодні ображав його племінницю, яка була вже на той час колишньою дружиною ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_18 показала про те, що 16.01.2014 року вона знаходилась на стажуванні у кафе «У Фрасин» в с. Новоселиця на роботу бармена. Заклад починає роботу з 9 години а закінчує о 22 годині. У вечірній час коли вона повернулась з кухні побачила, як у ОСОБА_7 з носа текла кров. ОСОБА_5 в цей час стояв за прилавком. ОСОБА_7 вмився від крові. Потім ОСОБА_5 з ОСОБА_8 сперечались. ОСОБА_5 випив 50 грам горілки, а після на її прохання вийшов з кафе. Чи вживали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 алкогольні напої не бачила. ОСОБА_5 у її присутності не вчиняв дії, які б слугували припиненню роботи кафе. Після події вона ще обслуговувала відвідувачів закладу.

Крім цього вина обвинуваченого доводиться наступними доказами:

- заявою ОСОБА_8 про вчинення, зокрема, відносно нього кримінального правопорушення 16.01.2014 року у приміщення кафе в с. Новоселиця, шляхом нанесення ударів та спричинення умисних тілесних ушкоджень (а.п.10);

- висновком № 80 комісійної експертизи від 20.01.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки лівого ока, набряку м`яких тканин носа відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; по давності тілесні ушкодження вкладаються в строк події 16.01.2014 року; виникли по ударному механізму спричинення, якими могла бути як стиснута в кулак рука, так і голова сторонньої особи (а.п.227-233 т.2).

Таким чином, твердження обвинуваченого при неумисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень спростовуються дослідженими доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами, у зв`язку з чим таке твердження обвинуваченого суд не приймає.

Поряд з цим, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Мотивами такої кваліфікації для обвинувачення слугували обставини про те, що обвинувачений грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, безпричинно пристав до ОСОБА_8 , де в присутності відвідувачів кафе почав висловлюватись нецензурними словами, після наніс удар головою в область носа та три удари правої руки по обличчю, чим спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, внаслідок чого було припинено нормальну роботу закладу (а.п.98-99 т.1).

Обставини такого обвинувачення, за винятком спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли з урахуванням вищевикладеного та наступного.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав на те, що ОСОБА_5 наніс йому один удар головою в область носа та два удари рукою по обличчю. Ці покази потерпілого повністю узгоджуються з висновком експертизи та спростовують обставини обвинувачення про кількість нанесених потерпілому ударів.

З приводу інших обставин обвинувачення, зокрема, свідка ОСОБА_16 , як власника кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », свідка ОСОБА_18 , потерпілих та інших свідків, а також обвинуваченого вбачається, що робота зазначеного закладу внаслідок дій останнього припинена не була.

За змістом диспозиції ст. 296 КК України об`єктом хуліганства є порушення громадського порядку. Судом встановлено, що сама подія не носила тривалого характеру, робота закладу, в якому вона відбулась, не припинялась, і не містить ознак хуліганських дій, направлених на порушення громадського порядку.

Згідно роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин вчинення кримінально караних дій.

Дії, що супроводжуються завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним та викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Із матеріалів провадження та досліджених судом доказів видно, що між сім`єю потерпілого, потерпілим та обвинуваченим попередньо склались неприязні стосунки, що і викликало такі дії обвинуваченого, які не пов`язані з грубим порушенням громадського порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у даному випадку мотив явної зневаги до суспільства та умисел на порушення громадського порядку в діях обвинуваченого відсутні.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що нанесення обвинуваченим потерпілому одного удару головою по обличчю та два удари кулаком руки по обличчю, внаслідок чого останньому було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, не утворюють склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з чим дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений винний у вчиненні цього злочину (кримінального правопорушення) та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані особистості: у лікарів нарколога, психіатра на Д обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, має повноцінну сім`ю, в якій виховується малолітня донька, є особою раніше не судимою (т. 1 а.п. 50, 51, 52, 53, 54, 56). За таких обставин, з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, який є раніше не судимим, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу, і таке покарання на думку суду буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Поряд з цим ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році", яким передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Так, обвинувачений має на утриманні доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.52 т.1), злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України характеризується прямим умислом та відповідно до ст. 12 цього Кодексу класифікується як злочин невеликої тяжкості.

Враховуючи, що від потерпілого ОСОБА_8 не було подано клопотання про розгляд позову у його відсутності, заявлений ним цивільній позов на підставі частини 1 статті 326 КПК України підлягає залишенню без розгляду, що не є перешкодою для потерпілого звернутись з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази не визнавались. Процесуальні витрати відсутні.

Діючи заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. в ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень та матеріальної шкоди в сумі 1 200 гривень (а.п.27-28 т.2).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1