Провадження № 1-кп/537/143/2013
Справа № 537/2544/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2013 р. м.Кременчук

Крюківський райсуд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : Маханькова О.В.

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

прокурора Некрасова Р.В. ,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кременчуці кримінальне провадження №0000654 про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, Молдова, молдованин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, БОМЖ, раніше судимий:

- 22.05.2002року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.186,104КК України до 1року позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік;

- 21.05.2004року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.187КК України до 4років позбавлення волі. Звільнений умовно достроково, не відбутий термін 1рік 3 місяця 3дні.;

- 11.05.2007року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, 70,71 КК України до 7років 3 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 05.12.2012року за постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області умовно-достроково, не відбутий термін 1рік 4 місяці;

у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

26.03.2013року близько 13.00 гр.ОСОБА_1, перебуваючи у приміщенні автовокзалу у м.Кременчуці, який розташований по вул.Воровського 32/6, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, який виник раптово , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, повторно із кресла, що розташоване у залі очікувань, взяв дорожню сумку гр.ОСОБА_2, у якій знаходилися особисті речі, продукти харчування та приладдя для гоління, скориставшись тим, що потерпілий спав. ОСОБА_1 вважав, що він робить це не помітно для потерпілого. Після того як ОСОБА_1 вийшов з приміщення автовокзалу та пішов по вул.Шевченка у напрямку мосту через річку Дніпро, потерпілий ОСОБА_2 прокинувся, виявив крадіжку особистих речей та почав наздоганяти гр.ОСОБА_1 Коли потерпілий наздогнав ОСОБА_1, останній продовжив свої незаконні дії, з метою заволодіння та утримання особистими речами потерпілого, які поєднав із застосуванням потерпілому ОСОБА_2 насильства, яке не є небезпечним в момент спричинення, у вигляді одного удару кулаком в обличчя. Продовжуючи свої незаконні дії гр.ОСОБА_1 витягнув з кишені куртки потерпілого мобільний телефон ОСОБА_3 К 750, вартістю 240грн., тим самим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 240грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно викрав особисті речі потерпілого ОСОБА_2

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст..349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_1 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого , оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднаними із застосуванням насильства, яке небезпечне для життя та здоров*я , вчиненим повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини помякшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати пятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим пятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти пяти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вищевикладене, суд прийшов до наступних висновків: ОСОБА_1 , будучи судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин під час умовно -дострокового звільнення . Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства . Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, вчинив злочин під час умовно- дострокового звільнення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі . В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Кіровоградського районного суду м.Кіровограда від 11.05.2007року.

Речові докази по справі залишити власнику.

Запобіжний захід залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання

- за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднати невідбутну частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 11.05.2007року у виді позбавлення волі строком на один місяць та остаточно призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді 4/чотирьох /років 1 ( один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 26.03.2013року.

Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Маханьков О.В.