Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-2390/434/12 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст. 165-2 КПК України ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Безверхого І.В.,

суддів Демиденка А.І., Ятченка М.О.,

за участю прокурора Буджерак М.Р.,

адвоката ОСОБА_3

старшого слідчого СВ

УСБУ в Черкаській

області ОСОБА_4,

розглянула матеріали справи за апеляцією адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2012 року, якою відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого,

обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у період з березня по липень 2012 року, за попередньою змовою організували контрабандне переміщення із КНР на територію України психотропних речовин. ОСОБА_6, використовуючи міжнародні поштові відправлення ЗМК ДПСЗ «ЕМS», неодноразово отримував з КНР у відділенні Укрпошти м. Черкаси з приховуванням від митного контролю психотропні речовини. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 незаконно виготовляли психотропні речовини та розфасовували їх для подальшої реалізації.

Згідно листа Київської регіональної митниці № 8-38/7225 від 24.07.2012 р., на адресу ОСОБА_6 надійшло міжнародне поштове відправлення ЕЕ693239809CN, під час огляду якого була виявлена порошкоподібна речовина білого кольору вагою 105.22 гр., яка згідно висновку експерта є синтетичним каннабіноїдом МАМ-2201, що є гомологом сполуки АМ-2201, і є психотропною речовиною.

Обираючи ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, місцевий суд у постанові зіслався на те, що перебуваючи на волі він може вчиняти в подальшому нові злочини і ухилятися від слідства та суду.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_3 в поданій ним апеляції ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової постанови про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

При цьому вказує, що місцевий суд. в порушення вимог чинного законодавства не взяв до уваги в якості обставин, які дають підстави для обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов'язаного із триманням під вартою, а саме, поза увагою суду першої інстанції залишилися позитивні характеризуючи дані на особу ОСОБА_5, те, що на утриманні він має матір, яка є інвалідом другої групи, ніде не працює і потребує стороннього догляду, має постійне місце проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, про законність судового рішення, адвоката ОСОБА_3, підтримавшого свою апеляцію, дослідивши матеріали справи та обміркувавши над доводами апеляції колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», а саме п. 3 - взяття під варту обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із положень ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Крім цього, відповідно до вимог ст.ст. 148, 150 КПК України, запобіжні заходи, і в тім числі у вигляді взяття під варту, застосовуються з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що особа буде намагатися ухилятися від слідства і суду та не виконувати інших вимог, зазначених вище.

При цьому також враховуються тяжкість злочину та дані про особу.

Як випливає із мотивувальної частини оскаржуваної постанови, задовольняючи подання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту суд вірно зіслався на тяжкість злочину, санкція статті закону за його вчинення передбачає покарання на строк від п'яти до десяти років позбавлення волі. Неспростованими залишилися також посилання органу слідства про можливість ухилення ОСОБА_5 від явки до слідчого та суду, перешкоджання встановленню істини по справі в разі визначення йому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Крім того, згідно наявних матеріалів справи він двічі притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КК України - 09.12.2011 р. та за ч. 1 ст. 286 КК - 12.12.2011 р., а враховуючи те, що він знову притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 305 КК України, то це свідчить про те, що він не зробив для себе відповідних висновків після вчинення ним порушення Закону, і таким чином не став на шлях виправлення та перевиховання і продовжує свою злочинну діяльність.

При обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу місцевим судом враховані і інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат.

Інших підстав, заслуговуючи на увагу про зміну відносно ОСОБА_5, запобіжного заходу із тримання під вартою на підписку про невиїзд, адвокат в апеляції не наводить.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2012 року відносно ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, - без задоволення.

Головуючий

Судді