Єдиний унікальний номер 185/7271/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за 0002029 від 04.08.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, українця,

громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого,

непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

21.12.2015 року Павлоградським міськрайоним судом

Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185 КК

України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 21.12.2015 року був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.1 ст. 185 КК України КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вирок у відношенні ОСОБА_3 вступив в законну силу та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області 03.02.2016 року. 04.02.2016 року ОСОБА_3 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ, де він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. У відповідності до ч.3 ст. 13 КВК України 04.02.2016 року інспектором Павлоградського МРВ КВІ винесено постанову про встановлення дня явки ОСОБА_3 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ перший четвер кожного місяця. З постановою засуджений був ознайомлений під підпис. Крім того, 04.02.2016 року ОСОБА_3 було вручено направлення на громадські роботи до КП «Затишне місто» міста Павлограда, де він повинен був приступити до громадських робіт з 06.02.2016 року.

Згідно виданого направлення до КП «Затишне місто» м. Павлограда для відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_3 в назначений день не з`явився, графік відпрацювання громадських робіт не склав, та до відпрацювання громадських робіт не приступив. В подальшому, починаючи з 06.02.2016 року ОСОБА_3 , будучи письмово ознайомленим із необхідністю реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та виконання громадських робіт в КП «Затишне місто», допустив порушення порядку відбування покарання, не з`явився до КП «Затишне місто» м. Павлограда для відбуття покарання та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ, чим скоїв правопорушення проти правосуддя.

29.07.2016 року у відношенні ОСОБА_3 працівниками Павлоградського МРВ КВІ було винесено письмове попередження про те, що в разі подальшого порушення ним порядку та умов відбування покарання, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Від ОСОБА_3 було відібрано пояснення, в якому він не зміг підтвердити факту поважної причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

ОСОБА_3 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`являвся до КП «Затишне місто» м. Павлограда, для відпрацювання громадських робіт, про причину не явки нікому не повідомив чим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в КП «Затишне місто» м. Павлограда та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присуджених йому Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 200 (двохсот) годин громадських робіт відпрацьованого часу не має, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду пояснив, що 21.12.2015 року він був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровській області за ч.1 ст. 185 КК України КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт. Вирок у відношенні нього вступив в законну силу та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області. Він з`явився до Павлоградського МРВ КВІ, де він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. Інспектором Павлоградського МРВ КВІ було винесено постанову про встановлення дня явки його на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ. Йому було вручено направлення на громадські роботи до КП «Затишне місто» міста Павлограда, де він повинен був приступити до громадських робіт. Однак до відпрацювання громадських робіт він не приступив, так як працював на іншій роботі, у чому щиро розкаюєтся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний в ухиленні від відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога з 2011 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання психоактивних речовин, синдром залежності, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, є рецидив злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року у виді громадських робіт у покарання у виді арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року, за яким він був засуджений до покарання у виді 200 годин громадських робіт, оскільки останній вчинив злочин, не відбувши покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного місяця арешту.

На підставі п.4 ч.1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року у виді 200 (двісті) годин громадських робіт у покарання у виді арешту строком 25 (двадцять п`ять) днів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за вироком, частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року, та остаточно до відбування визначити покарання у виді одного місяця п`ятнадцяти днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .