АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/302/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/998/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Кримінальні справи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Київським районним судом м. Харкова від 10.06.2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Московським районним судом м. Харкова від 27.11.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі.
13.01.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 14.04.2015 року по день набрання вироком законної сили.
Ухвалою цього ж суду від 27.01.2016 року засудженому частково задоволено його заяву, та зараховано за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 14.04.2015 року по 10.07.2015 року за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року, і роз`яснено, що він має право звернутися з клопотанням про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року до Московського районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись із таким рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року в частині відмови йому в перерахунку строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова, перерахувати йому строк за даним вироком з 14.04.2015 року по 28.12.2015 року.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що Жовтневий районний суд м. Харкова виніс ухвалу про відмову йому в перерахунку строку попереднього ув`язнення за вироком Московського районного суду м. Харкова по невідомим причинам, та рекомендував звернутися до цього ж суду з такою заявою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та особову справу засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення клопотання ОСОБА_8 про перерахунок строку його попереднього ув`язнення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 затриманий слідчим Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 14.04.2015 року згідно протоколу затримання особи, тому термін покарання обчислюється з 14.04.2015 року.

Як вказує суд першої інстанції, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, зараховується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ (24.12.2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року набрав законної сили 28.12.2015 року, тобто після набрання законної сили Закону №842-УІІІ.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження та дослідивши матеріали особової справи встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Київським районним судом м. Харкова від 10.06.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, а вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року - за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту фактичного затримання - 14.04.2015 року, і даний вирок набрав законної сили 10.07.2015 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року тимчасово залишено ОСОБА_8 у Харківській установі виконання покарання №27 на весь час розгляду кримінального провадження №643/10255/15-к у Московському районному суді м. Харкова (а.с.19 ч.1 особової справи).

З вищевказаної ухвали вбачається, що строк знаходження ОСОБА_8 не переривався з 14.04.2015 року по 18.09.2015 року.

Про це також вказано у вироку Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року, тобто, строк тримання під вартою відраховується з 14.04.2015 року.

Даних про те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 переривався, у кримінальних провадженнях та особистій справі відсутні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.03.2016 року нове клопотання засудженого ОСОБА_8 з вищевказаних підстав задоволене, та зараховано строк його попереднього ув`язнення з 18.09.2015 року по 28.12.2015 року за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2015 року за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України.

Тобто, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.03.2015 року були усунена помилка, яка допущена в ухвалі того ж суду від 27.01.2016 року, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки його вимоги задоволені, а апеляційне провадження закриттю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року - скасуванню в частині відмови йому в перерахуванні строку попереднього ув`язнення, а апеляційне провадження закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч.1 п.5, 409, 418, 419, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року в частині відмови йому в перерахуванні строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання за вироком Московського райсуду м. Харкова від 27.11.2015 року скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя
Судді -