Номер провадження 1-кп/754/460/16
Справа№754/7778/16-к
Вирок
Іменем України
01 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002105 відносно обвинувачених

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заворичі, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.03.2003 року Броварським районним судом Київської області за ст..15ч.3,186ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

28.05.2004 року Броварським районним судом Київської області за ст..141ч.2,189ч.2,263ч.1,187ч.2,70,71 КК України на 7 років 2 місяці позбавлення волі, 30.11.2010 року звільнився по відбуттю строку покарання.

та

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Семенівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.187ч.2 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій та обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за таких обставин.

20.02.2016 року приблизно о 02год.00хв. знаходячись неподалік станції метро «Лісова» по вул. Кіото,8 в м. Києві, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи згідно попередньої домовленості, переслідуючи корисливу мету, підійшли до потерпілого ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_4 у груди, від чого останній впав на землю. ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості, з метою подолання волі потерпілого до опору, сів ОСОБА_4 на груди та силою власного тіла став утримувати його в положенні лежачи на спині, а ОСОБА_8 тримав ОСОБА_4 за ноги. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 дістав з кишені ніж та приставив його до щоки ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив різану рану по краю нижньої щелепи справа, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинили напад на ОСОБА_4 , в ході якого заволоділи чужим майном, що належало ОСОБА_4 , а саме золотою обручкою, вагою 3,344г., вартістю 2240,48грн., яку за допомогою ножа зняли з пальця правої руки, внаслідок чого заподіяли ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран на зовнішній поверхні середньої та дистальної фаланг 4-го пальця правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та показав, що 20.02.2016 року він приїхавши до станції метро «Лісова» запізнився на останній автобус у м. Бровари, а тому вирішив дочекатись ранку, щоб поїхати додому. Біля станції метро він познайомився з ОСОБА_8 а потім з ОСОБА_4 , та стали вживати наркотичні засоби та алкогольні напої. В подальшому вони направились в бік кіоску біля станції метро, де ОСОБА_4 став їх ображати. Між ним та ОСОБА_4 виникла бійка, вході якої він наніс ОСОБА_4 один-два удари, при цьому ОСОБА_8 намагався їх розборонити. Від ударів ОСОБА_4 впав, а він разом з ОСОБА_8 пішли в кафе де продовжили розпивати спиртні напої. В подальшому приблизно через дві години при виході з кафе він знайшов ніж, який поклав собі у кишеню, та одразу були затримані працівниками поліції. Вказав, що розбійний напад він та ОСОБА_8 із застосуванням ножа на ОСОБА_4 не вчиняли, його майном не заволодівали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що 20.02.2016 року він приїхав зі станції метро «Академмістечко» до станції метро «Лісова». Біля станції метро він познайомився з ОСОБА_7 а потім з ОСОБА_4 , та стали вживати наркотичні засоби та алкогольні напої. В подальшому вони направились в бік кіоску біля станції метро, де ОСОБА_4 став їх ображати. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сутичка, при цьому він намагався їх розборонити. ОСОБА_4 впав на землю, після чого він разом ОСОБА_7 залишивши ОСОБА_4 пішли в кафе, де продовжили розпивати спиртні напої. В подальшому приблизно через дві години коли вони вийшли з кафе то були затримані працівниками поліції. Вказав, що розбійний напад він та ОСОБА_7 із застосуванням ножа на ОСОБА_4 не вчиняли, його майном не заволодівали.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме:

показами у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , про те, що 20.02.2016 року він перебував у кафе біля станції метро «Лісова», де вживав спиртні напої. Коли вийшов з кафе до нього підійшла незнайома дівчина та попросила телефон зателефонувати. В цей час до нього підійшли, як потім він дізнався ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими він пішов в парк Кіото пити пиво. В подальшому, ОСОБА_8 штовхнув його, внаслідок чого він впав на землю. Після цього, йому на груди сів ОСОБА_7 . Він став вириватись від ОСОБА_7 , однак ОСОБА_8 став тримати його за ноги. В цей час він почув, як ОСОБА_8 став обшукувати кишені його куртки. Після цього, ОСОБА_7 намагався зняти з безіменного пальця руки золоту обручку. Він став пручатись, кричати, після чого ОСОБА_7 дістав ножа та пристави його до правої щоки, внаслідок чого була порізана щока, потім за допомогою ножа ОСОБА_7 зняв обручку, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втекли.

показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , про те, що 20.02.2016 року був отриманий виклик про отримання тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_4 . По приїзду був виявлений ОСОБА_4 , який перебував у кареті швидкої медичної допомоги. ОСОБА_4 розповів про напад на нього та описав прикмети осіб, які на нього напали. Відпрацьовуючи територію, він з напарником ОСОБА_10 виявили місце події, де була виявлена рідина схожа на кров. Потім побачили підозрілих осіб, серед яких були, як потім дізнались ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому у ОСОБА_7 на руці та куртці були плями схожі на кров. Коли вони наблизились до осіб, ОСОБА_7 скинув з рук ніж. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані, викликані інші наряди поліції та слідчо-оперативна група. Місце де була виявлена рідина схожа на кров, а також місце де ОСОБА_7 скинув ніж були взяті під охорону, і до приїзду слідчо-оперативної групи ніхто не підходив. Вказав, що для встановлення всіх обставин була застосована розшукова собака. Бачив, як собака починаючи від місця пригоди, де була виявлена рідина схожа на кров, повела до місця де був скинутий ОСОБА_7 ніж, а потім і до самого ОСОБА_7

аналогічними показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_10

даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 20.02.2016 року, згідно якого поруч з ділянкою розміром 2 на 1 метр розташований кіоск, біля якого на землі були виявлені плями бурого кольору;

даними, що містяться у протоколі огляду місця пригоди від 20.02.2016 року, згідно якого на відстані приблизно 20 метрів від входу до станції метро «Лісова» розташований кіоск, біля якого ліворуч від сходів був виявлений розкладний ніж, з рукояткою коричневого кольору з плямами темно-бурого кольору;

даними, що містяться у акті про застосування розшукової собаки кінологічного центру при ГУМВС України в м. Києві від 20.02.2016 року, згідно якого по вул. Кіото,8 в м. Києві, службова собака від темно-бурих плям, які знаходились у парку за станцією метро «Лісова» повів під торговими місцями до зупинки громадського транспорту, через 20-30 метрів від входу від станції метро підвів до розкладного ножа з темно-бурими плямами, після чого підвів до громадянина ОСОБА_7 ;

даними, що містяться у висновку судово-імунологічної експертизи №212 від 13.05.2016 року, згідно якої кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти А і анти В. На наданій на дослідження куртці виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_4

даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 20.02.2016 року, за участю захисника, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав в особі ОСОБА_7 особу, яка 20.02.2016 року разом з іншим чоловіком за допомогою ножа пограбували його, зняли обручку, ножем заподіяли різану рану щоки;

даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 20.02.2016 року, згідно якого ОСОБА_4 впізнав в особі ОСОБА_8 особу, яка на 20.02.2016 року разом з іншою особою напали на нього, пограбували, при цьому ОСОБА_8 утримував його, лежачого на землі, обшукував кишені, а інша особа заподіяла різану рану щоки та зняла з пальця обручку;

даними, що містяться у висновку експерта №214хс, згідно якого надана на дослідження обручка з металу жовтого кольору виготовлена із справу на основі золота (58,89%), а також містить мідь та срібло.

даними, що містяться у висновку судово-медичного експерта №526 від 25.02.2016 року, згідно якого при судово-медичні експертизі ОСОБА_4 та вивченні медичної документації на його ім`я виявлені тілесні ушкодження: різана рана по краю нижньої щелепи справа; поверхневі різані рани на зовнішній поверхні середньої та дистальної фаланг 4-го пальця правої кисті. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились від дії травмую чого предмету, якому притаманні колю-ріжучі властивості, за давністю можуть відповідати терміну 20.02.2016 року. Тілесне ушкодження у виді різана рана по краю нижньої щелепи справа відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження у виді поверхневої різаної рани на зовнішній поверхні середньої та дистальної фаланг 4-го пальця правої кисті відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Твердження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони не вчиняли розбійного нападу на ОСОБА_4 , суд вважає неправдивими, способом захисту обвинувачених, які мають на меті у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності, оскільки про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину свідчать приведенні вище докази.

До показів ОСОБА_7 про те, що розбійний напад на ОСОБА_4 він не вчиняв, ніж не застосовував, ніж ним було знайдено при виході з кафе, а потерпілий міг отримати рану на щоці під час бійки з ним, коли від його удару ОСОБА_4 впав на землю і лежав, де було розбите скло, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються доказами, які були дослідженими у судовому засіданні, а саме показами потерпілого ОСОБА_4 про обставини нападу на нього, даними акту про застосування розшукової собаки, яким підтверджується, що в момент нападу на потерпілого ніж був в руках у ОСОБА_7 , а також висновком судово-медичної експертизи, згідно якої тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворились від предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, а не внаслідок тертя, лежачи на землі, об розбите скло.

Будь-яких обставин які б свідчили, що ОСОБА_4 оговорює ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено не було.

Як вбачається із змісту висновку судово-медичної експертизи №526 від 25.02.2016 року, при проведенні експертизи був особисто присутній потерпілий ОСОБА_4 , який оглядався експертом, яким жодних тілесних ушкоджень в області лівої щоки не було виявлено, а тому суд критично відноситься до довідки №1405 з відділення спецтравматології КМКЛШМД, про наявність у ОСОБА_4 різаної рани лівої щоки.

Що стосується твердження сторони захисту про визнання недопустимим доказом акту про застосування розшукової собаки кінологічного центру при ГУМВС України в м. Києві від 20.02.2016 року, оскільки складання такого акту суперечить вимогам КПК України, то воно є безпідставне, оскільки даний доказ був зібраний у відповідності до вимог ст.93 КПК України.

Твердження сторони захисту про визнання всіх доказів у кримінальному провадженні недопустимими та неналежними, оскільки вони зібрані не уповноваженими на те особами, а саме двома слідчими без утворення слідчої групи, суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи у відповідності до вимог ст.39 КПК України досудове розслідування у даній справі керівником органу досудового розслідування було доручено двом слідчим, без утворення слідчої групи.

Докази, які суд поклав в основу вироку були безпосередньо досліджені у суді, є допустимими, належними, достовірними які у своїй сукупності приводять суд до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що

обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.187ч.2 КК України.

обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.187ч.2 КК України

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, його роль у вчиненому, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, його роль у вчиненому, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 судом визнано рецидив злочинів.

Обставин, що пом`якшує чи обтяжує покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу кожного обвинуваченого, суд призначає кожному покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке кожний з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення з конфіскацією всього належного йому майна

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання з 20.02.2016 року.

На підставі ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному, строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою з 20.02.2016 року по 01.11.2016 року включно із розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Речові докази: золоту обручку передати законному володільцю, інші речові докази знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 1939грн.56коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: