Справа № 308/3441/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Ніроди

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву засудженого ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2016 року у кримінальному провадженні № 1-в/308/154/16 (справа № 308/3441/16-к), про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ,-

ВСТАНОВИВ:
31 березня 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 1-в/308/154/16 (справа № 308/3441/16-к), про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ.

За ухвалою від 08.04.2016 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було клопотання засудженого задоволено, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення починаючи з 05.12.2014 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 30.10.2015 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
12.07.2016 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про виправлення описки у вищезазначеній увалі суду, оскільки засуджений вважає, що зарахування слід проводити з 10 жовтня 2014 року, як це зазначено у вироці Тернопільського апеляційного суду.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти зазначеної заяви та зазначив, що в ухвалі суду відсутні описки, тому слід відмовити у задоволенні вищезазначеної заяви засудженого про виправлення описки.

Як зазначено у ч. 2 ст. 379 КПК України питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Розглянувши заяву, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом за матеріалами особової справи засудженого встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2014 року ОСОБА_3 було затримано 05.12.2014 року о 07 год. 00 хвилин.

За ухвалою від 05.12.2014 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який визначено рахувати з моменту затримання, а саме з 07 год. 00 хв. 05 грудня 2014 року. Датою закінчення дії ухвали вважати 07 год. 00 хв. 05 грудня 2014 року.

За ухвалою від 05.01.2015 року цей строк був продовжений слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до 05.02.2015 року.

За ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.02.2015 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений до 02.04.2015 року, за ухвалою від

27.03.2015 року до 23.05.2015 року, а за ухвалою від 22.05.2015 року до 18.07.2015 року.

Вироком від 09 липня 2015 року у справі № 607/1799/15-к Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395 , ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України та призначене йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- ст. 395 КК України у вигляді 6 місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, шляхом повного складання призначених покарань визначено ОСОБА_3 до остаточного відбування покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 00 год. 00 хв. 4 вересня 2015 року.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_3 строк тримання

його під вартою, який обчислювати з моменту його затримання, тобто з 10 жовтня 2014 року.

За ухвалою від 12.02.2015 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було виправлено описку в резолютивній частині вищезазначеного вироку, та зазначити що строк тримання його під вартою слід обчислювати з моменту його затримання, тобто з 05 грудня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 02.09.2015 року ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою до 03.11.2015 року.

За ухвалою від 30.10.2015 року у справі № 607/1799/15-к Апеляційного суду Тернопільської області вирок суду було змінено, та визначено вважати ОСОБА_3 засудженим за:

- ст. 395 КК України на 6 місяців арешту;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В решті вирок був залишений без змін.

Як зазначено у ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки вирок від 09 липня 2015 року у справі № 607/1799/15-к Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області набрав законної сили після винесення ухвали від 30.10.2015 року у справі № 607/1799/15-к Апеляційного суду Тернопільської області яки його було змінено, та, відповідно, набув законної сили з 30.10.2015 року; засудженого ОСОБА_3 було затримано 05.12.2014 року, тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 05.12.2014 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 30.10.2015 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому не знайшли свого підтвердження послання заявника про наявність описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2016 року щодо строку з якого слід проводити зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, оскільки дата зазначена судом в ухвалі відповідає даті, зазначені у протоколі затримання від 05.12.2014 року, та не може відповідати даті, зазначеній у вироці 10.10.2014 року, яка була зазначена помилково, та була виправлена за ухвалою від 12.02.2015 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 05 грудня 2014 року, що відповідає протоколу затримання,тому у задоволенні аззначнеої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 379, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви від 12.07.2016 року засудженого ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1