Провадження № 11-кп/779/462/2016
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень № 0002609 та № 0003137 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , що діє в його інтересах, захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2016 року, згідно якого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, та з урахуванням вимог ст. 69 КК України, остаточно визначено покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ст. 70 КПК України, два роки вісім місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено рахувати з часу затримання, а саме з 24 червня 2015 року. Ухвалено на підставі ст. 72 КК України зарахувати в час відбуття покарання час перебування ОСОБА_6 під вартою з 24 червня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено попередньо обраний - тримання під вартою.;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено покарання - два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки, поклавши на нього згідно зі ст. 76 КК України відповідні обов`язки.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 491,04 гривень витрат за проведення експертизи, вирішено питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок відносно нього скасувати та закрити кримінальне провадження. Свою позицію мотивує тим, що вважає його незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що вирок ухвалено незаконним складом суду. Прийнявши непередбачену чинним КПК України ухвалу, суддя ОСОБА_11 самоусунувся від подальшого розгляду кримінального провадження та передав обвинувальний акт напряму судді ОСОБА_1 для прийняття рішення про його об`єднання з матеріалами іншого кримінального провадження і саме в такий спосіб було порушено вимоги ст. 35 КПК України, а визначення головуючої в справі судді ОСОБА_1 відбулось в непередбачений законом спосіб. Наголошує на безпідставному триманні його під вартою, посилаючись на ч. 1 ст. 12 КПК України та на рішення ЄСПЛ у справах «Мурукін проти України», «Попков проти Росії», «Харченко проти України», «Соловей і Зозуля проти України», «Єлоєв проти України», «Вєренцов проти України». Зазначає, що в розумінні ЄСПЛ свавільне тримання під вартою особи на підставі рішення суду, який розглядає кримінальне провадження по суті, ставить під сумнів компетентність такого суду, а будь-яке рішення прийняте некомпетентним судом підлягає скасуванню. Що в його випадку він більше року свавільно утримувався під вартою на підставі незаконних ухвал.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України виправдати. Мотивує свою позицію тим, що вважає вирок суду по даній справі незаконним та необґрунтованим через необ`єктивність та упередженість судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, недотримання загальних засад кримінальною провадження та постановлення неправосудного вироку. Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненим групою осіб, знайшла своє підтвердження і кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 296 КК України. Зазначає, що показання ОСОБА_9 є логічними, послідовними і нічим не спростованими на всіх стадіях розгляду кримінального провадження, а тому - об`єктивно можуть і мають визнатись судом правдивими. А також, що жодний із потерпілих в суді не вказав на вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_9 . Крім того, стверджує, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , відповідно до ч. 7 ст. 97 КПК України, не можуть бути визнані допустимими доказами. Зазначає, що переглянуті в судовому засіданні відеофайли не несуть жодної доказової інформації щодо конкретних осіб та отримані органом досудового слідства не у встановленому КПК України законному порядку. Крім того, що три протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року з потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , проведеними на досудовому слідстві, безпідставно визнані судом допустимими доказами. Вважає, що у даній справі суд першої інстанції в порушення вимог ст. 411 ч. 1 п. 3 КПК України не надав належної оцінки сукупності всіх здобутих при розгляді справи доказів, які повністю спростовують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_20 просить постановити ухвалу, якою вирок суду скасувати та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу злочину. В обґрунтування такої позиції зазначає, що вважає вирок незаконним та необґрунтованим через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ухвалою від 26 січня 2016 року суд об`єднав в одне кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 та кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 . Ні він, ні його підзахисний не приймали участь в судовому засіданні, де вирішувалося питання даного об`єднання кримінальних проваджень, а тому були позбавлені права висловити свої заперечення з цього приводу. Після об`єднання кримінальних проваджень суд продовжив судовий розгляд на підставі двох обвинувальних актів, що є неприпустимим в силу вимог ч. 1 ст. 337 КПК України. Більше того, ані йому, ані ОСОБА_6 не було забезпечено доступу до матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , як це передбачено ст. 290 КПК України, та не надано достатньо часу для підготовки захисту від по суті нового обвинувачення.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 посилається на те, що суд ухвалюючи оскаржуваний вирок належним чином не з`ясував обставини, що характеризують об`єктивну сторону кримінального правопорушення. Під час розгляду кримінального провадження судом стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що ОСОБА_6 вчинив дії, які утворюють об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме наніс удари руками та ногами потерпілим. Прийшовши до висновку про виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки попередньої змови, суд не наводить будь-яку іншу, яка б давала підстави визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України. Зазначає, що головуюча суддя відхилила клопотання його як захисника про допит свідка захисту ОСОБА_21 , примушувала потерпілого ОСОБА_19 до дачі показань та не роз`яснювала йому право відмовитись від дачі показань. Наголошує на незаконному затриманні та недопустимості доказів, отриманих за результатами незаконного затримання. Зазначає, що стороні захисту не було надано для ознайомлення докази, надані прокурором на стадії дослідження документів. Вказує, що є явно недопустимими доказами три протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 потерпілими, оскільки ч. 1 ст. 228 КПК України встановлено заборону попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання. Що суд продовжив судовий розгляд без дослідження речових доказів, при цьому в вироку посилається на речові докази, які не оглядалися та не досліджувалися в залі судового засідання. Також, що з моменту затримання ОСОБА_6 його неодноразово допитували та примушували брати участь в слідчих діях. Звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження відсутній доказ про допуск до захисту ОСОБА_6 захисника, а також відсутня його заява про відмову від захисника. Тому вважає, що досудове розслідування проводилось з порушенням права ОСОБА_6 на захист.

Судом першої інстанції встановлено, що:

ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому групою осіб; вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

ОСОБА_9 вчинив хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Вищевказане вчинено за таких обставин.

24 червня 2015 року близько 05 години ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами знаходилися неподалік ТЦ «Легенда», що по вулиці Площа Ринок, 18-А, в м. Івано-Франківську.

Перебуваючи у вказаному місці, останні звернули увагу на ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які йшли по дорозі. Після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, вчиненого групою осіб, підбігли до потерпілих та безпричинно почали наносити останнім удари руками та ногами по тілу. Намагаючись уникнути побиття та не бажаючи розвитку конфліктної ситуації ОСОБА_17 спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 побігли в напрямку приміщення ТЦ «Галерея Н», що по вулиці Площа Ринок,1 в м. Івано-Франківську. В свою чергу ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами наздогнали потерпілих біля вказаного приміщення та безпричинно продовжили наносити удари руками та ногами по тілу потерпілих.

Внаслідок спричинених ударів ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці правої щоки, забою з травматичним набряком м`яких тканин та синця в ділянці правої брови, синця в ділянці верхньої повіки правого ока, забою з травматичним набряком м`яких тканин та синця в тім`яній ділянці лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 429 від 25 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця з садном в ділянці голови зліва, синець з садном в ділянці правого вуха, синця в ділянці грудної клітки, синця та двох саден в ділянці правої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 431 від 25 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_19 отримав тілесні ушкодження у вигляді підкон`юктивального крововиливу правого очного яблука, синця в ділянці правого ока, садно у виличній ділянці справа, садно в ділянці правої щоки, синця в потиличній ділянці зліва, три садна в ділянці правої верхньої кінцівки, синця та садна лівої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 430 від 25 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були зупинені працівниками міліції, а невстановлені слідством особи місце вчинення злочину покинули.

Крім того, 24 червня 2015 року близько 05 години неподалік приміщення ТЦ «Галерея Н», що по вулиці Площа Ринок в м. Івано-Франківську ОСОБА_6 спільно із невстановленими слідством особами, продовжуючи свої злочинні дії нанесли ОСОБА_18 , ОСОБА_17 численні удари руками та ногами по тілу, тим самим подолавши їхній опір. Внаслідок нанесених ударів потерпілі впали на землю.

В подальшому ОСОБА_6 спільно із невстановленими слідством особами, переслідуючи особисті корисливі мотиви на безпідставне збагачення, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, відкрито заволоділи майном ОСОБА_18 , а саме чоловічою сумкою марки «Адідас», вартістю 116 гривень, в якій знаходилися срібний ланцюжок, вартістю 57,60 гривень, чоловічий гаманець, вартістю 28 гривень з грошовими коштами в сумі 560 гривень, 100 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 24 червня 2015 року становить 2 411 гривень; мобільним телефоном марки «Samsung galaxy grand prime», вартістю 2 656 гривень із сім-картами операторів мобільного зв`язку компанії «МТС»,вартістю 12 гривень та «Київстар», вартістю 12 гривень, картою пам`яті на 1 GB, вартістю 19 гривень. Всього заподіяли потерпілому ОСОБА_18 матеріальних збитків на загальну суму 5 871,60 гривень. В подальшому ОСОБА_6 відкрито викрав у ОСОБА_17 спортивні кросівки фірми «new balance», вартістю 769 гривень, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про поважність причин свого неприбуття не повідомляв. Доставка обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання не здійснювалась, оскільки він не заявляв, що бажає брати участь в апеляційному розгляді. Від обвинувачених клопотань про відкладення такого розгляду не надходило. Тому, колегія суддів, з`ясувавши думку захисників обвинувачених, вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за їх відсутності, оскільки згідно ч. 4 ст. 405 КПК України це не перешкоджає проведенню розгляду апеляційних скарг.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України виправдати;

- захисник ОСОБА_7 просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги з доповненнями та апеляційного скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , вирок відносно ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину;

- прокурор не підтримав доводи поданих апеляційних скарг та доповнень, до апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , прохав їх залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Захисник ОСОБА_7 в доповненнях до апеляційної скарги просить для перевірки та вирішення його апеляційних вимог дослідити в ході апеляційного розгляду наступні докази: звукозапис судового засідання суду першої інстанції, а саме звукозапис допиту потерпілого ОСОБА_19 ; звукозапис підготовчого судового засідання від 19 серпня 2015 року (головуюча суддя ОСОБА_22 ); звукозапис підготовчого судового засідання від 16 жовтня 2015 року та 28 жовтня 2015 року (головуючий суддя ОСОБА_11 ); протокол огляду місця події (а.п. 198-203); протокол затримання (а.п. 32 том 3); протоколи пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 потерпілими; направлення ОСОБА_6 на медичний огляд (а.п. 49 том 3); заяви потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 від 08 грудня 2015 року (а.п. 173, 174).

Під час апеляційного розгляду в задоволенні такого клопотання колегією суддів було відмовлено, оскільки перелічені захисником докази були предметом дослідження в суді першої інстанції та мотивів щодо необхідності їх повторного дослідження захисником не було наведено. Підстави для прослуховування аудіо-записів судових засідань відсутні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази свідків, протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 червня 2015 року (а.п. 130-132 том 3), протокол огляду місця події від 24 червня 2015 року, план-схему до протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього (а.п. 188-193 том 2), висновок експерта № 521 від 22-24 липня 2015 року (а.п. 235-236 том 2), протокол огляду місця події від 24 червня 2015 року та фототаблиці до нього (а.п. 194-197 том 2), протокол огляду місця події від 24 червня 2015 року, план-схеми до протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього (а.п. 198-203 том 2), протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 204-206 том 2), висновок експерта від 25 червня 2015 року (а.п. 208 том 2), протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 209-211 том 2), висновок експерта № 431 від 25 червня 2015 року (а.п. 213 том 2), протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 214-216 том 2), висновок експерта № 430 від 25 червня 2015 року (а.п. 218 том 2), протокол огляду місця події від 24 червня 2015 року (а.п. 219 том 2), протокол огляду предмету від 13 липня 2015 року та переглянутий в судовому засіданні відеозаписис з камер відеоспостереження, що знаходяться на фасаді будинку № 18-А Площа Ринок в м. Івано-Франківську за період часу з 24 червня 2015 року з 04.00 по 06.00 годину (а.п. 224-227 том 2), протокол огляду предмету від 13 липня 2015 року та переглянутий в судовому засіданні відеозапис з камер відеоспостереження (а.п. 230-232 том 2), висновок експерта № 912 від 25 липня 2015 року (а.п. 241-243 том 2), протокол огляду предметів від 30 червня 2015 року та фототаблиці до нього (а.п. 246а-251 том 2), протокол пред`явлення речей для впізнання від 14 липня 2016 року (а.п. 252-254 том 2), протокол огляду предметів від 30 червня 2015 року та фототаблиці до нього (а.п. 1-4 том 3), протокол пред`явлення речей для впізнання від 14 липня 2015 року (а.п. 1-7 том 3 ), протокол слідчого експерименту від 25 липня 2015 року, схеми до протоколу та фототаблиці до нього (а.п. 21 том 3), протокол проведення слідчого експерименту від 25 липня 2015 року, схеми до протоколу та фототаблиці до нього (а.п. 22-31 том 3), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 66-68 том 3), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 69-71 том 3), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 72-74 том 3), протокол затримання (а.п. 32 том 3).

Суд першої інстанції в основу обвинувального вироку поклав наступну сукупність доказів, які безпосередньо отримав в судовому засіданні шляхом допиту свідків.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він працював інспектором ПС Івано-Франківського МВ УМВС, 24 червня 2015 року приблизно о 05 годин ранку він отримав повідомлення від чергового про виїзд за адресою АДРЕСА_3 . Троє потерпілих повідомили про те, що їх побили та пограбували. Він в машині був з працівником міліції ОСОБА_13 . З ними також їхали потерпілі, однак не пам`ятає хто з них був в його машині. На вул. Грушевського біля будинку «Просвіта» потерпілі побачили та впізнали двох осіб, які їх побили та пограбували. За їх повідомленням приїхала слідчо-оперативна група, яка проводила всі подальші слідчі дії. Обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав з кишені телефон потерпілого. Ствердив, що потерпілі були побиті, один з них був босий. Потерпілі пояснювали, що їх побили біля міської ратуші.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він працював інспектором ПС Івано-Франківського МВ УМВС. Разом з ОСОБА_12 за повідомленням чергового 24 червня 2015 року близько 05 годин ранку виїжджали на вул. Площа Ринок в м. Івано-Франківську. В машині з ними були потерпілі. На вул. Грушевського були виявлені двоє осіб, на яких вказали потерпілі, оскільки вони їх побили та пограбували. Він був присутній та бачив, як ОСОБА_6 добровільно з кишені видавав мобільний телефон, який був викрадений у потерпілого. До ОСОБА_6 застосовувалися спецзасоби-наручники, оскільки він поводив себе неадекватно.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дали суду аналогічні пояснення що й свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Колегія суддів вважає вказані показання допустимими доказами.

Також, суд першої інстанції дослідив сукупність письмових та інших доказів по кримінальному провадженню, з яких вбачається наступне.

Відповідно до протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 червня 2015 року потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 (а.п. 130-132 том 3), повідомили про вчинений відносно них злочин.

З протоколу огляду місця події від 24 червня 2015 року, плану-схеми до протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього (а.п. 188-193 том 2) вбачається, що об`єктом огляду була ділянка місцевості, а саме перехрестя вулиці Галицької та Площі Ринок поблизу ТЦ «Галерея Н». Під час огляду місця події було виявлено та вилучено з поверхні бруківки речовину бурого кольору.

Відповідно до висновку експерта № 521 від 22-24 липня 2015 року (а.п. 235-236 том 2) у змиві речовини з місця події, з тротуарної доріжки по вулиці Площа Ринок, 1, знайдена кров людини.

З протоколу огляду місця події від 24 червня 2015 року та фототаблиць до нього (а.п. 194-197 том 2) вбачається, що об`єктом огляду була бетонна клумба на тротуарній доріжці по вулиці Вітовського, 7, в м. Івано-Франківську, на листку вазона клумби було виявлено та вилучено сім картку мобільного оператора МТС та карту пам`яті для мобільного телефону.

З протоколу огляду місця події від 24 червня 2015 року, плану-схеми до протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього (а.п. 198-203 том 2) об`єктом огляду була частина тротуарної доріжки, яка знаходиться навпроти будинку № 16 із назвою Івано-Франківська школа № 7 по вулиці Грушевського в м. Івано-Франківську. На тротуарній доріжці знаходилися особи, які представилися ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . ОСОБА_6 з правої кишені своєї куртки добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон «Самсунг», батарею до нього та видав предмет, схожий на скальпель.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 204-206 том 2) потерпілий ОСОБА_18 серед пред`явлених йому осіб впізнав особу під № 3 ОСОБА_6 , як таку що 24 червня 2015 року близько 05 годин по вулиці Площа Ринок, 1, в місті Івано-Франківську відкрито заволоділа його майном.

Відповідно до висновку експерта від 25 червня 2015 року (а.п. 208 том 2) у потерпілого ОСОБА_18 були виявлені тілесні ушкодження: садно в ділянці правої щоки, забій з травматичним набряком м`яких тканин та синцем в ділянці правої брови, синець в ділянці верхньої повіки правого ока, забій з травматичним набряком м`яких тканин та синцем в тім`яній ділянці, три садна в ділянках лівої верхньої кінцівки, садно в ділянці правого колінного суглоба, садно в ділянці лівої гомілки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів в ділянки голови, лівої верхньої кінцівки, правого колінного суглоба та лівої гомілки, так і при ударах цими ділянками до тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, можуть відповідати терміну вказаному в постанові.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 209-211 том 2) потерпілий ОСОБА_17 серед пред`явлених йому осіб впізнав особу під № 3 ОСОБА_6 , як таку, що 24 червня 2015 року близько 05 годин по АДРЕСА_3 відкрито заволоділа його майном.

З висновку експерта № 431 від 25 червня 2015 року (а.п. 213 том 2) у потерпілого ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження: синець з садном в ділянках голови зліва, синець з садном в ділянці лівого вуха, синець в ділянці грудної клітки, синець та два садна в ділянках правої верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів тупими твердими предметами в ділянки голови, грудної клітки, лівого вуха, правої верхньої кінцівки, так і при ударами цими ділянками до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 214-216 том 2) потерпілий ОСОБА_19 серед пред`явлених йому осіб впізнав особу під № 3 ОСОБА_6 , як таку , що 24 червня 2015 року близько 05 годин по АДРЕСА_3 нанесла йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 430 від 25 червня 2015 року (а.п. 218 том 2) у потерпілого ОСОБА_19 були виявлені тілесні ушкодження: підкон`юктивальний крововилив правого очного яблука, синець в ділянці правого ока, садно у виличній ділянці справа, садно в ділянці правої щоки, синець в потиличній ділянці зліва, три садна в ділянках правої верхньої кінцівки, синець та садно в ділянках лівої верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, могли утворитися при нанесенні ударів в ділянки голови, верхньої правої та лівої кінцівок, так і при ударах цими ділянками до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З протоколу огляду місця події від 24 червня 2015 року (а.п. 219 том 2) слідує, що на території ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 біля насаджень кущів виявлено та вилучено пару спортивних кросівок чорного кольору.

З протоколу огляду предмету від 13 липня 2015 року та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, що знаходяться на фасаді будинку АДРЕСА_3 за період часу з 24 червня 2015 року з 04 по 06 годину (а.п. 224-227 том 2) встановлено, що за рахунок номерних позначень відеозапис проходив 24 червня 2015 року, розпочинається о 04:32:05 годин, тривалість даного відеозапису становить до 04:32:30. В ході огляду даного відеозапису встановлено, що по вулиці проходять особи, які рухаються по вулиці зі сторони вул. Міцкевича в сторону Площі Ринок. О 04:33:40 з вул. Площа Ринок в зону видимості камери відео-спостереження попадають двоє невідомих осіб, які рухаються в сторону вулиці Міцкевича, та заходять за кут будинку. О 04:34:48 год. дані невідомі особи появляються в зоні видимості камери відео-спостереження, які рухаються в сторону вул. Площа Ринок. О 04:39:33 в зоні видимості камери відео-спостереження появляється група осіб, які рухаються в сторону Площі Міцкевича.

При відкритті відеофайлу під назвою «3259-43603мр.4» встановлено, що дана відеокамера розташована на будівлі магазину «Теrrаnоvа», що за адресою вул. Площа Ринок, 18-А, в м. Івано-Франківську. Відеокамера розміщена зовні на вулиці, на будівлі. В ході огляду встановлено, а саме за рахунок номерних позначень, що даний відеозапис проходив 24 червня 2015 року та розпочинається о 04:33 годин. В ході огляду даного відеозапису встановлено, що на вулиці навпроти магазину ««Теrrаnоvа», біля сигаретного кіоску знаходяться невідомі особи. Також по вулиці пересуваються невідомі особи. О 04:32:31 год. по вулиці проходять особи які виходять з-за кута будинку, зі сторони вул. Міцкевича, та направляються до сигаретного кіоску, в подальшому заходять за сигаретний кіоск, та зникають з зони видимості камери відео-спостереження. О 04:33:41 годин в зоні видимості камери відеоспостереження появляються невідомі особи, які вчиняють між собою конфлікт. В подальшому розбігаються в різні сторони.

З протоколу огляду предмету від 13 липня 2015 року та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження (а.п. 230-232 том 2) слідує, що при відкритті відео-файлу під назвою «3522-3531,мр4» встановлено, що дана відеокамера розташована на будівлі магазину «Золотий Вік», що за адресою вул. Галицька, 19, в м. Івано-Франківську. Відеокамера розміщена зовні на вулиці, на будівлі на вул. Галицька. В ході огляду встановлено, а саме за рахунок номерних позначень, що даний відеозапис проходив 24 червня 2015 року та розпочинається о 04:35:25 годин. В ході огляду даного відеозапису встановлено, що на вулиці навпроти магазину «Золотий Вік», що за адресою вул. Галицька, 19, в м. Івано-Франківську, о 04:35:50 в зоні видимості камери відео-спостереження появляються невідомі особи, які конфліктують між собою, а саме штовхають один одного. Після чого рухаються в сторону вул. Площа Ринок, 1, в м. Івано-Франківську до приміщення ТЦ «Галерея Н», та зникають з зони видимості камери відеоспостереження.

З висновку експерта № 912 від 25 липня 2015 року (а.п. 241-243 том 2) предмет, вилучений 24 червня 2015 року в обвинуваченого ОСОБА_6 не є холодною зброєю, даний предмет є хірургічним скальпелем.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 30 червня 2015 року, фототаблиць до нього (а.п.246а-251 том 2) предметом огляду є мобільний телефон «Samsung galaxy grand prime» сірого кольору.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 14 липня 2016 року (а.п. 252-254 том 2) потерпілий ОСОБА_18 серед пред`явлених йому мобільних телефонів марки «Самсунг» впізнав мобільний телефон під № 3, як такий, що був у нього викрадений 24 червня 2015 року на вул. Площа Ринок, 1, в місті Івано-Франківську та був добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_6 .

З протоколу огляду предметів від 30 червня 2015 року, фототаблиці до нього (а.п. 1-4 том 3) предметом огляду є чоловічі кросівки марки «new balance» чорного кольору, які відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 14 липня 2015 року (а.п. 1-7 том 3) впізнав потерпілий ОСОБА_17 , які були в нього викрадені 24 червня 2015 року по АДРЕСА_3 .

З протоколу слідчого експерименту від 25 липня 2015 року, схеми до протоколу та фототаблиць до нього (а.п. 21 том 3)за участю потерпілого ОСОБА_17 , потерпілий вказував на місце, де виник конфлікт з невідомими особами, а також показував та розказував де та в який спосіб невідомі особи спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи його кросівками.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25 липня 2015 року, схеми до протоколу та фототаблиць до нього (а.п. 22-31 том 3) потерпілий ОСОБА_18 показав місце та розказав обставини вчинення злочину відносно нього, а також в який спосіб невідомі особи наносили йому та іншим потерпілим тілесні ушкодження та заволоділи його майном.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 66-68 том 3) потерпілий ОСОБА_17 впізнав особу під № 3, яким є ОСОБА_9 , який 24 червня 2015 року спільно з іншими особами наносили удари йому, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та спричинили тілесні ушкодження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 69-71 том 3) потерпілий ОСОБА_18 впізнав особу під № 3, яким є ОСОБА_9 , який 24 червня 2015 року в м. Івано-Франківську на Площі Ринок, 1, наносив йому та ОСОБА_17 , ОСОБА_19 удари, спричинив тілесні ушкодження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 72-74 том 3) потерпілий ОСОБА_19 під № 3 впізнав особу, яким є ОСОБА_9 як таку, яка 24 червня 2015 року на АДРЕСА_3 наносила йому та потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 удари та спричинила тілесні ушкодження.

Колегія суддів вважає вищевикладені докази, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, належними, допустимими та достовірними.

Також колегія суддів погоджується з наданим судом першої інстанції аналізом вказаної сукупності доказів, які у взаємозв`язку, поза всяким розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень при викладених у оскарженому вироку обставинах з відповідною правовою кваліфікацією дій кожного.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг щодо незаконного складу суду та незаконного об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.п. 1 том 1) 06 серпня 2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002609 щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, з відповідними додатками.

Цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду матеріали даного кримінального провадження розподілені головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_22 (єдиний унікальний номер судової справи № 344/11384/15-к), згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.п. 13 том. 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 серпня 2016 року в складі головуючої судді ОСОБА_22 (а.п. 39 том 1) обвинувальний акт по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Наведену ухвалу ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2015 року (а.п. 80 том 1) за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури м. Івано-Франківська, ОСОБА_23 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 скасувано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

05 жовтня 2015 року дня автоматизованою системою документообігу суду матеріали даного кримінального провадження розподілені головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_11 (єдиний унікальний номер судової справи № 344/11384/15-к), згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.п. 101 том 1).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.п. 1 том 2), 01 жовтня 2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003137, щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, з відповідними додатками.

Цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду матеріали даного кримінального провадження розподілені головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_1 (єдиний унікальний номер судової справи № 344/14859/15-к), згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.п. 11 том 2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2015 року в складі головуючого судді ОСОБА_11 (а.п. 130 том 1), за клопотанням прокурора матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 296 ч. 2 КК України передано судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 для вирішення питання про їх об`єднання з матеріали кримінального провадження № 344/14859/15-к, 1-кп/344/519/15 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.п. 200 том 1), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року в складі головуючої судді ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження кримінальне провадження № 344/14859/15-к провадження № 1-кп/344/132/16 щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та кримінальне провадження № 344/11384/15-к провадження № 1-кп/344/136/16 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 cт. 296 КК України, присвоївши провадженню загальний номер № 344/14859/15-к, провадження № 1-кп/344/132/16.

Згідно з ч. 1 ст. 334 Глави 28. (Судовий розгляд) КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України після їх надходження автоматизованою системою документообігу суду розподілені головуючим суддям відповідно до ст. 35 КПК України. При цьому, як цього вимагає ч. 3 цієї статті, визначення судді для кожного конкретного провадження здійснювалося автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів. Будь-які відомості про допущення порушень при визначенні суддів автоматизованою системою документообігу суду, або після цього відсутні.

Судом першої інстанції, виходячи з того що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні одного й того ж правопорушення, обґрунтовано об`єднанно матеріали вказаних проваджень відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України. Жодних перешкод в реалізації права сторін знайомитися з усіма матеріалами об`єднаного кримінального провадження не встановлено.

З огляду на наведене, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про порушення встановленого ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи та щодо незаконності складу суду, є безпідставними.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що після об`єднання кримінальних проваджень суд продовжив судовий розгляд на підставі двох обвинувальних актів, що є неприпустимим в силу вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, є такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Колегія суддів вважає, що розгляд кримінального провадження проводився в межах, визначених ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто в межах висунених обвинувачень відповідно до обвинувальних актів, що містились в об`єднаному кримінальному проваджені.

Твердження захисника ОСОБА_7 про те, що прийшовши до висновку про виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки попередньої змови, суд не наводить будь-яку іншу, яка б давала підстави визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України, є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції у мотивувальній частині приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження кваліфікуюча ознака - попередня змова за ч. 2 ст. 186 КК України, тому вказану кваліфікуючу ознаку ч. 2 за ст. 186 КК України з обвинувачення виключає, і кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України як вчинення умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненим групою осіб.

В той же час, кваліфікований склад злочину за ч. 2 ст. 186 КК України може утворювати: 1) грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; 2) грабіж, поєднаний з погрозою застосування такого насильства; 3) грабіж, вчинений повторно; 4) грабіж за попередньою змовою групою осіб.

Тому, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України як вчинення умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Разом з тим, прийшовши до висновку про відсутність попередньої змови помилково зазначив вчинення грабежу групою осіб.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку про необхідність виключення такої кваліфікуючої ознаки «групою осіб» з мотивувальної частини вироку при вирішенні питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

При цьому, судом першої інстанції переконливо обґрунтовані висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненим групою осіб, та щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненим групою осіб.

Також спростовані доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що потерпілому ОСОБА_19 не було роз`яснено його право відмовитись від дачі показань, так як відповідно до ст. 345 КПК України головуючий роз`яснює права та обов`язки у разі необхідності. 30 березня 2016 року секретарем судового засідання йому було вручено пам`ятку про права та обов`язки як потерпілого. В судовому засіданні, як прослуховується з аудіозапису, ОСОБА_19 підтвердив цей факт, про те, що йому певні права, в тому числі право відмовитись від дачі показань, не зрозумілі, не заявляв. Крім того, ОСОБА_19 цим правом скористався, і як зазначено у вироку, в судовому засіданні від дачі пояснень та відповідей на запитання відмовився.

Доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо недопустимості доказів протоколів пред`явлення до впізнання, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, на думку колегії суддів, при проведенні слідчих (розшукових) дій - пред`явленні осіб для впізнання дотримано вимог ст. ст. 223, 228 КПК України.

При цьому, відсутні будь-які докази попередньої демонстрації особам, які впізнавали, осіб, котрі повинні були бути пред`явлені для впізнання, або намагань надати інші відомості про прикмети цих осіб, у зв`язку з чим отримані під час проведення таких впізнань докази визнаються недопустимими на підставі ст. 87 КПК України і не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень згідно ст. 86 КПК України.

Те, що потерпілі ще вранці 24 червня 2016 року бачили ОСОБА_9 і ОСОБА_6 при затриманні і у міськвідділі міліції, жодним чином не свідчить про порушення заборони, встановленої ч. 1 ст. 228 КПК України, попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Колегія суддів вважає, протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 204-206 том 2) за участі потерпілого ОСОБА_18 , протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 209-211 том 2) за участі потерпілого ОСОБА_17 , протокол пред`явлення особи для впізнання від 24 червня 2015 року (а.п. 214-216 том 2) за участі потерпілого ОСОБА_19 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 66-68 том 3) за участі потерпілого ОСОБА_17 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 69-71 том 3) за участі потерпілого ОСОБА_18 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 липня 2015 року (а.п. 72-74 том 3) за участі потерпілого ОСОБА_19 такими, що складені у відповідності до ст. ст. 104, 176 КПК України.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_15 і ОСОБА_16 не можуть бути визнані допустимими доказами відповідно до ч. 7 ст. 97 КПК України, оскільки вони були і є оперативними працівниками правоохоронного органу, а саме - Відділу поліції (колишньої міліції) міста Івано-Франківська, які не були присутні на місці події - де вчинялись хуліганські дії, а про обставин бійки тільки чули від потерпілих, - є такими, що не підтверджуються фактичними обставинами кримінального провадження.

Як вбачається з їх пояснень в судовому засіданні, викладених у вироку, зокрема пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , так, вони справді працювали інспекторами ПС Івано-Франківського МВ УМВС і на місце події виїхали за повідомленням чергового. Однак, вони давали показання лише щодо фактів, які сприймали особисто під час виконання службових обов`язків, які виникли внаслідок отримання повідомлення про злочин та подальшим пошуком осіб, які його вчинили щодо обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

Тому, на думку колегії суддів, їх пояснення не можуть вважатися показаннями з чужих слів і відповідають встановленим законом критеріям допустимості доказів.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що переглянуті в судовому засіданні відеофайли є неналежними та недопустимими, оскільки не несуть жодної доказової інформації щодо конкретних осіб та отримані органом досудового слідства не у встановленому КПК України законному порядку, є безпідставними.

Відеофайли містять дані, які мають значення для кримінального провадження, порушень порядку їх отримання, встановленого кримінальним процесуальним законом, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінив дані відеофайлів з точки зору достатності та взаємозв`язку в сукупності з іншими доказами, і суперечностей даних іншим доказів щодо обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, не встановлено.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в частині необґрунтованого застосування та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, на думку колегії суддів, спростовуються матеріалами кримінального провадження та даними, що містяться як в ухвалі слідчого судді так і в ухвалах суду першої інстанції під час судового розгляду, з яких вбачається відповідне обґрунтування необхідності застосування та продовження застосування такого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що рішення про продовження дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 під час судового розгляду обґрунтовані наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в суду першої інстанції були підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу було недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

А щодо вирішення у вироку питання про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , то відповідно до абз. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно з ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями, а можуть визначатися вказівкою на подію. Тому, під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Як встановлено протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.п. 32 том 3), що складений у відповідності до вимог ст. 104 та ч. 5 ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 був затриманий 24 червня 2015 року о 09 годині. Підстави для висновку про порушення при затриманні вимог кримінального процесуального законодавства у колегії суддів відсутні. При цьому, ОСОБА_6 роз`яснені підстава затримання і його права. Будь-які дані про те, що ОСОБА_6 заявляв вимоги мати захисника і на першу вимогу йому в цьому було відмовлено, відсутні. Про це свідчить і відсутність скарг сторони захисту під час досудового розслідування. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 24 червня 2015 року проводилося за участі захисника ОСОБА_24 , про що свідчить його особистий підпис.

Будь-яких порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, колегією суддів не встановлено.

Той факт, що не досліджувалися речові докази, на думку колегії суддів, жодним чином не впливає на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, встановлених вироком та не свідчить про незаконність вироку в цілому.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що його вина у вчиненні інкримінованого злочину не знайшла свого підтвердження, та доводи апеляційного скарги захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення є необґрунтованими.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши вину ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень та виходячи з конкретних обставин справи, зробив правильний висновок про доцільність призначених ним покарань, оскільки такі покарання відповідають вимогам ст. 65 КК України - є достатніми, справедливими і необхідними для їх виправлення та для запобігання вчинення злочинів як ними, так і іншими особами.

Отже, з урахуванням наведеного, підстави для скасування вироку суду за мотивами викладеними в апеляційних скаргах, відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК, вважає за необхідне виконати положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфікуючу ознаку «вчинення групою осіб».

В решті вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 24 червня 2015 року по 05 жовтня 2016 року включно, у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженими у той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4