Справа № 461/2647/15-к
Провадження № 1-кс/461/1582/15
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про часткове задоволення клопотання,
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що 10 лютого 2015 року він надіслав слідчому СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 клопотання про проведення його допиту для з`ясування обставин діяльності при його затриманні 15 липня 2014 року в м. Дрогобич Львівської області двох працівників обласного відділу БНОН Шевченківського РВ м. Львова, а також витребування особистих справ вказаних працівників з метою проведення процедури впізнання осіб, що скоїли протизаконні дії. Однак, станом на 28 лютого 2015 року, він не отримав повідомлення про результати розгляду його клопотання.
В судовому засіданні скаржник підтримав внесену скаргу з мотивів, наведених у такій та просив скаргу задоволити.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення скарги заперечили, надали пояснення про те, що слідчим своєчасно було розглянуто клопотання скаржника ОСОБА_3 та винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, яку ОСОБА_3 не оскаржував, хоча має на це право згідно вимог КПК України. Щодо проведення слідчих дій, які просить зобов`язати здійснити ОСОБА_3 , то такі вимоги вже розглядалися слідчим суддею ОСОБА_10 та в ухвалі від 29 січня 2015 року вказівок слідчому на проведення таких слідчих дій не надавалося.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 п.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
10 лютого 2015 року в межах даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_3 надіслав слідчому СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 письмове клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, які були вказані в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2014 року (а.с.3).
Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Станом на день розгляду скарги, встановлено, що старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 вказане клопотання було розглянуте, та надана відповідь від 16 лютого 2015 року за № 17/1-5838-13, яка направлялася скаржнику, про те, що винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 16 лютого 2015 року (а.с.28, 29-31).
Вказану постанову оскаржив ОСОБА_3 , постановою від 29 січня 2015 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 скасовано постанову про закриття кримінального провадження (а.с.79).
Як вбачається із вказаної ухвали слідчого судді, у ході подальшого розслідування слід витребувати із Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області книгу реєстрації вхідної кореспонденції, провести одночасний допит між працівниками правоохоронних органів, понятими, потерпілими та свідками, призначити технічну експертизу відеозапису обшуку. Інших вказівок судом у вказаному кримінальному провадженні не було надано.
Згідно положень ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.
За таких обставин слідчий вірно прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід частково відмовити, оскільки ці питання вже були предметом судового розгляду слідчого судді.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що бездіяльність старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні клопотання ОСОБА_3 , яке було заявлене, відсутня, оскільки таке було розглянуте в порядку ст.220 КПК України, та ОСОБА_3 було надіслано мотивовану постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, а відтак, немає підстав для зобов`язання слідчого до вчинення дій, про які просить скаржник у клопотанні від 10 лютого 2015 року та у скарзі до слідчого судді.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами справи в своїй сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, у зв`язку з належним розглядом старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 клопотання ОСОБА_3 , надання останньому мотивованої постанови від 16 лютого 2015 року у передбачений законом строк, оскільки така була скерована поштовим зв`язком, приходжу до висновку, що слідчим не було порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 22, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
у задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1