Справа № 199/9129/15-к
У Х В А Л А
іменем України
01 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:
Старший прокурор прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська молодший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.122 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовується попередженням спроб переховуватися від органу досудового розслідування, через що неможливо запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, не заперечив проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

13.11.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 186 КК України та 24.11.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за наступних обставин:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 11 листопада 2015 року, приблизно о 22 год. 30 хв., знаходячись біля буд. №66 по вул. Калинова Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровську, разом з ОСОБА_5 , зустріли потерпілого ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 , виник єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна яке належить ОСОБА_6 , із застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 , знаходячись за вказаною адресою, підійшов до потерпілого та застосовуючи насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з метою подавлення волі потерпілого до здійснення опору, наніс не менше трьох ударів кулаком руки та ногами в область обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітини, саден обличчя, від нанесених ударів потерпілий впав на землю. Далі ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 відкрито, умисно з корисливих мотивів, витяг з кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 , гаманець з грошима в сумі 53 грн., тим самим відкрито викрав, чуже майно яке належить останньому, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток. Після чого ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вказаний факт 12.11.2015 року внесено до ЄРДР за № 0002520 правова кваліфікація ч. 2 ст. 186 КК України. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.11.2015 року близько 22 год. 00 хв., знаходився біля буд. АДРЕСА_1 , де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт в ході якого у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_7 11.11.2015 року близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_4 продовжуючи знаходиться біля буд. АДРЕСА_1 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , усвідомлюючи свої злочинні дії та можливі наслідки, діючи умисно, наніс кулаком правої руки один удар в область голови справа потерпілому ОСОБА_7 , від удару потерпілий впав на землю, тим самим ОСОБА_4 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження згідно довідки лікаря, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, багатоосколковий перелом лобної кістки та верхньої стінки з зміщенням уламків після чого ОСОБА_4 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник. Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились в нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як одну третину, кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Відомості про кримінальне правопорушення 12.11.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і кримінальному провадженню наданий № 0002520.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою. Той факт, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, працюючого, в сукупності свідчать про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) наявності у підозрюваного стійких соціальних зв`язків;

5) наявність у підозрюваного зареєстрованого місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який має постійне джерело доходу;

8) відсутність у підозрюваного непогашених судимостей;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням перелічених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 181, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Застосувати у відношенні ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, громадянина України, не судимого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який у межах кримінального провадження № 0002520 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відвідувати громадські місця, де здійснюється продаж спиртних напоїв;

- не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого та до суду.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали - до 29 січня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Слідчий суддя:

01.12.2015