Справа № 1-438/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Безсмолого Є.Б.

при секретарі Погрібній А.А.

за участю прокурора Шеремета А.В., Ахалшенішвілі Н.Є.

захисника-адвоката ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу по обвинуваченню:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ст. 304 КК України,

-неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, учениці ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 і неповнолітня ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб; крім того, ОСОБА_3 вчинила втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність за наступних обставин.

Крім того, 11.07.2011 року приблизно о 03.00 год. ОСОБА_3 і неповнолітня ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходилися в приміщенні кафе «Зірка», розташованому по вул. Леніна, 20 в м. Кіровограді, де познайомилися із ОСОБА_5, запропонувавши пересісти за їх столик для подальшого спілкування.

Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 побачила жіночу сумку, належну ОСОБА_5 та запропонувала неповнолітній ОСОБА_4 викрасти її, запевнивши останню, що відволіче увагу ОСОБА_5

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_3, попередньо розподіливши ролі, згідно яких остання повинна була відволікати увагу потерпілої ОСОБА_5, а неповнолітня ОСОБА_4 викрала жіночу сумку, яка знаходилася на стільці біля стола, вартість якої відповідно до висновку експерта № 3177/26 від 03.08.2011 року становить 80 грн., в середині якої знаходився жіночій гаманець марки «Xueasalang», вартістю, відповідно до вищевказаного висновку експерта, 8 грн., мобільний телефон марки «Samsung Х 700» - вартістю 260 грн., сім-карту мобільного оператора «МТС», гроші в сумі 30 грн., блокнот в обгортці темно-червоного кольору, два металевих ключа від запираючих пристроїв, належну ОСОБА_5, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 378 грн.

В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, неповнолітня ОСОБА_4, а за нею із ОСОБА_3, побігли в напрямку виходу з кафе, однак були помічені ОСОБА_5, яка вибігла із приміщення кафе «Зірка» та просила повернути викрадені речі, однак ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на прохання не відреагували.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 і неповнолітня ОСОБА_4 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину у вчиненні злочинів визнала частково, зокрема вказала, що не погоджується із кваліфікацією дій, вважає, що вчинила таємне викрадення чужого майна, а не грабіж; вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України визнає повністю, вказавши, що дійсно запропонувала ОСОБА_4 викрасти сумку, належну ОСОБА_5, чим втягла неповнолітню в злочинну діяльність. Крім того, показала суду, що 10.07.2011 року приблизно о 23.30 год. разом із ОСОБА_6, неповнолітньою ОСОБА_4 прийшла до кафе «Зірка», розташованого по вул. Леніна, 20 в м. Кіровограді. Пізніше до них приєднався знайомий ОСОБА_7, з яким вживали алкогольні напої. Пізніше побачила раніше незнайому жінку, якій запропонувала пересісти за їх стіл, продовжити спілкування. В спілкуванні познайомилися, і невідома жінка представилася ОСОБА_5. В подальшому, виявивши, що жіноча сумка, належна ОСОБА_5, залишилась без нагляду останньої запропонувала неповнолітній ОСОБА_4 забрати сумку з метою знайти ОСОБА_5 та повернути її, на що вона погодилася. Вийшовши на вулицю біля кафе ОСОБА_5 не виявили, постоявши певний проміжок часу пішли додому. Потім, почули чоловічий крик в слід, злякалися і побігли в напрямку площі ОСОБА_8. По дорозі, чула, що із сумки ОСОБА_5 випадають речі, зібравши їх закрили сумку та спокійно пішли додому до ОСОБА_6, однак її вдома не виявилося. Однак, їй було відомо, місце, де знаходиться ключ від квартири, тому зайшовши в середину, роздивилися вміст сумки. Тієї ночі залишилася спати у ОСОБА_6, а неповнолітня ОСОБА_4 пішла додому. Приблизно о 07.00 год. додому повернулася ОСОБА_6, які вона розповіла про ситуацію, що сталася. В подальшому, вона поїхала до бабусі до села Грузьке, взявши із собою сумку ОСОБА_5, де і за необхідності використала мобільний телефон, вставивши власну сім-карту. Після чого, їй зателефонували працівники міліції та повідомили про необхідність явки до ОСОБА_9 Наполягла на тому, що відкрите викрадення чужого майна не вчиняла, потерпіла ОСОБА_5 не бачила моменту викрадення її сумки неповнолітньою ОСОБА_4, крім того, умислу на вчинення грабежу в них не було, тому просить перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185, тобто, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні підсудна неповнолітня ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнала частково, вказала, що не погоджується із кваліфікацією своїх дій, вважає, що вчинила крадіжку, оскільки вважала, що її дії залишаються непоміченими, крім того, потерпіла не бачила моменту викрадення її сумки. Підсудна неповнолітня ОСОБА_4 показала суду, що 10.07.2011 року приблизно о 23.30 год. разом із ОСОБА_6, ОСОБА_3 прийшла до кафе «Зірка», розташованого по вул. Леніна, 20 в м. Кіровограді. Пізніше до них приєднався знайомий ОСОБА_7, з яким вживали алкогольні напої. Пізніше побачила раніше незнайому жінку, якій запропонувала пересісти за їх стіл, продовжити спілкування. В спілкуванні познайомилися, і невідома жінка представилася ОСОБА_5. В ході розмови у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в результаті якого остання пішла танцювати, а ОСОБА_5 вийшла із приміщення кафе «Зірка», направившись в бік кафе «Весна», розташованого неподалік. Користуючись відсутністю ОСОБА_5, ОСОБА_3 запропонувала їй взяти, належну потерпілій, сумку, яка знаходилася на стільці біля стола, та вийти із приміщення кафе. Постоявши кілька хвилин біля входу в кафе, однак ОСОБА_5 не повернулася, тому вирішили йти по вул. ОСОБА_5 в напрямку площі ОСОБА_8. Однак, почавши рух, почули чоловічий крик, тому злякавшись, почали бігти. Прийшовши додому до ОСОБА_6, якої не виявилося вдома, ОСОБА_3 відкрила квартиру, де вони і подивилися вміст сумки ОСОБА_5 Із вказаної сумки ОСОБА_3 дала їй 10 грн., на які остання придбала пачку цигарок та булочки. Наполягла на тому, що відкрите викрадення чужого майна не вчиняла, оскільки вважала, що її дії залишається непоміченими, крім того, потерпіла ОСОБА_5 не бачила моменту викрадення її сумки. Умислу на вчинення грабежу в них не було, тому просить перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185, тобто, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Незважаючи на те, що вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підсудна ОСОБА_3 і неповнолітня підсудна ОСОБА_4 визнали частково, надали суду суперечливі, непослідовні показання; крім того, повного визнання вини підсудною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України - їх вина у вчиненні вказаних злочинів доводиться зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

показаннями потерпілої ОСОБА_5, допитаної в судовому засідання, яка показала суду, що 10.07.2011 року приблизно о 23.00 год. прийшла до кафе «Зірка», розташованого по вул. Леніна, 20 в м. Кіровограді, де познайомилася із ОСОБА_3, неповнолітньою ОСОБА_4, які запропонували пересісти за їх стіл. Погодившись на пропозицію, вона пересіла та всі разом почали спілкуватися на вільні теми, при цьому вживаючи алкогольні напої. За столом знаходилися ще знайомі дівчат. Потім, ОСОБА_3 запропонували піти потанцювати, на що вона погодилася, а неповнолітня ОСОБА_4, в цей час, залишалася сидіти за столом. Приблизно о 03.00 год., озирнувшись на стілець, на якому залишила, належну їй, сумку, в середині якої знаходилися мобільний телефон марки «Самсунг», гаманець та інші особисті речі, побачила неповнолітню ОСОБА_4, яка схопила сумку і почала бігти. В цей момент ОСОБА_3 побігла за ОСОБА_4 Розуміючи ситуацію, вибігла із приміщення кафе «Зірка», намагаючись наздогнати дівчат, при цьому підвищеним тоном просила повернути викрадене, оскільки будь-яких цінних речей в сумці не було. На крик ОСОБА_3 і неповнолітня ОСОБА_4 не реагували, продовжили рух по вул. ОСОБА_5. Пізніше, підійшла до автомобіля працівників ППС та повідомила про вчинення злочину.

показаннями свідка ОСОБА_10, допитаної в судовому засіданні, яка показала суду, що 10.07.2011 року приблизно о 23.00 год. перебувала разом із ОСОБА_3, неповнолітньою ОСОБА_4 в кафе «Зірка», розташованому за адресою: м. Кіровоград, вул. Леніна, 20, де вживали алкогольні напої, спілкувалися. Пізніше, до них підійшла раніше незнайома жінка, в процесі спілкування з якою виник конфлікт, тому вона пішла танцювати. Обставин викрадення сумку потерпілої не пам»ятає, пояснити нічого не може. Після того, як повернулася додому, виявила чужу жіночу сумку, яв середині якої нічого не містилось. Після цього, зателефонувала ОСОБА_3, яка розповіла, що вони разом із неповнолітньою ОСОБА_4 забрали із кафе «Зірка» сумку ОСОБА_5 з метою пошуткувати над нею. Крім того, вказала, що ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 мали намір повернути викрадену сумку ОСОБА_5, тому неодноразово приходили до кафе «Зірка», однак остання там більше не з»являлась.

показаннями свідка ОСОБА_7, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 10.07.2011 року приблизно о 22.00 год. перебувала разом із ОСОБА_3, неповнолітньою ОСОБА_4 в кафе «Зірка», розташованому за адресою: м. Кіровоград, вул. Леніна, 20, де вживали алкогольні напої, спілкувалися. Пізніше за стіл підсіла потерпіла ОСОБА_5, в ході розмови познайомилися, почали спілкуватися. Обставин викрадення сумку потерпілої не пам»ятає, пояснити нічого не може, оскільки перебував в стані алкогольного сп»яніння. Пам»ятає, що приблизно о 03.00 год. підійшла ОСОБА_5, розповівши про викрадення сумки, попросила допомогти звернутися до працівників міліції за допомогою.

Крім того, вина підсудної ОСОБА_3 та неповнолітньої підсудної ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами у їх сукупності:

протоколом огляду місця події від 11.07.2011 року, в ході якого оглянуто приміщення кафе «Зірка».

а.с.15

протоколом огляду місця події від 14.07.2011 року, в ході якого оглянуто ОСОБА_3 та вилучено блокнот, гаманець, паспорт на ім»я ОСОБА_5

а.с.19

протоколом огляду предметів від 04.08.2011 року, в ході якого оглянута сумка, гаманець, блокнот, мобільний телефон марки «Самсунг», сім-карта до нього, паспорт на ім»я ОСОБА_5

а.с. 65

протоколом пред»явлення предметів для впізнання від «05.08.2011 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала, належний їй, мобільний телефон марки «Самсунг» під № 3.

а.с. 61

протоколом пред»явлення предметів для впізнання від «05.08.2011 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала, належну їй, сумку під № 2.

а.с. 63

протоколом виїмки від 15.07.2011 року, в ході якого у ОСОБА_3 вилучений мобільний телефон марки «Самсунг», жіночу сумку коричневого кольору.

а.с. 72

протоколом предявлення особи для впізнання від 15.07.2011 року, в ході якого ОСОБА_5 впізнала неповнолітню ОСОБА_4 під № 3.

а.с. 82

протоколом предявлення особи для впізнання від 15.07.2011 року, в ході якого ОСОБА_5 впізнала неповнолітню ОСОБА_3 під № 1.

а.с. 84

протоколом очної ставки від 05.08.2011 року, проведеної між ОСОБА_5 і неповнолітньою ОСОБА_4, в ході якої кожна наполягла на наданих показаннях.

а.с. 104

протоколом очної ставки від 05.08.2011 року, проведеної між неповнолітньою ОСОБА_4 і ОСОБА_11, в ході якої ОСОБА_3 підтвердила показання ОСОБА_4

а.с. 107

протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.08.2011 року, проведеного за участі ОСОБА_3, в ході якого остання відтворила обставини вчинення злочину.

а.с. 126-128

протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.08.2011 року, проведеного за участі неповнолітньої ОСОБА_4, в ході якого остання відтворила обставини вчинення злочину.

а.с. 130-133

висновком судово-товарознавчої експертизи № 3177/26 від 03.08.2011 року, яким встановлено вартість викраденого майна, належного потерпілій ОСОБА_5

а.с. 37-39

Оцінюючи показання підсудної ОСОБА_3 і підсудної неповнолітньої ОСОБА_4, даних під час судового слідства, в ході якого вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнали частково та вказали на відсутність прямого умислу на вчинення відкритого викрадення чужого майна, суд бере до уваги показання ОСОБА_3 і неповнолітньої ОСОБА_4, дані на досудовому слідстві, в ході яких останні вину у вчиненні вказаного злочину визнавали повністю, щиро каялися, які були послідовними, узгоджувалися із показаннями потерпілої ОСОБА_5, а тому, суд, розцінює, надані підсудними в судовому засіданні, показання як такі, що направлені на уникнення відповідальності за більш тяжкий злочин.

Крім того, доводи захисника-адвоката ОСОБА_1 щодо необхідності перекваліфікації дій підсудних з ч. 2 ст. 186 на ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вказана кваліфікація не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає необґрунтованими та направленими на можливість пом»якшення відповідальності підсудних за наступних обставин.

Як вбачається із постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року, грабіж це відкрите викрадення чужого майна в присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка в свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Крім того, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних проте, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Із показань потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона дійсно бачила як неповнолітня ОСОБА_4, тримаючи, їй належну жіночу сумку, усвідомлюючи, що помічена потерпілою, рухалася до виходу з приміщення кафе «Зірка», до якої приєдналася ОСОБА_3, не реагуючи на крик ОСОБА_5, яка просила повернути викрадене майно бігли по вул. ОСОБА_5 в бік площі ОСОБА_8.

Зважаючи на вищевикладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази по справі у їх сукупності, суд не вбачає необхідності у перекваліфікації дій ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4, кваліфікуючи їх діяння за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Крім того, дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього в злочинну діяльність.

При призначені покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, що обтяжують і помякшують покарання, особу підсудного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення злочинів, які відносяться до категорії тяжких, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, суспільно-корисною працею не займається, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має на утриманні двох малолітніх доньок ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_10, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, крім того, відповідно до заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам № 641 від 05.08.2011 року ознак хронічного алкоголізму не виявляє, лікування не потребує.

Неповнолітня ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, являється ученицею 9-го класу спеціальної ЗОШ № 2, за місце навчання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, однак відповідно до довідки № 22/8777 від 18.07.2011 року в 203 році зверталася за медичною допомогою до дитячого лікаря-психіатра з приводу легкого когнітивного порушення, крім того, відповідно до заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам № 640 від 05.08.2011 року ознак хронічного алкоголізму не виявляє, лікування не потребує. Відповідно до акту № 630 амбулаторної судово-психіатричної експертизи неповнолітня ОСОБА_4 в момент вчинення злочину страждала і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю, про що свідчать дані анамнезу, про навчання в школі і дані проведеного обстеження, інтелект знижений, мислення по конкретному типу, не завжди розуміє переносного значення прислів»я, приказок, однак ступінь розумового недорозвинення така, що не позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи підсудної ОСОБА_3, суд вважає за необхідне призначити підсудній покарання у виді позбавлення волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, статус матері-одиначки, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановленням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи підсудної неповнолітньої ОСОБА_4, суд вважає за необхідне призначити підсудній покарання у виді позбавлення волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого злочину, неповнолітній вік особи, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для можливого виправлення підсудних, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі, у відповідності до ст. 81 КК України, зокрема, сумку, гаманець, блокнот, мобільний телефон марки «Самсунг», сім-карту до нього, два ключі від запираючих пристроїв, які повернуті потерпілій ОСОБА_5, залишити їй як належні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч. 1 ст. 304 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4( чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 на апеляційний період залишити підписку про невиїзд.

Неповнолітню ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати неповнолітню ОСОБА_4:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 на апеляційний період залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі: сумку, гаманець, блокнот, мобільний телефон марки «Самсунг», сім-карту до нього, два ключі від запираючих пристроїв, які повернуті потерпілій ОСОБА_5, залишити їй як належні.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Є.Б. Безсмолий