Справа №590/698/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/612/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000059, за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , щодо якої вирішувалось питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Свеса Ямпільського району Сумської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої, до якої:

18.04.2013р. Ямпільським районним судом Сумської області були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року до ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом в Державній установі Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом м. Дніпропетровськ залишено без змін до набрання ухвалою законної сили. З часу доставки (прийому) ОСОБА_8 до психіатричного закладу з суворим наглядом в Державній установі Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом м. Дніпропетровськ цей запобіжний захід скасовується. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 8098грн. 80коп. заподіяних матеріальних збитків.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 у стані неосудності вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, 09 березня 2015 року близько 00 годин 30 хвилин, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , під час розпиття спиртних напоїв зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою протиправного позбавлення життя, умисно нанесла удар ножем в область шиї потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок чого останній помер того ж дня.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 137 від 11 червня 2015 року ОСОБА_8 у період вчинення інкримінованого їй діяння виявляла хронічне психічне захворювання і по своєму психічному стану не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, так само на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Цю ухвалу суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_8 , щодо якої вирішувалось питання про застосування примусових заходів медичного характеру, яка просить скасувати ухвалу суду в частині задоволення цивільного позову про відшкодування потерпілій матеріальних збитків і постановити нову, якою відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 . Свої вимоги мотивує тим, що оскільки ухвалою суду вона визнана неосудною, є інвалідом ІІІ групи з дитинства та не має іншого джерела доходів крім пенсії по інвалідності, то відповідно до положень ст. 1186 ЦК України, не може відшкодовувати завдану нею матеріальну шкоду.

У поданих на апеляційну скаргу запереченнях прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 необхідно повернути, оскільки відповідно до ч.1 ст. 393 та ч.1 ст. 506 КПК України особа, щодо якої вирішувалось питання про застосування примусових заходів медичного характеру, здійснює свої права через законного представника чи захисника, а тому звертатися з апеляційною скаргою самостійно така особа права не має.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу суду не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_7 та прокурора, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правова кваліфікація суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, вчиненого ОСОБА_8 у стані неосудності, та правильність обрання виду примусових заходів медичного характеру, застосованих до неї, жодним учасником судового провадження не оспорюється, а тому колегія суддів вважає правильною кваліфікацію суспільно небезпечного діяння за ч.1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а обраний судом першої інстанції вид примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, що був застосований до ОСОБА_8 , обґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову.

Так, згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому, ч.5 ст. 128 КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 1186 ЦК України, яка передбачає випадки відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, встановлено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №137 від 11 червня 2015 року ОСОБА_8 у період вчинення інкримінованого їй діяння виявляла і виявляє на даний час хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки, і за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, так само на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1 а.п. 120-123).

В той же час, правильно визнавши ОСОБА_8 особою, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, і в силу ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, суд в порушення вимог закону задовольнив цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_12 та стягнув з ОСОБА_8 матеріальні збитки на користь потерпілої ОСОБА_9 .

Окрім цього, колегія суддів звернула увагу і на те, що в поданих до суду матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 має можливість відшкодовувати заподіяну шкоду.

У зв`язку із цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду в частині вирішення цивільного позову, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини ухвали вказівку суду про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 заподіяних матеріальних збитків, частково задовольнивши таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 10 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини ухвали вказівку суду про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 8098грн. 80коп. заподіяних матеріальних збитків.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4