УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/1191/15 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження №282/1191/15-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Любарського районного Житомирської області від 20 жовтня 2015 року, якою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як незаконну й необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою визначити останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Наголошує, що в ухвалі слідчого судді відсутній аналіз ризиків, які є підставою для взяття під варту та можливості застосування до особи інших запобіжних заходів. Звертає увагу на те, що висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри не ґрунтуються на матеріалах клопотання слідчого та прокурором не було надано вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1, 296 ч. 4 КК України, при цьому, вважає, що сам факт підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень не може бути безумовною підставою для тримання під вартою. В матеріалах клопотання не міститься доказів на підтвердження припущень слідчого, прокурора про те, що ОСОБА_8 може під час перебування на свободі переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме чинити психологічний та фізичний вплив на потерпілих, свідків, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно ухвали, слідчий суддя застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням строку дії ухвали до 16 грудня 2015 року. При цьому, свій висновок про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтував тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі, є реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, чинити психологічний та фізичний вплив на потерпілих, свідків, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується відповідними матеріалами провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , 16.10.2015 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на майданчику, біля приміщення кафе Шанс», що по вул..Незалежній, 13, с.Нова Чорторія Любарського району Житомирської області, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за допомогою металевого прута, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 , один удар в ділянку голови з права, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється. Вподальшому ОСОБА_8 , металевого прута, яким наносив удар, викинув в сторону та направився до вхідних дверей приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де затіяв словесну суперечку із ОСОБА_10 . У ході даної словесної суперечки, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на позбавлення життя ОСОБА_10 , за допомогою ножа, якого тримав у руці, наніс ОСОБА_10 один удар в ділянку грудної клітки зліва. Внаслідок нанесення удару ОСОБА_10 заподіяно колото-різану проникаючу рану грудної клітки з ліва в область серця. Однак, свої злочинні дії ОСОБА_8 довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі.
17.10.2015 р. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
18.10.2015 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Мета, підстави і порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено ст.177, 183, 182 ч.5, 184, 186, 193, 194 КПК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
З ухвали слідчого судді, звукового запису фіксування та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, пояснення слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України Підставами вважати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вказав вчинення останнім кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, те, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити психологічний та фізичний вплив на потерпілих, свідків, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин цих кримінальних правопорушень. Такі висновки слідчого судді підтверджуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі рапортами працівників міліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 .
При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів для обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, та можливість призначення останньому покарання до десяти років позбавлення волі, правильно враховано характеризуючі дані про його особу.
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, що заперечується в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Не заслуговують на увагу посилання захисника на недоведеність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.
Дані, які б унеможливлювали тримання підозрюваного під вартою в матеріалах судової справи не містяться та апелянтом не доведені.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, що раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, розлучений, не працює, не має матеріальних засобів для самостійного забезпечення свого існування (доходи, заробітна платня), стану його здоров`я, та обрав запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любарського районного Житомирської області від 20 жовтня 2015 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :