Справа № 739/1192/15-к
Провадження № 1-кп/745/66/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2015 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження №0000133 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого 14.04.2006 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 152 КК України до позбавлення волі на строк 10 років, звільненого умовно-достроково 10 квітня 2013 року з Ірпінського виправного центру №132 ДПтС України в м. Києві та Київської області (не відбутий строк покарання 2 роки 5 місяців 6 днів), у скоєнні злочину передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд з обмеженнями, передбаченими ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» згідно постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.09.2013 року, продовженого постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16.03.2015 року до 22.10.2015 року, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області, 31.03.2015 року залишив місце проживання: АДРЕСА_1 , та виїхав в особистих справах за межі державного кордону України, а саме на територію Російської Федерації. Продовжуючи злочинні дії, 04.04.2015 року ОСОБА_5 , самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області, залишив місце проживання: АДРЕСА_1 , та виїхав до м. Бровари, Київської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину за ст. 395 КК України, визнав повністю, та показав, що він знав про адміністративний нагляд з обмеженнями, передбаченими ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлений відносно нього постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.09.2013 року, та продовжений постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16.03.2015 року до 22.10.2015 року. Однак оскільки в його сім`ї не вистачало коштів для проживання, він вирішив поїхати на заробітки, і тому він, 31.03.2015 року, самовільно, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області залишив місце проживання та виїхав за межі державного кордону України, а саме на територію Російської Федерації, а потім і 04.04.2015 року, самовільно, без дозволу Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області виїхав до м. Бровари, Київської області, де перебував близько трьох місяців.

У зв`язку з тим, що обвинувачений свою вину у скоєнні злочину та обставини злочину визнав повністю, заслухавши думку інших учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, після роз`яснення учасникам судового розгляду щодо позбавлення права оскаржити обставини злочину в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини по кримінальному провадженню, пом`якшуючі обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризувався за місцем відбуття покарання, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням зазначених обставин та відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами ст. 72 КК України, коли одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Частиною четвертою статті 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України за правилами ст. 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 14.04.2006 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строком два роки шість місяців.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1