Справа №1490/2873/12 10.07.2012 10.07.2012 10.07.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/1469/482/2012 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 187 КК України Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2012 рік м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: Головуючого - Дзюби Ф.С. суддів: Чернявського A.C., Фаріонової О.М.

за участю прокурора - Артеменко Л.В.,........

засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2012 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-27.09.1987 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.140 ч. З КК України до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на підставі ст.46-1 КК України на 2 роки;

-11.01.1989 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.141 ч.2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі;

-26.03.1990 р. Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.140 ч.2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 27.11.1992 р. по відбуттю покарання;

-17.11.1993 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.206 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 11.12.1995 р. по відбуттю покарання;

-16.12.1997 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 117 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 18.08.2001 р. по відбуттю покарання;

-03.06.2002 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 26.11.2004 р. умовно-достроково на 1 місяць 20 днів;

-28.02.2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.309 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

-14.U4.2UU« р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.259 ч. 1, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-16.06.2009 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.263 ч.2, 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 26.09.2011 р. умовно- достроково на 4 місяці 8 днів,

-засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - до 5-ти років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 187 КК України - до 6 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначено 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду від 16.06.2009 року і остаточно призначити до відбуття покарання у виді 7-ми років 4-х місяців позбавлення волі.

29.09.2011 р. близько 21.00 години, ОСОБА_3, знаходячись у будинку № 5 по пров. Куйбишева в м. Миколаєві, повторно, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом обману заволодів належним ОСОБА_4 мобільним телефоном "LG KP 105", вартістю 200 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду.

30.09.2011 р. близько 13.00 год., ОСОБА_3, знаходячись у дворі будинку № 76 по вул. Комунарівській в. м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, викрав майно ОСОБА_5 намагався піти з викраденим з місця злочину, однак довести злочин, по причинам що не залежали від його волі, до кінця не зміг, оскільки його дії були припинені ОСОБА_6, якому ОСОБА_3 з метою утримання викраденого погрожував нанесенням удару металевим ломом, тобто застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я.

01.10.2011 р. близько 21.00 год., ОСОБА_3, знаходячись в дворі будинку № 5 по пров. Куйбишева, 5 в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4, напав на неї застосувавши насильство небезпечне для життя та здоров'я потерпілої, що виразилось в удушенні потерпілої руками за шию, вимагаючи передачі йому грошей в сумі 20 грн..

В апеляції та доповненнях до неї засуджений просить вирок районного суду скасувати а справу направити на новий судовий розгляд або змінити вирок та пом'якшити йому покарання, так як на його думку при призначенні покарання судом не було враховано його незадовільній стан здоров'я, з'явлення із зізнанням та щире каяття.

Крім того засуджений не згодний з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 190 КК України і вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він раніше не був засуджений за шахрайство.

Вважає, що судом не знайдено підтверджень скоєння відносно ОСОБА_4 розбійного нападу.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3 в підтримку доводів апеляції, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами вина засудженого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, при обставинах викладених у вироку, доказана і по епізодам шахрайства та замаху на відкрите заволодіння чужим майном, апелянтом не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ч.2 ст. 15, 186 ч.2 КК України.

Що стосується доводів апелянта в частині помилкової кваліфікації його дій за епізодом шахрайства 29.09.2011 року, то вони є безпідставними, так як суд кваліфікував його дії за ст. 190 ч.2 КК України за кваліфікуцючую ознаку повторності, оскільки засуджений раніше скоював корисливі злочини, судимість за які в установленому законом порядку, не погашена.

Стосовно епізоду розбійного нападу на ОСОБА_4 01.10.201 1 року, то судом були досліджені обставини скоєння цього злочину і з урахуванням показань потерпілої, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які дали свідчення про застосування під час нападу насильства, яке було небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, так як її засуджений душив за шию.

Підстав сумніватися у достовірності цих показань у суду не було, а тому він дав їм належну оцінку і правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_3 за ч.І ст. 187 КК України.

Тому, доводи апелянта про відсутність доказів скоєння ним розбійного нападу є надуманими.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_3 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, що злочини відноситься як до категорії середньої тяжкості, так і тяжких, дані про особу винного, що він характеризується негативно, має незадовільний стан здоров'я, обставин, що обтяжують покарання. Обставин, що пом'якшують покарання, судом не встановлено.

Також судом обґрунтовано призначено покарання з застосуванням ст. 71 КК України, де до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2009 року.

Підстав для пом'якшення покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляцією засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2012 року, відносно ОСОБА_3, залишити без змін.

Головуючий: підпис

Судді: підписи