ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 1-34/10
провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

головуючого судді Подороги Л. В.

при секретарях Крицькій Л. І., Сидоренко О.С.

з участю:

прокурора Зубенка С. А.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя хутору Ленінський, с.Носачів, вул. Польова 7, Смілянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 22 вересня 2009 року, близько 08 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні будинку, що розташований по вул. Пролетарській 32, смт. Цвітково, Городищенського району, Черкаської області, та належить гр. ОСОБА_3, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав газовий балон вартістю 125 гривень.

Крім того, він же, 22 вересня 2009 року, близько 08 год. 30 хв., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення сараю вищезазначеного будинковолодіння, звідки, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав металеві лещата вартістю 700 гривень.

Всього своїми злочинними діями гр. ОСОБА_2 спричинив матеріальну шкоду гр. ОСОБА_3 на загальну суму 825 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 у предявленому обвинуваченні визнав себе винним повністю, від дачі показів суду відмовився. Вказав, що підтримує свої покази, дані на досудовому слідстві, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вказаних показів, у середині вересня 2009 року, коли ОСОБА_2 та його мати, через особисті негаразди посварилися з бабою, вирішили знайти собі інше житло. Вони часто підробляли в смт. Цвітково, де дізналися, що по вул. Пролетарській, 32 здається будинок. Одного дня, коли саме ОСОБА_2 не памятає, його мати пішла, та домовилася про те, що вони будуть винаймати вищезазначений будинок, при цьому власника будинку він особисто не бачив, так як розмовляла з ним мати. Після домовленості, через декілька днів вони переїхали до даного будинку, перевізши із собою речі: ліжко, диван, одяг, попрохавши напередодні сусіда про допомогу. Будинок, в який вони переїхали, представляв собою одноповерхову споруду, поряд з якою був збудований сарай. Наступного дня, близько 08 год. 00 хв., коли він прокинувся, то вирішив піти купити собі цигарки, але у нього не було грошей. Розмірковуючи де можна було б роздобути гроші, він пішов до комори, що знаходилася в будинку, яка не була замкненою, де виявив на підлозі металевий балон, вкритий барвником червоного кольору. Він вирішив комусь продати балон. Взявши його руки, пішов до будинку, що розташований поруч, в якому мешкає ОСОБА_4 і запропонував йому купити в нього балон. Останній погодився давши йому гроші в сумі 25 гривень. Після цього, він пішов додому. Прийшовши, пішов до приміщення сараю, будинковолодіння, що вони винаймали, аби подивитися, що там знаходиться. Оскільки сарай був замкнений на навісний замок, він вирвав скоби, які тримали той замок, та зайшов всередину приміщення. Походивши по сараю, він побачив, що на деревяному столі, знаходяться металеві лещата, частково вкриті барвником червоного кольору. Взявши лещата, він знову пішов до ОСОБА_4, якому запропонував купити їх у нього. За лещата ОСОБА_4 дав йому гроші в сумі 25 гривень. Про те, де він взяв лещата, та, що вони йому не належать, він ОСОБА_4 нічого не розповідав, а той в свою чергу, нічого не запитував. Гроші в сумі 50 гривень, які йому дав ОСОБА_4 він витратив на продукти харчування та цигарки. Наступного дня, його мати помирилася з бабою і вони вирішили переїхати назад до її будинковолодіння.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина також підтверджується слідуючими доказами:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_3 про те, що по вул. Пролетарській 32, смт. Цвітково, Городищенського району, Черкаської області він має будинковолодіння, яке залишилося йому у спадок. 12 вересня 2009 року, близько 14 год. 00 хв., коли він знаходився у с. Носачів, Смілянського району, до нього зателефонували та повідомили, що якісь люди бажають винайняти його будинок. Через 20 хвилин він приїхав до свого будинку, де на нього вже чекали жінка на імя ОСОБА_5, її син та співмешканець даної жінки. Після цього він показав їм будинок, та врешті вони погодилися його винаймати. Вони домовилися, що коли вони будуть заїжджати, щоб його повідомили, після цього вони пішли. 15 вересня 2009 року, його було направлено на лікування до ортопедотравматологічного відділення Черкаської обласної лікарні, де він лікувався до 22 вересня 2009 року. Після цього його було направлено на продовження лікування до Шевченківської залізничної лікарні, що в м. Сміла. 26 вересня 2009 року, до нього зателефонували, та повідомили, що в нього відкритий будинок та сарай, що по вул. Пролетарській. Цього ж дня, він повернувся додому, та виявив, що з будинку зник газовий балон, а з приміщення сараю, що зачинялося на навісний замок, зникли металеві лещата. Після цього він викликав дільничного інспектора міліції. Потім він дізнався, що дану крадіжку скоїв ОСОБА_2;

- показами свідка ОСОБА_6 про те, що по сусідству з ним, по вул. Пролетарській 32, смт. Цвітково, Городищенського району розміщене будинковолодіння, що належить гр. ОСОБА_3, та в якому певний час проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які винаймали даний будинок. В цьому будинку вони проживали близько двох тижнів. 23 вересня 2009 року, близько 17 год. 00 хв., коли він знаходився вдома, до нього додому прийшла ОСОБА_5. Остання попрохала його, аби він на власному автомобілі, допоміг їм перевезти їх речі, адже як пояснила йому остання, взагалі то вони проживали в хуторі Ленінський, Смілянського району, разом з бабусею, то потім з нею посварилися, та виїхали. Та незабаром з останньою вони помирилися, та вирішили повернутися назад до хутора. Коли вона в нього попрохала допомоги, то він погодився. Погрузили речі до причепа, він відвіз їх до хутора Ленінський;

- показами свідка ОСОБА_5 про те, що в кінці вересня 2009 року, коли вона посварилася зі своєю матірю, то вирішила винайняти собі інше житло та переїхати. Коли вона, із сином, підробляли в смт. Цвітково, то дізналася, що ОСОБА_3, здає під найом свій будинок, що розташований по вул. Пролетарській 32, смт. Цвітково. Вона домовилася з останнім, що буде винаймати його будинок. Наступного дня, вона разом зі своїм сином, зібрала свої речі, попрохавши сусіда перевезти їх. До вказаного будинку вони переїхали, однак, прожили у ньому недовго, близько двох днів, оскільки вона помирилася з матірю та вирішила переїхати назад. Вона попросила ОСОБА_6 і він їм допоміг перевезти назад їх речі до хутора. Про те, що її син ОСОБА_2, викрав балон та металеві лещата, з будинку ОСОБА_3, вона дізналася від працівників міліції, а її син, їй про це нічого не розповідав, та особисто вона цього не бачила;

- показами свідка ОСОБА_4 про те, що по сусідству з ним, по вул. Пролетарській 32, смт. Цвітково, Городищенського району є будинковолодіння, яке належить гр. ОСОБА_3. У вказаному будинку певний час проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які винаймали його будинок. 23 вересня 2009 року, близько 9 год. 00 хв., коли він знаходився вдома, до нього додому прийшов ОСОБА_2. Останній приніс пустий металевий балон вкритий барвником червоного кольору, та запропонував його в нього купити. Вирішивши, що даний балон йому може знадобитися в господарстві, він дав ОСОБА_2 гроші в сумі 25 гривень, та той пішов. Близько через півгодини, ОСОБА_2 повернувся принісши із собою металеві лещата, вкриті барвником червоного кольору, які також запропонував йому в нього купити. За лещата він дав ОСОБА_2 гроші в сумі 25 гривень, після чого той пішов в невідомому йому напрямку. Дані речі він залишив на зберігання у власному будинковолодінні, для подальшого використання в господарстві. Проте, звідки ОСОБА_2 взяв дані речі, він в нього не запитував, а той в свою чергу йому нічого не розповідав. 1 жовтня 2009 року, коли він знаходився вдома та займався власними справами, до нього завітали працівники міліції, які повідомили йому, що речі, які він купив у ОСОБА_2 були ним викрадені з будинку ОСОБА_3, який вони винаймали. Після чого працівники міліції, отримавши його письмову згоду, в присутності понятих, оглянули його будинковолодіння, та вилучили вищезазначені речі;

- даними протоколу усної заяви від 01.10.2009 року;

- даними протоколів огляду місця події від 01.10.2009 року;

- даними товарного чека №8 від 02.10.2009 року;

- даними протоколу огляду предметів від 07.10.2009 року;

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд, вважає, що предявлене обвинувачення ОСОБА_2 доказане повністю. Оскільки підсудний ОСОБА_2 скоїв таємну крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, те що, сприяння підсудного у розслідуванні кримінальної справи, його щире каяття, збіг тяжких сімейних обставин, що є помякшуючими обставинами по справі, а також, відсутність обтяжуючих обставини скоєння злочину.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, є інвалідом ІІІ групи, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання, без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Речові докази по справі: металевий газовий балон та металеві лещата, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3, слід повернути йому ж за належністю.

По справі, потерпілим ОСОБА_2, був заявлений цивільний позов про відшкодування з ОСОБА_2 на його користь 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Розглянувши заявлений цивільний про відшкодування моральної шкоди суд, вважає що він підлягає до повного задоволення, оскільки підсудний своїми злочинними діяннями змусив його до душевних хвилювань.

По кримінальній справі судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 445 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо останній протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 п. 2, п. 3, п. 4 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: металевий газовий балон та металеві лещата, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3, повернути йому ж за належністю, звільнивши від зобовязань по зберігальній розписці.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7