Провадження № - 1кп/201/53/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003209 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-19.01.2015 р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

-03.03.2015 р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком два роки

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч 2 ст. 186 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

захисник потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 26.07.2015 року приблизно о 16:00 годині, перебуваючи біля будинку № 1 по вул. Маршала Недєліна у м. Дніпропетровську, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 на шиї якої заходився золотий ланцюжок з кулоном у вигляді серця, який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи свій корисливий злочинний умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, відкрито, шляхом ривку заволодів майном, яке належить ОСОБА_7 а саме, золотим ланцюжком з кулоном у вигляді серця. Після чого з викраденим майном ОСОБА_3 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4 725 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 29.08.2015 року приблизно о 11:00 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , на шиї якої заходився золотий ланцюжок, який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадання чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, відкрито, шляхом ривку заволодів майном, яке належить ОСОБА_8 а саме: золотим ланцюжком. Після чого з викраденим майном ОСОБА_3 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 20 298 грн. 60 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав пояснення, які повністю відповідають, обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які являються тяжким, дані про особу обвинуваченого, який судимий, в тому числі і за вчинення злочину проти власності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам та обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даним про особу обвинуваченого, який вчинив нові злочини, будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком за злочин проти власності та судимим за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2015 року до двох років позбавлення волі, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, призначити покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого строку покарання за вироком від 03.03.2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, шість місяців позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2015 року, визначивши остаточно до відбування п`ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 20 березня 2016 року.

Строк відбування ОСОБА_3 обчислювати з 12 листопада 2015 року

Зарахувати в строк відбування призначеного покарання перебування ОСОБА_3 під вартою з 12 листопада 2015 року по 20 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто чотири місяці і вісімнадцять днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1