УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині та наголосила на тому, що накладення арешту обумовленj наступними підставами: p метою забезпечення конфіскації майна або цивільного позову, відшкодування у подальшому спричинених державі збитків від взаємовідносин між ТОВ «Аскоп-Україна» та ТОВ «Нексус-Україна», якими була створена видимість проведення реальних господарських операцій, з метою виникнення незаконного податкового кредиту у підприємства ТОВ «Аскоп-Україна», яка призвела до збитків в сумі 1 163 231,03 грн. в частині ПДВ.
Прокурор, у судовому засіданні, клопотання підтримав, просив задовольнити з вказаних у ньому підстав.
У судовому засіданні представник ТОВ «Аскоп-Україна» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з підстав вказаних у письмових запереченнях директора ТОВ «Аскоп-Україна» ОСОБА_7 , зокрема зауваживши, що подане клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а порушене провадження взагалі є безпідставним, враховуючи судові рішення адміністративних судів з цього питання, у порядку ж ст.ст. 170, 171 КПК України, арешт може бути накладено тільки на майно підозрюваного, який у цьому провадженні відсутній.
У судове засідання інші учасники процесу визначені ч. 1 ст. 172 КПК України, зокрема представник ТОВ ОСОБА_9 не з`явилися, однак слідчий суддя, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 та ст.ст. 22, 26 КПК України, та думку учасників процесу, зокрема ОСОБА_5 , який зауважив, що самостійно представлятиме інтереси власника майна, вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутність останніх.
Тож, слідчий суддя, дослідивши надане клопотання на відповідність КПК України кримінальне провадження, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного і перебувають у нього з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
У даному випадку, у судовому засіданні слідчим суддею ,встановлено, що особа, яку б було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України відсутня.
Будь-які фактичні дані, які б свідчили про те, що ТОВ несе в силу закону цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями не ідентифікованого підозрюваного, апріорі, відсутні, адже відсутній сам підозрюваний.
Тобто, дане клопотання прямо суперечить п.п. 1-3 ч. 2 ст. 132, 170 КПК України.
До доводів слідчого викладених у клопотанні про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна або цивільного позову, відшкодування у подальшому спричинених державі збитків від взаємовідносин між ТОВ «Аскоп-Україна» та ТОВ «Нексус-Україна», слідчий суддя ставиться критично, оскільки підозрюваний у провадженні у вчиненні злочинів за ст.ст. 205, 212 КПК України, відсутній, тож враховуючи норми ст. 171 КПК України, арешт майна з цих підстав накладений бути не може, адже ТОВ не несе в силу закону цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями не ідентифікованого підозрюваного, тобто арешт майна з цих підстав був би порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, бо не було б дотримано принципу «законності» і він не був свавільним, саме втручання не було б пропорційним, адже не відповідало б тяжкості правопорушення і становило особистий і надмірний тягар для ТОВ, у зв`язку з чим відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛвстановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.
Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить законних правових підстав для арешту майна, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема юридичної.
При цьому, слідчий суддя враховує, що у рfзі, якщо в ході досудового розслідування буде встановлено підозрювану особу, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, слідчий не позбавлений змоги звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати, що майна на яке необхідно накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, тобто відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 год. 40 хв. 12.10.2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1