Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1682/15-к
Провадження № 1-кп/376/109/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.08.2015 року, близько 01-ої години, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, з корисливого мотиву, користуючись темною пори доби та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу проник до частково огородженої території приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , де продовжуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинив крадіжку запчастин до автомобіля марки «Камаз», а саме : гальмівний барабан, згідно довідки виданої до Сквирського РВ вартістю 1 300 грн. та рамки кріплення циліндра згідно довідки виданої до Сквирського РВ вартістю 450 грн., після чого заніс викрадені предмети до лісосмуги, яка розташована коло озера по вул. Леніна, де заховав у кущах. Після чого, повернувся до вищезазначеного домоволодіння та продовжуючи свій злочинний намір викрав 30 кілограмів брухту чорного металу згідно довідки виданої до Сквирського РВ вартістю 3 грн. 10 коп. за один кілограм, на загальну суму 93 грн..

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 843 грн..

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час судового розгляду, сторонами по справі, була надана мирова угода від 12.08.2015 року про примирення укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Відповідно до цієї угоди: обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 185 КК України. Зобов`язуються на час укладання угоди відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1 843 грн.. Матеріальних та моральних претензій у потерпілого до ОСОБА_4 немає. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волів на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 рік та покладанням обов`язків передбачених п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, права та обов`язки сторін угоди.

Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому та потерпілому їх права, наслідки укладення угоди, наслідки затвердження та невиконання угоди про примирення.

Суд роз`яснив, що відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьоюстатті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;

3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, тобто відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.

Потерпілому роз`яснено, що згідно з ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення він має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обвинуваченому та потерпілому суд роз`яснив, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом і відповідно до ст. 389-1 КК України умисне невиконання засудженим угоди про примирення карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України суд роз`яснив потерпілому, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що угода про примирення у судовому засіданні може бути укладена, оскільки підсудний визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдану шкоду, по місцю проживання характеризується позитивно, щиро кається тощо.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення від 12 серпня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпілий пояснив, що йому в повному обсязі була відшкодована матеріальна шкода. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого на даний час він не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, просив застосувати узгоджений вид та міру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України. ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання - у виді позбавлення волі та з іспитовим строком, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про обвинуваченого ОСОБА_4 який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, добровільно відшкодував завдані збитки відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Процесуальні витрати, згідно обвинувального акта у справі відсутні.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 12 серпня 2015 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1