Справа № 1-41/11
ВИРОК

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2011 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судового засідання Бакалович І.Є., прокурора Левченко Ю.Ю., захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні маючого малолітню дитину, працюючого у ЖКГ „Військове містечко с. Радянське Бердичівського району, раніше судимого: 22 травня 2003 року Бердичівським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 18 лютого 2005 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 296 ч. 4,71 КК України на 3 роки 6 місяців 10 днів позбавлення волі, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, - за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч.3, 185 ч. 3, 304 ч.1 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше несудимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч.3 КК України;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_10, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч.3 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_12, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_13, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні маючого трьох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14, за ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та скоїв нові злочини при наступних обставинах.

Так, 27 вересня 2009 року близько 20 години ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з метою таємного викрадення чужого майна, на гужовому возі, який належав батькові ОСОБА_6, приїхали до складського приміщення ФГ «Фенікс», що розташоване за адресою: Бердичівський район с. Гардишівка вул. Гагаріна, 1.

Реалізуючи спільний злочинний намір, через незачинені вхідні двері, підсудні проникли в складське приміщення ФГ «Фенікс», належне потерпілому ОСОБА_8 та винесли з нього і завантажили на гужовий віз наступне майно, а саме: металеві ваги вартістю 180 грн.; точильний верстат вартістю 150 грн.; металеву тумбу до точильного верстату вартістю 80 грн.; три металеві ящики з - під пива вартістю 20 грн. за один на суму 60 грн.; три металеві спинки від ліжок вартістю 25 грн. за одну на суму 75 грн., а всього майна на загальну суму 545 грн., тобто таємно намагались викрасти майно потерпілого, однак, з причин, що не залежали від їх волі, не змогли реалізувати свій злочинний намір, так як були затримані мешканцями с. Гардишівка.

Крім того, 25 травня 2010 року близько 20 години ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на охоронювану територію Радянської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, яка розташована в с. Радянське Бердичівського району по вул. Воронцова 5, та підійшовши до тильного боку приміщення майстерні, ногами та руками вибили дошки, якими було забито вікно, проникли в середину майстерні, звідки таємно викрали деревообробний стругальний станок вартістю 211 гривень, належний Радянській загальноосвітній школі 1-3 ступенів с. Радянське Бердичівського району.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів визнав частково. По факту крадіжок вину визнав в повному обємі, по факту втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність вину не визнав. По суті обвинувачення пояснив, що він добре знає батька ОСОБА_6. З його синами дружніх стосунків він не підтримував, був просто знайомий. В селі Гардишівка живе його співмешканка і він бачив, як зі складського приміщення вивозили метал. Він також вирішив викрасти метал, щоб його здати. Самостійно вивезти метал він не міг, тому ззвернувся до батька ОСОБА_6 з проханням вивезти метал на возі. Він вважає, що батько повідомив синів куди вони мають їхати. В один із днів вересня 2009 року він разом з братами ОСОБА_6 поїхав у с. Гардишівку Бердичівського району, щоб викрасти металеві предмети. Коли вони підїхали до приміщення ФГ «Фенікс», то загрузили на віз усе майно, яке зазначене в обвинувальному висновку, однак вивезти його не встигли, оскільки були помічені незнайомими чоловіками. ОСОБА_5, як неповнолітнього, в злочинну діяльність він не втягував. Перед цим його довго не було в селі, оскільки він проходив строкову службу, потім відбував покарання, тому і не знав, що ОСОБА_5 навчається, не знав скільки йому років та ніколи не був на його днях народження.

25 травня 2010 року разом з ОСОБА_7 вони розпивали спиртні напої. Після цього, вибили дошки, якими було заставлено вікно, і проникли у підсобне приміщення школи с. Радянське, звідки викрали верстат. Його вони протягнули приблизно 50 м. та кинули в кущах. У скоєнному підсудний щиро розкаявся.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що з ОСОБА_4 вони просто знайомі. У вересні 2009 року до них додому прийшов ОСОБА_4 і запропонував його батькові вивезти метал. Самої розмови між батьком та ОСОБА_4 він не чув. Згодом про це йому сказав батько та повідомив, щоб він разом з братом ОСОБА_6 та ОСОБА_4 поїхали та загрузили на віз метал. В подальшому, коли вони грузили метал на віз, то до них підійшли незнайомі чоловіки і їх затримали. Про те, що вони будуть вчиняти крадіжку, він зрозумів, коли вони виносили метал з приміщення. Скільки йому років, ОСОБА_4 не знав, на дні народження він ніколи до нього не приходив. В скоєному підсудний щиро розкаявся.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що все було так, як розповів його брат ОСОБА_5 Брат запропонував йому поїхати за металом. Він зрозумів, що вчиняє крадіжку, лише тоді, коли вони приїхали на місце. ОСОБА_4 повинний був їм заплатити за те, що вони допоможуть йому перевезти зазначений метал. В скоєному підсудний щиро розкаявся.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину визнав частково і по суті обвинувачення пояснив, що ОСОБА_4 його добрий знайомий. Напередодні в його сина був день народження і він разом з ОСОБА_4 вирішили за це випити. Вони купили пляшку горілки, потім ще одну. Сиділи біля школи на стадіоні і розпивали спиртне. Під час розпиття горілки побачили, що вікно у школі заставлене дошками. Вони вибили дошки, залізли через вікно у приміщення, звідки викрали станок. Станок відтягнули від приміщення приблизно на 40-50 метрів. Усвідомили, що вчинили погано та кинули його. Домовленості між ними про вчинення крадіжки не було, все трапилось під впливом алкоголю. В скоєному підсудний щиро розкаявся.

Крім визнання підсудними своєї вини, їх вина підтверджується показами потерпілого, свідків та іншими матеріалами справи, а саме:

заявою потерпілого ОСОБА_8 про те, що він не може зявитись у судове засідання, покази які давав на досудовому слідстві, підтримує та просить оголосити їх в судовому засіданні. Претензій до підсудних немає, щодо призначення покарання підсудним покладається на розсуд суду ( т.2 а. с. 189);

будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_8 пояснив, що він є головою ФГ «Фенікс», що знаходиться в с. Гардишівка Бердичівського району. Підприємство володіє складськими приміщеннями, які розташовані в с. Гардишівка по вул. Гагаріна, 1. На даний час ФГ «Фенікс» не працює в зв'язку з нестачею коштів. Свою діяльність воно припинило у 2007 році. Територія ФГ «Фенікс» не охороняється. В складському приміщенні, що розташовано за вищевказаною адресою, він зберігає власні речі, а саме: металеві ваги; точильний верстат з тумбою до нього; металеві ящики з - під пива; металеві спинки від ліжок та деякі інші дрібні речі. 27 вересня 2009 року він дізнався від працівників міліції, що зі складського приміщення ОСОБА_4П, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагались викрасти його майно, однак не змогли скоїти крадіжку, оскільки були затримані жителями села. Вартість вагів становить 180 грн., ящика з - під пива 20 грн., спинки від ліжок 25 грн., точильного верстата 150 грн., тумби до точильного верстату 80 грн. Загальна сума вищевказаних речей становить 545 грн. Матеріальної шкоди йому не заподіяно, так як вищевказані речі йому повернуті. Цивільний позов заявляти не бажає ( т.2 а. с. 77-78 );

показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що дати, коли трапилась подія, він не памятає. Десь о 20 годині він разом з сином в с. Гардишівка Бердичівського району йшов до свого брата. По дорозі вони почули, що з комори лунає шорох. Вони знали, що там зберігалось зерно, тому обішли його з іншої сторони та зайшли у середину. В середині знаходилось троє хлопців. Один почав світити їм в очі мобільним телефоном. Двоє хлопців втекли, а одного вони затримали. З цього приводу зателефонували до сільського голови;

показами свідка ОСОБА_10, яка пояснила, що ОСОБА_11П. її син. Стосунки нормальні. У вересні 2009 року до неї заходив ОСОБА_12 і казав, що вони поїдуть брати метал, а у вечорі свідку зателефонував її син ОСОБА_4 та повідомив, що в с. Гардишівка його затримали працівники міліції. Син не міг знати, що ОСОБА_5 є неповнолітнім.

заявою свідка ОСОБА_13 про те, що він не може зявитись у судове засідання, покази які давав на досудовому слідстві, підтримує та просить оголосити їх в судовому засіданні ( т.2 а. с. 205);

будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_13 пояснив, що 27 вересня 2009 року близько 20 години він разом зі своїм батьком ОСОБА_9 проходили неподалік складського приміщення, що розташоване по вул. Гагаріна в с. Гардишівка Бердичівського району. Коли почули стукіт, то підійшли до приміщення. Там побачили троє невідомих осіб, які на підводу, запряжену конем, завантажували метал. На даний час він знає, що це були ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Свідок та його батько затримали зазначених осіб та викликали голову сільської ради та працівників міліції. Через деякий час ОСОБА_4 втік, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані працівниками міліції. На підводі знаходились ваги, тумба, точильний верстат, металеві спинки від ліжок та ящики з-під пива ( т.2 а. с. 58-59);

заявою свідка ОСОБА_12 про те, що він не може зявитись у судове засідання. Покази, які він давав на досудовому слідстві, підтримує та просить оголосити їх в судовому засіданні ( т.2 а. с. 216);

будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_12 пояснив, що 27 вересня 2009 року близько о 19 години до нього додому прийшов ОСОБА_4 і запропонував вивезти метал з с. Гардишівка. Він відмовився, оскільки в нього була пробита нога. Після цього він пішов у будинок. Через деякий час він виявив, що немає коня з підводою. Пізніше ОСОБА_10 повідомила, що його синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затримали працівники міліції. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали з ОСОБА_4 скоювати крадіжку металлу, він не знав. Синам він не говорив їхати з ОСОБА_4 скоювати крадіжку ( т.2 а. с. 52-53);

показами законного представника підсудного ОСОБА_5 - ОСОБА_3, відповідно до яких вона зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 її діти. Стосунки з ними добрі. З ОСОБА_4 стосунки в неї також добрі. Після того, як ОСОБА_4 сів у тюрьму, він менше приходив до них. Одного дня він прийшов до її чоловіка і вони про щось розмовляли на подвірї. Про що саме, вона не чула. Наступного дня вона прийшла з роботи і побачила, що дітей в дома не було. Також не було воза. Коли вона лягла спати, то прибіг молодший син і сказав, що приїхали працівники міліції. Після цього вона дізналась про крадіжку. Вона вважає, що можливо ОСОБА_4 і знав скільки років її молодшому синові;

показами свідка ОСОБА_14, який пояснив, що він працює директором ЗОШ с. Радянське Бердичівського району. Дати, коли сталась крадіжка, він не памятає. Йому повідомили, що зі школи викрали деревообробний станок. Зазначений станок викрали через вікно, яке було забите дошками. Він звернувся до сільського голови і вони почали на місці встановлювати обставини скоєного. За декілька днів прийшов дільничний інспектор міліції та повідомив, що знайшовся викрадений станок. ОСОБА_14 також зазначив, що пошкоджень на станку не виявлено, тому претензій до підсудних він не має;

заявою свідка ОСОБА_15 про те, що він не може зявитись у судове засідання. Покази, які він давав на досудовому слідстві, підтримує та просить оголосити їх в судовому засіданні ( т.2 а. с. 197);

будучи допитаним під час досудового слідства ОСОБА_15 пояснив, що він працює на посаді майстра по ремонту загальноосвітньої школи 1-3 ступенів с. Радянське Бердичівського району. 26 травня 2010 року близько 10 години 30 хвилин він відчинив приміщення майстерні школи і виявив відсутність деревообробного станка. Оглянувши приміщення майстерні, він побачив пошкодження вікна. Про крадіжку він повідомив директора школи ОСОБА_14, який викликав працівників міліції. Наступного дня від односельчан він дізнався, що крадіжку скоїли мешканці с. Радянське ОСОБА_4П та ОСОБА_7 ( т.1 а. с. 130);

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_12 щодо запереченням ним факту надання вказівки синові ОСОБА_5 їхати за металом, оскільки вони спростовуються показами як самого ОСОБА_5, показами підсудного ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Крім показів потерпілого та свідків, вина підсудних в скоєнні злочинів підтверджується наступними матеріалами справи:

протоколом огляду місця події від 27 вересня 2009 року, відповідно до якого за адресою: Бердичівський район с. Гардишівка вул. Гагаріна, 1, було оглянуто та вилучено коня та гужового воза, на якому знаходились металеві ваги, точильний верстат, тумба до точильного верстату, три металеві ящики з - під пива, три металеві спинки від ліжок, які належать потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а. с. 7-8 );

висновком товарознавчої експертизи за № 2 від 8 січня 2010 року, відповідно до якої було встановлено вартість металевих вагів, точильного верстату, тумби до точильного верстату, трьох металевих ящиків з - під пива, трьох металевих спинок від ліжок ( т.2 а. с. 72 );

протоколами огляду речових доказів від 6 січня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто металеві ваги, точильний верстат, тумби до точильного верстату, три металеві ящики з - під пива, троє металевих спинок від ліжок, гужового воза з конем ( т.2 а. с. 62 -63);

протоколом огляду місця події від 26 травня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто приміщення майстерні ЗОШ 1-3 ступенів с. Радянське

Бердичівського району по вул. Воронцова 5. ( т.1 а. с. 4-5);

протоколом огляду місця події від 27 травня 2010 року, відповідно до якого неподалік школи с. Радянське було виявлено, оглянуто та вилучено

деревообробний станок, викрадений зі школи ( т.1 а. с. 11-12);

протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 від 9 червня 2010 року, відповідно до якого він показав спосіб вчинення крадіжки з майстерні ЗОШ с. Радянське Бердичівського району ( т.1 а. с. 69 );

протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7 від 9 червня 2010 року, відповідно до якого він показав спосіб вчинення крадіжки з майстерні ЗОШ с. Радянське Бердичівського району ( т. 1 а. с. 37);

протоколом огляду речових доказів від 8 червня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто деревообробний станок, який викрали ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ( т.1 а. с. 107);

довідкою з Радянської ЗОШ за № 48 від 25 травня 2010 року, відповідно до якої балансова вартість викраденого деревообробного станка станом на 25 травня 2010 року становить 211 гривень (а. с. 30);

висновком товарознавчої експертизи № 49 від 8 червня 2010 року, відповідно до якого вартість деревообробного станка станом на 25 травня 2010 року становить 211 гривень ( т.1 а. с. 112).

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних в скоєнні злочинів.

Суд знаходить вину ОСОБА_4 у замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 304 ч.1 КК України, тобто у втягненні неповнолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність.

Об»єктивна сторона вказаного злочину передбачає психічний та фізичний вплив на неповнолітнього з боку дорослої особи, з метою схилити його до вчинення злочину, шляхом погрози, шантажу, обману, обіцянки. Суб»єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, поєднаним з метою втягнення підлітка у злочинну діяльність, тобто особа розуміє неповнолітній вік підлітка, усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння і бажає втягнути неповнолітнього у злочинну діяльність.

Органом досудового слідства не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_4 достовірно знав про вік ОСОБА_5 і бажав втягнути його, як неповнолітнього, у злочинну діяльність. ОСОБА_4, як на досудовому слідстві, так і в суді, заперечував свою вину за ст. 304 ч.1 КК України. Підсудний ОСОБА_5 також зазначив, що він не знав про його неповнолітній вік. Обвинувачення не може ґрунтуватись на лише примущеннях свідка ОСОБА_3 щодо обізнаності підсудного віком ОСОБА_5, які спростовуються іншими матеріалами справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 304 ч.1 КК України, не доведена, а тому він підлягає виправданню.

Суд знаходить вину ОСОБА_5 у замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Суд знаходить вину ОСОБА_6 у замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Суд знаходить вину ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів - злочини тяжкі, особу винного, який характеризується посередньо, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше неодноразово судимий.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується посередньо, раніше несудимий, молодий за віком.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується позитивно, раніше несудимий, молодий за віком.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується посередньо, раніше несудимий, на утриманні має трьох малолітніх дітей.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України пом»якшує покарання підсудному ОСОБА_4, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п. 1,3 КК України помякшують покарання підсудному ОСОБА_5, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину неповнолітнім.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України помякшують покарання підсудному ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.1 КК України пом»якшує покарання підсудному ОСОБА_7, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.п.1,13 КК України обтяжують покарання підсудному ОСОБА_4, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп»яніння.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 ч.1 п.13 КК України обтяжує покарання підсудному ОСОБА_7, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_6, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення підсудному ОСОБА_4 за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України міри покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. За ст. 304 ч.1 КК України ОСОБА_4 підлягає виправданню за недоведеністю вини в скоєнні злочину.

Підсудному ОСОБА_5 суд також призначає покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи, що ОСОБА_5 раніше несудимий, щиро розкаявся, вчинив злочин будучи неповнолітнім, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 75,104 КК України, виравлення підсудного без відбування покарання, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підсудному ОСОБА_6 суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що підсудний раніше несудимий, щиро розкаявся, суд вважає можливим, відповідно ст. 75 КК України, звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підсудному ОСОБА_7 суд також призначає покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи, що підсудний раніше несудимий, щиро розкаявся, суд вважає можливим, відповідно ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат немає. Запобіжний захід обрано вірно.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України та засудити його:

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

За ст. 304 ч.1 КК України виправдати.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, та засудити його на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, та засудити його на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, та засудити його на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженим не змінювати, ОСОБА_4 залишити взяття під варту, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7- підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 2 червня 2010 року.

Речові докази по справі: гужовий віз з конем, який переданий на зберігання ОСОБА_3, залишити власнику; металеві ваги, точильний верстат; тумбу до точильного верстату, три металеві ящики з-під пива, три металеві спинки від ліжка, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8, залишити потерпілому; деревообробний верстат, який знаходиться на зберіганні в Радянській ЗОШ 1-3 ступенів, залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий