УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/484/15 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 08.04.1993 року перебуває на обліку у наркологічному диспансері із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатов, синдром залежності. При цьому ОСОБА_3 02.10.2008 року був засуджений за ст.. 309 ч.2 КК України до трьох років позбавленні волі із випробувальним терміном на 1 рік та 6 місяців за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, до теперішнього часу із обліку не знятий. На розсуд учасників процесу за ініціативою суду винесено питання щодо доцільності призначення обвинуваченому захисника.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав доцільним призначення захисника обвинуваченому з метою захисту його прав та свобод у кримінальному процесі.
Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, що йому не потрібен захисник, однак зазначив, що із диспансерного обліку не знявся, оскільки не бажає проходити медичне обстеження.
В той же час, суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 захисника з наступних підстав.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.129 Конституції є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 Кримінального процесуального кодексу віднесено до загальних засад кримінального провадження. Стаття 59 Конституції проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст.63 Конституції закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
Положенням ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Як позначив Європейський суд з прав людини по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у п.262 від 21.04.2011 року право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.
При цьому, згідно ст.. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.09.2015 року № 9 звернуто увагу судів на те, що для здатності особи самостійно здійснювати своє право на захист потрібен такий стан психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення) та емоційно-вольової сфери обвинувачених, що забезпечить правильне відображення дійсності і створить передумови для повноцінної інтелектуальної діяльності. Обставини, які впливають на здатність особи здійснювати право на захист, можуть бути з`ясовані з документально підтверджених відомостей: що особа інвалід певної групи, встановленої щодо психічного захворювання; особа перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері або навчається в школі для розумово відсталих дітей; визнана медичною установою такою, що страждає хронічним алкоголізмом, наркоманією, а тому має певні розлади поведінки та психіки.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно довідки Обласного клінічного наркологічного диспансеру від 21.08.2015 року № 3234 року перебуває на обліку у наркологічному диспансері із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатов, синдром залежності, у судовому засіданні провину у вчиненні інкримінованого злочину не визнає, що свідчить про необхідність здійснення ним захисту від пред`явленного обвинувачення із застосуванням професійної юридичної допомоги, керуючись принципом законності та справедливості, а також з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним залучити захисника для здійснення захисту за призначенням із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 42, 49, 324 КПК,-
Залучити до участі у кримінальному провадженні № 1-кп/331/484/15 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України захисника для здійснення захисту за призначенням із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області.
Пропоную захиснику до початку судового слідства по справі ознайомитися із доказами обвинувачення у прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_4 .
Забезпечити явку захисника для здійснення захисту за призначенням до приміщення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 27.11.2015 року о 11.00 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1