В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я

за участю прокурора Клименко І.С

законного представника - ОСОБА_1О

захисника ОСОБА_2В

законного представника потерпілої ОСОБА_3О

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.07.2013 року за №0002573, по обвинуваченню:

ОСОБА_4, 24 березня

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.

Ужгорода, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, вулиця

Минайська, 3/69, громадянки України,

українки, з освітою середньою спеціальною

незакінченою, студентки 2курсу Ужгородського комерційного технікуму, раніше не судимої

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 звернулися до суду із письмовою угодою від 08.08.2013 р. про примирення.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_4С обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.

Так, 17 липня 2013 року приблизно о 12.00 годин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходячись у Боздошському парку в м. Ужгороді на грунті неприязних відносин вчинила сварку із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої вдарила ОСОБА_5 в область чола, душила її та смикала за волосся, чим спричинила останній тілесних ушкоджень, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я чи незначної стійкої працездатності.

Наведені умисні дії ОСОБА_4С були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_4С беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щиро розкаялася.

ОСОБА_4С та потерпіла ОСОБА_5В погодилися між собою на призначення обвинуваченій покарання за цей злочин в виді штрафу в розмірі 510 грн.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз'яснивши та з'ясувавши в обвинувачуваній повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4С погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо її обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4С, згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання менш суворе ніж позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_4С та потерпілій ОСОБА_5В суд відповідно до ст.474 КПК України роз'яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз'яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов'язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4С у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 08.08.2013р. між ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, українкою, раніше не судимою, мешканкою м. Ужгорода, вул. М.Божук, 6/30, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, українкою, раніше не судимою, мешканкою м. Ужгорода, вул. Минайської, 3/69.

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий Леміш О.М