У Х В А Л А Справа № 200/17349/14-к

Провадження № 1-кс/200/6182/14

04 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000151 про обрання запобіжного засобу у вигляді взяття під варту, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2014 року слідчий УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженого у м. Ізюмі Харківської області, одруженого,

громадянина України, пенсіонера, працює електриком на СТО у що

розташоване у б. АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи,

раніше не судимого, зареєстрований у кв.

АДРЕСА_2 , фактично мешкає у кв.

АДРЕСА_3 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Підставами для обрання саме такого запобіжного заходу слідчій вказав наступне. Так, 03 жовтня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, який виразився у тому, що він 29 вересня 2014 року о 20 годині 18 хвилині, з власного мобільного телефону зателефонував невстановленому абоненту у м. Слов`янськ і повідомив про рух вантажного транспорту з особовим складом військових формувань України. Також, аналогічні дії вчинив 30 вересня 2014 року об 11 годині 49 хвилині, 01 жовтня 2014 року о 18 годині 35 хвилині, 02 жовтня 2014 року о 07 годині 38 хвилині, повідомляючи представника терористичної організації «днр» для здійснення тим терористичних актів.

Вважає, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, і беручі до уваги це, а також те, що залишаючись на свободі може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, прийшов до того висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і прохає обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту.

Прокурор також підтримав клопотання з наведених слідчим підстав, вважаючи, що ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність.

У судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Пояснив, що у м. Донецьку у нього живе сестра і тому, коли один з таксистів, що їздять через м. Ізюм на територію Донецької області запропонував йому повідомляти про пересування Збройних Сил України, він погодився і декілька разів телефонував, повідомляючи про пересування військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України. Нащо це робив і сам не знає. Прохав не брати його під варту з тих підстав, що у його нинішньої дружини є неповнолітня донька, яку слід доглядати, а також тому, що він є інвалідом 3 групи внаслідок отриманої травми голови. Також він не є зовсім адекватним у психічному стані, внаслідок цієї травми. Переховуватися не збирається, так як у м. Дніпропетровську має рідну племінницю у якої може жити на час досудового слідства. Прохав не обирати йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Захисник теж прохав відмовити у задоволенні клопотання вважаючи, що органом досудового розслідування не доведено сам факт вчинення його підзахисним кримінального правопорушення.

Допитана у судовому засідання, як свідок, ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_5 є її дядьком (рідний брат її батька). Інкримінованого йому злочину вчинити не міг, так як є нормальною людиною. Він є інвалідом. При обранні запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою вона може надати йому свою квартиру для тимчасового мешкання.

Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора і дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому, залишаючись на волі, враховуючи тяжкість злочину, він зможе вчинити інший злочин, буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, чим зможе перешкоджати встановленню істини по справі.

З метою недопущення перешкоджанню встановленню істини по справі, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України о 18 годині 10 хвилині 03 жовтня 2014 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 18 годину 10 хвилину 02 грудня 2014 року.

З тих підстав, що злочин, передбачений ст. 258-3 КК України є злочином насильницьким, так як тероризм є застосуванням фізичного насильства до пересічних осіб, спираючись на норми ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дата закінчення дії ухвали 02 грудня 2014 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1