Справа № 702/936/14-к
Провадження № 1-кс/702/101/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року м. Монастирище

Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кс/702/101/14 у справі № 702/936/14-к за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду:

прокурора : ОСОБА_4

адвоката : ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність прокурора Монастирищенського району посилаючись на те, що 01.08.2014 року в ході особистого прийому у прокурора прокуратури Монастирищенського району Черкаської області, в порядку, передбаченому ст. ст. 60, 214 КПК України (запис в журналі особистого прийому № 76 від 01.08.2014) він повідомив про вчинення слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 ( далі слідчий) злочину, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, фактичні обставини вчинення якого полягають в тому, що 12.05.2014 року постановою слідчого закрито кримінальне провадження №0000185 за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підробки наказу ТОВ «Вікторія» № 3-к від 07.04.2004 року про призначення ОСОБА_6 на посаду виконавчого директора з 07.04.2006 року, а також протоколів загальних зборів ТОВ «Вікторія» № 1 від 01.03.2011 року та № 3 від 17.03.2011 року. Про прийняте слідчим рішення щодо закриття вказаного провадження він повідомлений не був, про прийняте рішення йому стало відомо лише в ході безпосереднього спілкування зі слідчим 06.06.2014 року. Того ж дня, він звернувся з заявою до Монастирищенського РВ про надання йому, як представнику потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, копії відповідної постанови про закриття кримінального провадження. 10.06.2014 року він отримав відповідь про результати розгляду заяви № Б-26 від 06.06.2014 року в якій слідчий повідомляє, що копію постанови про закриття кримінального провадження №0000185 надіслано заявнику ОСОБА_7 та що надсилання копії відповідної постанови представнику потерпілого ст. 284 КПК України не передбачено. Таким чином, слідчим було безпідставно відмовлено йому у наданні копії постанови про закриття кримінального провадження №0000185, чим прямо порушено його права як представника потерпілого, а також права потерпілого, закріплені статтями 56, 58, 284 КПК України, відповідно до змісту яких представник потерпілого користується усіма правами потерпілого, зокрема й на отримання копій відповідних матеріалів у разі закінчення досудового розслідування. 13.06.2014 року рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000185 скасовано ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області за його скаргою. З приводу порушення його права та права потерпілого на отримання копії рішення про закриття кримінального провадження, 13.06.2014 року він звернувся до прокурора Монастирищенського району ОСОБА_8 з вимогою відновити порушене право, а також притягнути слідчу СВ Монастирищенського РВ ОСОБА_5 до передбаченого законом виду відповідальності. За результатами розгляду вказаного звернення він отримав відповідь, датовану 23.06.2014 року у якій зазначено, що прокурором району звернуто увагу начальника СВ Монастирищенського РВ УМВС щодо необхідності виконання слідчим вимог КПК України стосовно надання копій процесуальних рішень всім учасникам кримінального провадження. В подальшому, в ході візиту його помічника ОСОБА_9 (представника ТОВ «Вікторія» за довіреністю) до Монастирищенського РВ, слідча повідомила йому, що кримінальне провадження №0000185 знову закрите. На прохання надати копію відповідного процесуального рішення, слідча відмовила в категоричнії формі та пояснила, що вона відправила копію постанови про закриття кримінального провадження на адресу ТОВ «Вікторія», та що цього, на її думку достатньо. Оскільки, станом на 01.08.2014 року на адресу потерпілого ТОВ «Вікторія» копія постанови про закриття кримінального провадження не надійшла, він особисто поїхав до Монастирищенського РВ отримати її копію для подальшого оскарження до суду. Однак, незважаючи на «звернення уваги» начальника СВ Монастирищенського РВ щодо необхідності виконання слідчим вимог КПК України прокурором ОСОБА_8 , слідча копію постанови надавати в черговий раз безпідставно відмовилась. 01.08.2014 року до Монастирищенського РВ клопотання про надання копії постанови про закриття кримінального провадження подав директор ТОВ Вікторія» ОСОБА_7 , станом на час написання скарги копію постанови останньому не надано. Вважає, що слідчим СВ Монастирищенського РВ ОСОБА_5 умисно створюються перешкоди у реалізації законних прав та інтересів потерпілого та його представника, умисно виносяться завідомо незаконні рішення та задля неможливості їх оскарження не надаються копії процесуальних документів. З огляду на викладене, вважає, що в діях слідчого ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 397 КК "Втручання в діяльність захисника чи представника особи», якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи з надання правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці". Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений законом порядок здійснення правосуддя в частині забезпечення права особи на її захист чи представлення її інтересів, а також нормальна діяльність захисника чи представника особи, додатковим факультативним об`єктом може бути встановлений порядок виконання службовими особами своїх повноважень. Потерпілими від цього злочину є захисник та представник особи. Об`єктивна сторона злочину може характеризуватися діями або бездіяльністю і проявляється у вчиненні у будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи з надання правової допомоги; порушенні встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці. Надання правової допомоги передбачає здійснення захисником або представником соби діяльності, безпосередньо пов`язаної із реалізацією ними функцій захисту прав і законних інтересів певних категорій учасників процесу або представництва інтересів у суді фізичних або юридичних осіб. Правомірною є така діяльність захисника чи представника особи із захисту особи в процесі досудового розслідування кримінального провадження чи її досудового розгляду чи представлення її інтересів, яка здійснюється у передбаченому законом порядку і не забороненими законом засобами. Вчинення у будь-якій формі перешкод означає створення перепон для здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи з надання правової допомоги шляхом застосування психічного чи фізичного насильства, підкупу, безпідставної відмови у наданні таким особам необхідних для виконання ними своїх повноважень документів чи іншої інформації, неправомірне позбавлення зазначених осіб права захищати особу чи представляти її інтереси в суді або у будь-який інший спосіб. При вчиненні цього злочину у формі порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці його суб`єктом переважно може бути особа, яка зобов`язана дотримувати (або забезпечити дотримання) зазначених гарантій. В обгрунтування скарги посилається на ст. ст. 60, 214 КПК України. Станом на даний час, всупереч вимогам КПК України, жодного документа, який підтверджує реєстрацію вказаного повідомлення про злочин у ЄРДР і початок досудового розслідування він не отримав. Вважає, що така бездіяльність прокурора суперечить вимогам ст. 214 КПК та призвела до того, що за його повідомленням не розпочато досудове розслідування, чим порушено його процесуальні права як заявника, передбачені КПК України, що є підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді, відповідно до ст. 303 ч. 1 КПК України. Просить суд збов`язати прокурора Монастирищенського району Черкаської області у відповідності до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за його повідомленням про вчинення слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 397 КК України та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні скаржник (адвокат) ОСОБА_3 скаргу підтримав повністю, просить її задоволити та пояснив, що в провадженні слідчої ОСОБА_5 знаходилось кримінальне провадження в якому він визнаний представником потерпілого. Ним було заявлено ряд клопотань на проведення слідчих дій за його участі, які були задоволені. 06.06.2014 року йому стало відомо, що кримінальне провадження закрито без виконання слідчих дій. Він звернувся в суд зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, яку слідча йому не видала, а лише повідомила дату її винесення. Суд розглянувши його скаргу скасував постанову про закриття кримінального провадження. Він з даною постановою про закриття кримінального провадження ознайомився лише в суді, оскільки слідча на його заяву про видачу копії постанови надала відповідь про те, що видача йому копії не передбачена. Крім цього, слідча повідомила, що копію постанови вона надіслала потерпілому, однак потерпілому постанова не надійшла. З даного приводу, а саме не надання копії постанови він звернувся в прокуратуру про порушення відносно слідчої ОСОБА_5 кримінальної справи. 23.06.2014 року він отримав відповідь з прокуратури на своє звернення відповідно до якого крім іншого було вказано, що прокурор звернув увагу начальника СВ щодо дотримання працівниками РВ вимог КПК в частині надання копій процесуальних документів. 24.07.2014 року слідча відмовилась надавати копію чергової постанови про закриття кримінального провадження його помічнику Демчишину, який мав довіреність. 01.08.2014 року він особисто звернувся до слідчої ОСОБА_5 з проханням надати чергову постанову про закриття кримінального провадження, оскільки він є представником потерпілого та користується всіма правами потерпілого, крім права на примирення. Слідча відмовила та повідомила, що видасть копію постанови лише директору. Однак, 01.08.2014 року слідча не видала постанову навіть директору, який приїхав до РВ. Після цього, 01.08.2014 року на особистому прийомі в прокурора в прокуратурі Монастирищенського району він усно повідомив прокурора про вчинення злочину слідчим Монастирищенського РВ ОСОБА_5 , а саме повідомив, що він є представником потерпілого в кримінальному провадженні і адвокатом, що є таке кримінальне провадження № 185, що він вже раз звертався про порушення прав слідчим, яке полягає в не наданні йому постанови. Прокурор сказав, що в них маленька стрічка в журналі, а тому він суть звернення виклав коротко, а саме, що слідчою Сорокою в рамках кримінального провадження вчинено злочин, передбачений статтею 397 - протидія йому як представнику в даному кримінальному провадженні і, що після багаторазових звернень і на даний час не видається постанова. Прокурор зареєстрував його повідомлення про вчинення злочину в журналі за № 76 01.08.2014 року, він розписався та залишив прокуратуру. Вважає, що попередити його про відповідальність повинен був прокурор та скласти протокол. Його ніхто не просив залишитися та дати пояснення. Запис в журналі за № 76 від 01.08.2014 року є повідомленням в розрізі ст. ст. 60, 214 КПК України. До розгляду скарги будь-яких відомостей про внесення в ЄРДР його повідомлення про вчинення злочину йому не надходило. Вважає, що має місце бездіяльність прокурора та просить суд задоволити його скаргу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та пояснив, що згідно Наказу Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 року затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення. Відповідно до п.1.4 Інструкції заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема містити : прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його адресу та підпис; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з повідомлення прийнятого на особистому прийомі, скаржник не надав короткий виклад обставин, що підтверджується журналом та підписом заявника, тобто не було повідомлення про вчинення злочину. Скаржник повідомив короткий виклад свого звернення в загальних рисах, без конкретики. Зазначив про те, що слідча вчинила злочин передбачений відповідною статтею КК, а саме, що йому не було видано копії постанови про закриття кримінального провадження. Він не повідомляв скаржника, що в журналі недостатньо місця, а лише попросив його викласти все в іншій формі. Так як скаржник повідомив, саме так він і записав до журналу, згідно вимог Інструкції та думки скаржника. Він не попереджав заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, не відібрав в нього пояснення, оскільки після того, як було внесено запис в журнал, скаржник відразу пішов з будівлі прокуратури, розписавшись в журналі. Він не склав протокол про повідомлення в усній формі про злочин, оскільки ним було зроблено запис в журналі відвідувачів прийнятих на особистому прийомі, а тому він записав відомості про його прийом. Він не роз`яснював скаржнику, що потрібно короткий виклад, але вважає, що оскільки скаржник адвокат йому відомі вимоги ст. 214 КПК, про що він сам і говорив. Він особисто не вчиняв ніяких дій щоб спонукали скаржника затриматися після того як він поставив свій підпис під повідомленням. Вважає, що повідомлення адвоката не є повідомленням про злочин, оскільки не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому скарга не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження за скаргою, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається ( ч. 4 ст. 214 КПК України).

Судом встановлено, що згідно Книги реєстрації відвідувачів прокуратури Монастирищенського району прокурором прокуратури району ОСОБА_4 зроблено запис за № 76 від 01.08.2014 року з усного прийому адвоката ОСОБА_3 наступного змісту « Повідомлення про злочин, передбачений ч. 1 ст. 397 КК України відносно слідчого ОСОБА_5 ». В журналі мається особистий підпис відвідувача та час вибуття ( а.с. 26-28).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125 ( далі Інструкція) заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема містити : прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його адресу та підпис; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1.1. Інструкції вона встановлює єдиний порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення і матеріалів самостійного виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Усна заява, подана на особистому прийомі, після попередження заявника про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин заноситься до протоколу усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який скріплюється особистим підписом заявника ( п. 2.4).

Судом встановлено, що вказані вимоги Інструкції прокурором не виконані, оскільки усна заява подана на особистому прийомі до протоколу внесена не була і протокол не складався, скаржник про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин не попереджався.

Суд критично оцінює посилання прокурора на те, що ОСОБА_3 адвокат та повинен сам знати вимоги ст. 214 КПК України, оскільки Інструкція та Закон не містять винятків для певних категорій громадян, зокрема для адвокатів, осіб які мають юридичну освіту та обов"язкова до виконання всіма працівниками прокуратури відповідного рівня, які в межах компетенції мають відповідні повноваження.

Крім цього суд вважає, що прокурор не надав доказів неможливості виконання всіх вимог Інструкції відносно реєстрації в журналі повідомлення адвоката ОСОБА_3 від 01.08.2014 року, зокрема попередження його про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, оформлення протоколу з коротким викладом обставин вчиненого злочину.

В ході розгляду скарги судом встановлено, що прокурором Монастирищенського району від 04.08.2014 року надано відповідь ОСОБА_3 , що ним розглянуто його повідомлення, прийняте на особистому прийомі, щодо правомірності дій працівника органів внутрішніх справ. У відповіді роз"яснено положення ст. ст. 2, 214, 284 КПК України. Констатовано, що його повідомлення за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних про вчинення будь-якого злочину, за викладених ним обставин. З урахуванням викладеного, порушень в діях працівника органів внутрішніх справ не вбачається.

Статтею 214 КПК України законодавцем передбачено безумовне внесення до єдиного реєстру досудових розслідувань всіх відомостей, які особа вважає як скоєні злочини при цьому дана стаття КПК України не передбачає обмежень, які дають підстави щодо відмови у внесенні таких заяв до ЄРДР, а навпаки зазначає, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Питання щодо наявності чи відсутності кримінального правопорушення вирішується при проведенні відповідної перевірки при проведенні розслідування.

Оцінка діям особи, на яку вказує заявник, а саме слідчого ОСОБА_5 , висновок щодо наявності або відсутності в її діях складу кримінального правопорушення може бути надана у відповідному процесуальному документі, складеному за наслідками проведення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надання адвокату ОСОБА_3 відповіді від 04.08.2014 року на його повідомлення про вчинення злочину є неналежне виконання прокурором вимог ст. 214 КПК України та Інструкції та не може бути підставою, за обставин встановлених в справі, для відмови в реєстрації повідомлення про злочин в ЄРДР.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: без діяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Суд вважає, що у адвоката ОСОБА_3 були підстави звернутися в суд зі скаргою на бездіяльність прокурора з огляду на положення ст. 214 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-306, 309 КПК України, Інструкцією про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року № 125, суд,

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Зобов`язати прокурора Монастирищенського району Черкаської області у відповідності до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за повідомленням адвоката ОСОБА_3 від 01.08.2014 року про вчинення слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1