Справа №1-181/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2010 р. м.Чернігів

НОВОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі: головуючого судді Мурашко М.І.

при секретарі Іваненко-Коленда А.С.

з участю прокурора Михайлової О.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого , не працюючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого ,-

у скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2010 р., приблизно о 16.00 год. , ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння , знаходячись в будинку за місцем свого проживання , що розташований за адресою: м.Чернігів , вул. Б.Хмельницького , 33 , під час сварки , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин , з метою вбивства , завдав ОСОБА_3 три удари ножем в область грудної клітини та живота , від яких останній помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 157 від 6 квітня 2010 року потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото- різаного поранення грудної клітини з наскрізним пошкодженням серця, проникаючого колото- різаного ушкодження черевної порожнини з ушкодженням тонкої кишки та брижі останньої , прямолінійного садна ( подряпини) на передній черевній стінці , які виникли за життя , незадовго до настання смерті , від дії колюче- ріжучого знаряддя типу ножа, і за ступенем тяжкості , відносно живої особи, ці ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення .Між колото- різаними пораненнями грудної клітки з ушкодженням серця і колото - різаним ушкодженням черева та настанням смерті існує причинно- наслідковий зв»язок .

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 В. свою вину в предявленому обвинуваченні визнав себе визнав частково та пояснив, що 18 лютого 2010 року він вдома відпочивав . Через деякий час до нього в гості прийшли ОСОБА_4 з ОСОБА_3 Він запросив їх на кухню, де ОСОБА_4 з ОСОБА_3 вживали спиртні напої, він також випив з ними рюмку горілки . Через деякий час ОСОБА_4 вийшла. В ході розмови, ОСОБА_3 цікавився особистим життям ОСОБА_4, він пояснив, що ОСОБА_4 йому , як дочка. Між ними виник конфлікт , в ході якого ОСОБА_3 першим схватив його за плече, спочатку ударив кулаком по щелепі , потім наніс удар в лоб , від чого він упав на стілець , стілець розламався і він впав на підлогу. В руках він тримав ножа , яким різав хліб. Коли ОСОБА_3 на нього навалився, він захищаючись , наніс йому кілька ударів ножем, скільки , він не пам»ятає, але стверджує, що наміру вбивати ОСОБА_3 у нього не було. Позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 визнав частково , в межах 15 тис. грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його син ОСОБА_3 за життя був спокійною людиною , ніколи не приймав участі в бійках. Крім того, напередодні ввечері він сильно порізав собі палець, тобто, був травмований , звертався до лікарні , тому він не міг наносити удари . Той факт, що ОСОБА_3 міг приревнувати підсудного до ОСОБА_4 , він виключає, оскільки ніяких серйозних стосунків між його покійним сином та ОСОБА_4 - не було. Потерпілий просив задовольнити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн. , від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди потерпілий відмовився .

Вина підсудного ОСОБА_2 також підтверджується поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в той день вони з ОСОБА_3 провели разом: спочатку з»їздили на вул. Серикова , щоб подивитися будинок , потім з»їздили до лікарні , щоб зробити перев»язку пальця ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_3 запропонував їй зайти до ОСОБА_2 в гості , стверджує, що вони з ОСОБА_3 раніше двічі бачились. Вони придбали закуску , горілку і вино та пішли до ОСОБА_2. На кухні вони вживали спиртні напої, вона пила вино, а підсудний з ОСОБА_3 випили по рюмці горілки. Потім між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник спір, але про що вони говорили , вона не звертала уваги. Потім ОСОБА_3 ударив підсудного , він почав лаятись .Вона намагалася їх розборонити, але ОСОБА_3 її штовхнув і вона впала. Розсердившись , вона пішла додому , що було далі- вона не бачила, але коли повернулася, то ОСОБА_3 вже лежав на підлозі, весь у крові. Стверджує, що не бачила, як наносились удари.

Допитаний по справі свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в той день він бачив ОСОБА_4 з незнайомим чоловіком біля двору, обоє були напідпитку . Він їм сказав щоб вони йшли своєю дорогою, і попросив свого родича ОСОБА_7 прослідкувати, щоб вони не зайшли до будинку. Через деякий час ОСОБА_7 йому зателефонував і повідомив, що ОСОБА_4 з незнайомцем зайшли до будинку. Він відпросився з роботи , і коли приїхав додому, почув крики і побачив чоловіка , який лежав на підлозі. Він намагався йому допомогти , викликав швидку допомогу, але допомогти йому не вдалося. Він звернув увагу, що обличчя у батька було побите, батько і ОСОБА_4 були напідпитку.

Допитана по справі свідок ОСОБА_8І . в судовому засіданні пояснила, що не бачила, як саме розгорталися події 18 лютого 2010 року, їй зателефонував син і про все повідомив . Коли вона приїхала додому, там вже була швидка допомога і працівники міліції.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 18.02.2010 року він зайшов до будинку ОСОБА_2 щоб позайматися на тренажерах. В будинку були чоловік та жінка , які вживали спиртні напої. Вони запропонували випити з ними, однак він відмовився . Він вийшов із будинку , після чого зателефонував до ОСОБА_6 і про все йому розповів.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_2М . підтверджується протоколом огляду місця події ( а.с. 7-12 , ) ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння( а.с.20) , протоколами відтворення обстановки та обставин події ( а.с. 88- 92 ) , висновком експерта № 157 від 22.02.2010 року ( а.с106-112), згідно з яким , причиною смерті ОСОБА_3 стала гостра внутрішня кровотеча , що виникла від колото-різних ушкоджень грудної клітки та живота , з пошкодженням серця , тонкої кишки та брижі останньої ; висновком додаткової експертизи № 16 від 02.03.2010 року ( .ас. 195-197) ;, іншими матеріалами справи.

Підсудний та його адвокат стверджують, що в даному випадку не доведена суб»єктивна сторона вини ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України , тобто, що умислу на позбавлення життя потерпілого у ОСОБА_2 не було.

Суд вважає, такі твердження хибними , оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи.

Згідно з вимогами ст. 115 КК України , умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом , коли винний усвідомлює суспільно- небезпечний характер свого діяння , передбачає його суспільно- небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає їх настання.

Пленум Верховного Суду України в п.22 своєї Постанови «Про судову практику про злочини проти життя і здоров»я особи» від 07.02.2003 року № 2 роз»яснює, що питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння , зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість , характер, локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень , причини припинення злочинних дій , поведінку винного і потерпілого , що передувала події , їхні стосунки.

В даному випадку дії підсудного були ціленаправлені , він наніс декілька ударів в життєво-важливі органи , від чого і настала смерть . Співрозмірність засобів нападу на підсудного не відповідала співрозмірності засобів захисту від нападу , а саме : використання кухонного ножа великих розмірів . Ці факти свідчать про те, що ОСОБА_2 розумів або повинен був розуміти , що наносячи удари ножем в життєво-важливі органи потерпілого , може спричинити смерть потерпілого.

Умисне поранення життєво-важливого органу потерпілого, внаслідок чого настала смерть , судова практика розцінює , як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії , як умисне вбивство.

І навіть якщо особа, котра хоча і не ставила собі за мету позбавлення життя іншої особи , але байдуже ставилась до такого наслідку , можливість якого вона свідомо допускала , має кваліфікуватися , як умисне вбивство.

Оскільки підсудний своїм діянням посягав на життя іншої людини, є наслідки у вигляді смерті потерпілого і між його діянням і наслідками існує причинний зв»язок, тому суд вважає, що в його діях є об»єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України .

Твердження адвоката і підсудного про те, що в діях ОСОБА_2 була необхідна оборона- безпідставні.

Як встановлено в суді, в даному випадку була побутова бійка , під час вживання обома спиртних напоїв і дії ОСОБА_2 повинні кваліфікуватися , як вбивство.

Обговорюючи питання про міру покарання , суд посилається на ст. 3 Конституції України і вважає, що життя людини , в даному випадку ОСОБА_3 є найвищою соціальною цінністю . Кожна людина має невід»ємне право на життя і ніхто свавільно не може позбавити людину життя .

В той же час , в даній конкретній ситуації , при призначенні міри покарання ОСОБА_2 , суд враховує протиправні дії потерпілого по відношенню до підсудного , спричинення підсудному тілесних ушкоджень , а також ту обставину , що розпочав бійку потерпілий . Тому вказані обставини суд визнає такими, що пом»якшують вину підсудного . Крім того, суд визнає пом»якшуючою обставиною - відшкодування матеріальної шкоди підсудним, його першу судимість , пенсійний вік , щире каяття у скоєному.

Обставиною , що обтяжує вину підсудного ОСОБА_2 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння .

При призначенні міри покарання ОСОБА_2 , суд враховує вищевказані обставини і приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе лише в місцях позбавлення волі .

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди .

Потерпілий в судовому засіданні підтримав позов в частині стягнення моральної шкоди , від стягнення матеріальної шкоди потерпілий відмовився і ця відмова прийнята судом.

Суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, заявленої потерпілим , а саме : 50 000 грн, відповідає тим моральним стражданням , які несуть потерпілі після смерті їх сина. Тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 91-93 КПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України,-суд

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання по ч.1 ст.115 КК України - у вигляді 8 ( восьми ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з дня його затримання, тобто, з 19 лютого 2010 року .

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - утримання під вартою в СІЗО № 31 м.Чернігова .

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь держави 437 грн. 20 коп. витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_5 50 000 ( п»ятдесят тисяч ) грн. моральної шкоди.

Провадження по справі в частині стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди закрити , в зв»язку з відмовою потерпілого цивільного позивача від позову.

Речові докази по справі знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м.Чернігова протягом 15 днів з моменту його проголошення, а засудженим , який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: М.І. МУРАШКО