Справа №1-262/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2010 року м.Калуш

Калуський мкькрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Бейка М.А.

секретаря Гладенької Л.Ф.

з участю: прокурора Вороняк А.Є.

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2 0.І.

законних представників ОСОБА_3, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, позапартійної, освіта вища; розлученої,paніше не судимої, приватного підприємця, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, 55/6, Івано-Франківської області, урядових нагород немає, громадянки України, за ст. ст. 172 ч. 2, 366 ч. 1 КК України, суд -

встановив:

що підсудня ОСОБА_4 скоїла інше грубе порушення законодавства про працю, щодо неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та службовий підлог. Злочин скоєно при слідуючих обставинах:

Згідно свідоцтва про реєстрацію, як суб'єкта підприємницької діяльності № 500007 від 09 грудня 1999 року підсудня ОСОБА_4 як підприємець займається підприємницькою діяльністю у сфері громадського харчування в кафе „Бістро" по вул. Пушкіна № 8А, що в м. Калуш 10 лютого 2010 року підсудня ОСОБА_4 підписала i довірила своєю печаткою підтвердження працевлаштування за направленням Калуського ВПУ-7, неповнолітніх ОСОБА_1, та ОСОБА_6 проте з потерпілими трудові угоди укладені не були, а також не були зареєстровані в центрі зайнятості трудові угоди, не було оформлено трудових книжок потерпілим, а також не подавала звітів в контролюючі органи про кількість працюючих i сплату податків. Внаслідок неправомірних дій підсудньої ОСОБА_4 з порушення ст. 197 КзПП України та 88 ЗУ „Про професійно-технічну освіту" грубо порушено право неповнолітніх потерпілих випускників ВПУ-7 на забезпечення гарантованого державою першого робочого місця відповідно до одержаної професії, що в подальшому призвело до викривлення правдивості державної статистичної звітності, яка затверджена наказом Деркомстатистики та Міністерства освіти i науки України № 259/364 від 3 серпня 2000 року, які подані Калуським ВПУ-7 в управління освіти i науки Івано-Франківської облдержадміністрації. Внаслідок умисних дій підсудньої ОСОБА_4 було грубо порушено законодавство про працю i права неповнолітніх потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а також підсудна, як службова особа внесла в офіційні документи підтвердження направлення неповнолітніх потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про працевлаштування завідомо неправдивих даних.

В судовому засіданні підсудня ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині визнала повністю i пояснила, що дійсно з 1999 року займається підприємницькою діяльністю з правом найму робочої сили з реєстрацією трудової угоди в центрі зайнятості. В лютому 2010 року до неї звернулись випускниці ВПУ-7 ОСОБА_6 ОСОБА_1, які просили підписати направлення на роботу поваром і офіціантом i підписати підтвердження про працевлаштування бо їм не виданють атестати. Вона підписала підтвердження про працевлаштування i приклала печатку При цьому не усвідомлювала, що діє неправомірно. В скоєному розкаюється просить її суворо не карати. А також просить обмежитись дослідженням доказів фактичних обставин справи її допитом.

Судом дослідження доказів i фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудньої ОСОБА_4, яка повістю визнала свою вину в скоєному злочині i не бажає досліджувати в судовому засіданні здобуті під час досудово слідства докази, якініхто не оспорює, потерпілі та їх законі представники заперечують проти цього. А тому судом дослідження доказів i фактичних обставин справи обмежено допитом підсудньої ОСОБА_4 Злочинні дії ОСОБА_4 за ст. ст. 172 ч. 2, 366 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу підсудньої й обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема суд враховує, що підсудня судиться вперше, повністю визнала свою вину i розкаюється в скоєному, тяжких наслідків від скоєного не наступило. При таких обставинах суд вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства i без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Суд вважає за доцільне призначити їй покарання iз застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною ст. ст. 172 ч. 2, 366

ч. 1 КК України й призначити їй покарання за ст. 172 ч. 2 КК України 850 грн штрафу. За ст. 366 ч. 1, ст. 69 КК України 510 грн. штрафу без позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити їй остаточне покарання 1000 (одну тисячу) грн. штрафу без позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю.

Mipy запобіжного заходу попередньо обрану підписку про невиїзд залишити без зміни.

Вирок може бути оскарженим до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 діб з часу проголошення.

головуючий: