Справа № 362/6314/15-к
Провадження № 1-кп/362/283/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001164 від 04.08.2015 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України щодо ОСОБА_6 , -

В с т а н о в и в :
У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти призначення судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що:

- угод про визнання винуватості чи про примирення до суду у порядку ст.ст.468-475 КПК України не надійшло;

- підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається.;

- підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування немає;

- підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду, підстав, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не встановлено, в зв,язку з чим процесуальних перешкод для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не вбачається..

Обставини, викладені в обвинувальному акті, не вимагають судового розгляду у закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 звинувачується в тому, що будучи раніше засудженим, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин. 02.08.2015 ОСОБА_4 перебував поблизу будинку №16 по вул. Леніна в с. Устимівка, Васильківського району Київської області. Там, у ОСОБА_4 виник намір на збагачення за рахунок чужого майна. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі автодороги та належить ОСОБА_7 . Після чого, переконавшись в томуу, що його дії є непоміченими, діючи повторно, через незачинені водійські дверцята заліз до вищевказаного автомобіля і з підлокітника таємно викрав грошові кошти в сумі 500 грн. та мобільний телефон марки «Samsung Duos», вартістю 400 грн. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Крім того, 03.08.2015 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу б. 66 по вул. Фастівській в с. Ковалівка, підійшов до велосипедної стоянки, переконавшись, що його дії є непоміченими, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав велосипед марки «Мінськ», вартістю 760 грн, що належить ОСОБА_8 . Також, 03.08.2015 близько 11 год. 00 хв. Мосензов перебував поблизу магазину «Мінімаркет», який розташований в с. Устимівка по вул. Білоцерківська, 65, де у нього виник намір відкрито заволодіти чужим майном із погрозою застосування насильства, яка є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. З метою реалізації свого злочинного наміру, а саме збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 здійснив напад на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сидів за столиком біля входу до вищевказаного магазину та тримав у руках планшет марки JK-702. Зокрема, ОСОБА_4 дістав з кишені своїх штанів заздалегідь підготовлений предмет, схожий на ніж, який підніс до шиї ОСОБА_9 та наказав останньому віддати планшет. Сприймаючи погрозу застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я як реальну, ОСОБА_9 змушений був віддати ОСОБА_4 належний йому планшет марки JK-702, вартістю 778 грн. 06. коп. Після цього, ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_4 перебуває під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області з 04.08.2015.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 надійшло до Васильківського міськрайонного суду 31.08.2015 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 був обраний ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2015 року, і строк тримання під вартою спливає 25 вересня 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про необхідність продовження щодо ОСОБА_4 на час судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжує існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу щодо заявленого прокурором клопотання та доводів на його обґрунтування: захисника, який по питанню продовження строків тримання під вартою поклався на думку суду, обвинуваченого, який підтримує думку свого захисника, суд дійшов висновку про те, що клопотання слід задовольнити, виходячи з такого.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, за відсутності таких клопотань сторін, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Оскільки ст. 314 КПК України не визначено процедуру продовження на час судового розгляду такого запобіжного заходу як тримання під вартою, обраного під час досудового слідства, суд, вирішуючи заявлене клопотання виходить з вимог ст. 29 Конституції України , ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої 17.07.1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,4, 7 та 11 Конвенції» , якими передбачено гарантії права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Статтями 13 і 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України «від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74 ).

Крім того, у цьому ж рішенні Суд зазначив, що «ст.46 Конвенції, у світлі її тлумачення в контексті статті 1 покладає на державу відповідача юридичний обов,язок вжити заходів загального характеру для забезпечення права стосовно інших осіб, ситуація яких аналогічна ситуації заявника, а саме: усунути проблеми, які призвели до таких висновків Суду ( п.97 )

Суд вважає, що задля запобігання встановленому в зазначеному Рішенні Судом системному порушенні, а саме: практиці, яка виникла «у зв,язку із законодавчою прогалиною і яка допускає можливість тримання особи під вартою протягом необмеженого і непередбачуваного строку за обставин, коли таке тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням, сама по собі суперечить принципу юридичної визначеності, який випливає з Конвенції і який є одним із основних елементів верховенства права «(п.74), питання про запобіжний захід ОСОБА_4 підлягає вирішенню в зазначеному підготовчому засіданні судом з ухваленням вмотивованого рішення.

Судом враховано, що ОСОБА_4 звинувачений у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, а отже існує високий ризик можливості вчинення інших протиправних діянь, ухилення від явки до суду, враховуючи що останній неодноразово судимий, не має постійного місця проживання на території Київської області, а отже існують підстави, передбачені ст..177 КПК України.

Керуючись ст.29 Конституції України, ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ст.ст.314-316 , 392 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001164 від 04.08.2015 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України щодо ОСОБА_4 , -

на «22» вересня 2015 року на 10 годин 30 хв. в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області /м. Васильків, вул. Шевченка 8/ одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих та законного представника, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця смт. Любашівка, Одеської області,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого на час судового розгляду запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 60 днів, до 09 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1