Справа № 742/4006/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/440/2015
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
28.04.2015 м. Чернігів
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, судимий:
- 09.04.2001 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.42, ч.3 ст.42, ст.43 КК України до позбавлення волі 4 роки з конфіскацією майна,
- 29.11.2004 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі 7 років 3 місяці з конфіскацією майна (звільнений 20.05.2010 року умовно-достроково, з не відбутим строком 1 рік 7 місяців 24 дні),
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Покровка, Прилуцького району, Чернігівської області, українець громадянин України, мешканець АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 15.07.1998 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.229-6 КК України до позбавлення волі 2 роки;
- 24.09.1998 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.229-6,ч.3 ст. 42 КК України до позбавлення волі 2 роки 3 місяці;
- 27.09.2000 року Ічнянським районним судом за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;
- 19.09.2002 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.5 ст. 185, ст.70, ст. 96 КК України до позбавлення волі 6 років,
- 31.08.2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 5 років;
- 18.04.2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі 2 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України і призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 162 КК України у виді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнаний винним за ч.2 ст. 162 КК України і призначено йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі

Не погоджуючись з вироком прокурор, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали апеляційні скарги на вирок суду.

Відповідно до ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Перевіривши матеріали поданої прокурором апеляційної скарги, вважаю, що вона подана з порушенням вимог ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Прокурор Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 162 КК України на ч. 3 ст. 187 КК України, фактично не обгрунтовуючи свої вимоги. Оскільки речення „Як в ході досудового розслідування так і під час судового розгляду встановлено що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проникли до будинку ОСОБА_8 з метою розбійного нападу та заволодіння майном потерпілих ОСОБА_8 поєднаним із насильством небезпечним для здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Не можна вважати обґрунтуванням вимог апелянта.

Будь-яких інших доводів чи доказів на підтвердження незаконності чи необґрунтованості судового рішення в частині засудження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ст.162 ч.2 КК України прокурор в своїй апеляційній скарзі не наводить.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга прокурора подана без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, апеляційна скарга прокурора на підставі положень ч. 1 ст. 399 КПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху.

Надати прокурору Прилуцької міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 п`ятнадцятиденний строк, з моменту отримання даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України у випадку невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Суддя ОСОБА_2