Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №4-374/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2010 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Мартинов Є.О. при секретарі Макаревич Я.А., за участю прокурора Рифи Н.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_2 Герда на постанову заступника начальника Бориспільської митниці ОСОБА_3 від 19 жовтня 2009 року про порушення кримінальної справи щодо громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герда за ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України, -

встановив:

19 жовтня 2009 року постановою заступника начальника Бориспільської митниці ОСОБА_3 порушено кримінальну справу № 13/12200/09 щодо громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герда за ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України, якій в подальшому присвоєно № 1513.

28 квітня 2010 року громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герд звернувся до суду із скаргою на зазначену постанову, в якій вказав, що вважає справу порушеною незаконно, без наявності до того приводів та підстав, просить постанову заступника начальника Бориспільської митниці ОСОБА_3 від 19 жовтня 2009 року скасувати.

Постановою судді від 30 квітня 2010 року провадження за скаргою громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герда на постанову про порушення кримінальної справа відкрито, а справу призначено до розгляду з викликом осіб, явка яких визнана обов'язковою. Цією ж постановою зупинено проведення слідчих дій у кримінальній справі№1513.

Матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, надані до суду з порушенням вказаного в постанові строку. Під час судового розгляду ці матеріали були досліджені.

Заслухавши пояснення захисника скаржника, який просив скаргу задовольнити, висновок прокурора про законність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування, перевіривши матеріали, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Вирішуючи цю скаргу суддя, відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України, повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови про порушення кримінальної справи, законності джерел отримання даних, які стали для цього підставою, і не повинен розглядати та вирішувати заздалегідь ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінальної справи по суті, оскільки це буде порушенням конституційних засад правосуддя.

Відповідно до ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства дізнання підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і його мотиви; обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, характеризують особу обвинуваченого; характер і розмір шкоди, завданої злочином тощо.

У той же час, згідно зі статтями 94, 97 і 98 КПК України, дотримання яких перевіряться при розгляді цієї скарги, справа може бути порушена тільки у випадках коли, є достатні дані, які вказують на достатність ознак злочину, та при наявності приводів (якими є в тому числі й безпосереднє виявлення органом дізнання ознак злочину), прокурор, слідчий та орган дізнання зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши до того приводи та підстави, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа.

Наведені у ст. 64 КПК України обставини з'ясовуються не одночасно й тільки в ході всього досудового слідства, а таке провадиться лише після порушення кримінальної справи і в порядку встановленому ст. 113 КПК.

Достатність доказів, які вказують на вчинення злочину певною особою, є підставою до винесення мотивованої постанови про притягнення цієї особи як обвинуваченого, із зазначенням всіх обставин вчиненого злочину та конкретних дій які ставляться в вину цій особі, відповідно до вимог статей 131 і 132 КПК України.

Як вбачається з поданих суду матеріалів, твердження скаржника та його захисника про відсутність приводів та підстав до порушення кримінальної справи матеріалах, що стали підставою до цього, не ґрунтуються.

Зокрема, приводом до цього стало безпосереднє виявлення органом дізнання ознак злочину (а.с. 3-5 матеріалів справи № 1513). З протоколу про порушення митних правил № 401/12200/09 вбачається, що 8 жовтня 2009 року о 17 год. 35 хв. у громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герда, який слідував разом з сімєю, а саме - дружиною громадянкою України ОСОБА_5 та її матір'ю громадянкою України Шенгелія Лоріною, що прилетіли з Нідерландів, м. Амстердам, літаком а/к «KLM», рейсом № 1385, та своїми діями обрав проходження митного контролю на лінії спрощеного митного контролю "зелений коридор", де не передбачено наявність у громадян товарів у кількостях, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, під час митного контролю його речей в службовому приміщенні митниці залу „Приліт терміналу „В було виявлено: 4 чоловічих наручних годинника фірми "Patek Philipe". Один чоловічий годинник фірми "Patek Philipe", який знаходився на руці пасажира був йому пропущений, як особиста річ відповідно до Постанови КМУ № 1652 від 13 грудня 2001 року.

Виявлені предмети знаходились: 2 (два) годинника фірми "Patek Philipe" в двох мішечках чорного та білого кольорів окремо один від одного, які в свою чергу містилися в шкіряному портфелі чорного кольору з логотипом "Неrmes Paris", серед особистих речей. 1 (один) годинник фірми "Patek Philipe" знаходився в мішечку білого кольору, який містився в жіночій сумочці, яка належить громадянці України ОСОБА_5, серед особистих речей. 1 (один) годинник фірми "Patek Philipe" знаходився в шкіряному чохлі чорного кольору з логотипом "Наcker", який містився в жіночій сумочці, яка належить громадянці України Шенгелія Лоріні, серед особистих речей.

Зі слів ОСОБА_2 Герда всі виявлені годинники належать йому особисто. Дані предмети при переміщенні через митний кордон України підлягають обов'язковому декларуванню, відповідно до чинного законодавства України. Громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герд, переміщував дані годинники з приховуванням від митного контролю, митної декларації не заповнював, про наявність у нього товарів інспектору не повідомив, обрав спрощений порядок походження митного контролю через «зелений коридор». Висновком товарознавчої експертизи № 12.3-412 від 16 жовтня 2009 року визначено орієнтовну вартість годинників, які перевозив ОСОБА_2 Герд, що складає 1053000 гривень. Враховуючи, що товари перевозились ОСОБА_2 Гердом з приховуванням від митного контролю, а їх загальна вартість у тисячу і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (податкову соціальну пільгу), ознаки зазначеного діяння підпадають під дію ст. 201 КК України.

Підставами до порушення кримінальної справи є фактичні дані про об'єктивні ознаки вчиненого злочину, що в цьому випадку зазначені в постанові про порушення кримінальної справи, а також встановлені в протоколі про порушення митних правил (а.с. 3-5), в доповідних записках працівників Бориспільської митниці (а.с. 10-14 матеріалів справи № 1513) та в факсовому повідомленні митних органів Королівства Нідерланди (а.с. 41-49).

Що стосується конкретних обставин злочину й визначення кваліфікуючих ознак, то їх наявність або відсутність відповідно до вимог ст. 64 КПК України встановлюється в ході досудового слідства і формулюється слідчим у пред'явленому обвинуваченні відповідно до ст. 132 КПК України, яке й перевіряється судом при розгляді справи по суті шляхом оцінки наявних у справі доказів.

Таким чином, твердження скаржника про незаконність порушення кримінальної справи, про те, що він не мав наміру приховувати, переміщувані ним годинники від митного контролю, що вказані годинники є його особистими речами, при розгляді цієї скарги суддею до уваги не беруться, оскільки суддя на цій стадії судочинства вказані питання розглядати і вирішувати не вправі.

У той же час, судця звертає увагу на те, що законність джерел отримання фактичних даних про ознаки злочинів у скарзі не заперечується, а при перевірці таких суддею, порушень закону під час їх одержання не виявлено.

З вищевикладеного випливає, що твердження скаржника, наведені у скарзі, про незаконність порушення кримінальної справи органами дізнання, на вимогах статей 94, 97 і 98 КПК України не ґрунтується. З огляду на зазначене, доходжу висновку про необґрунтованість поданої скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України, -

постановив:

Скаргу громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Герда на постанову заступника начальника Бориспільської митниці ОСОБА_3 від 19 жовтня 2009 року про порушення кримінальної справи залишити без задоволення.

Матеріали кримінальної справи № 1513 повернути до СВ УСБУ у Київській області.

Постанова протягом 7 діб з дня її винесення може бути оскаржена шляхом подання апеляції до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя Бориспільського міськрайсуду

Київської області ОСОБА_6