Дата документу Справа № 331/2942/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/2942/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1464/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001091 від 27 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:
02 липня 2015 року захисник-адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , звернувся до суду з апеляційною скаргою на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23 травня 2011 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченого, із зарахуванням у строк відбування покарання час знаходження його під вартою з 09 по 27 квітня 2015 року, а саме: 19 днів. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, та не підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , які він дав у судовому засіданні. Зазначає, що органом досудового розслідування, та судом достовірно не встановлено, а відтак і не зазначено, у чому саме полягав обман та зловживання довірою. На думку апелянта, в порушення вимог ст.ст.2, 7, 9, 22, 26, 314 КПК України, суд не дав належної правової оцінки обвинувальному акту в підготовчому судовому засіданні.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 19 березня 2015 року, близько 05-00 години, будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , знаходячись біля ЗГТ по вул.Анголенко в м.Запоріжжі, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном «Леново А680», який належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, 19 березня 2015 року близько 05-30 годин, зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , та о 05-58 годині, на паспорт останнього заклав мобільний телефон «Леново А680», який належить потерпілому ОСОБА_9 , в ПТ ломбард «Бутенко і компанія», який розташований по пр.Леніна 87-В в м.Запоріжжя.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2 042 грн. 13 коп.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, докази судом першої інстанції досліджувались у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Суд визнав недоцільним досліджувати інші докази окрім показань підсудного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_9 .

За вимогами вказаної статті, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів лише щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У той же час, під час допиту у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 останній фактично пред`явлене йому обвинувачення, як воно викладено в обвинувальному акті, не визнав. Його позицію підтримував і його захисник адвокат ОСОБА_8 ,

За таких обставин, суд не мав права розглядати вказане кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження у повному обсязі всіх доказів.

За вимогами п.2 ч.1 ст.49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Згідно матеріалів провадження, під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення йому захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки він не має коштів для самостійного залучення захисника (т.1 а.с.22-24).

Проте, участь захисника при проведенні підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні судом не забезпечена, тим самим порушено право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції було порушено право обвинуваченого на захист, у зв`язку з чим судовий розгляд даного провадження в цілому не може бути визнаний справедливим, відповідно, оскаржуваний вирок суду не може вважатися законним і обґрунтованим, тому, на підставі ст.ст.412, 415 КПК України, підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, забезпечити участь захисника на всіх стадіях кримінального провадження, повно і всебічно дослідити обставини справи, і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом не обирався.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.190 КК України, скасувати, та призначити новий розгляду у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого засідання..

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3