АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/8325/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2034/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/2034/15 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

- 01.08.2013 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., який не сплачено,-

засуджено за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків приєднано покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 року та визначено остаточне покарання - 3 місяці арешту та штраф у сумі 850 грн., який виконується самостійно.

Як установив суд, 30 липня 2015 року в період часу з 22 годин 05 хвилин до 22 годин 10 хвилин, перебуваючи у торговому залі супермаркету «Сільпо» № 202, розташованому по пр-т Гагаріна, 165-Б в м. Харкові, ОСОБА_10 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою наживи, діючи повторно, знаходячись у відділі з продажу спиртних напоїв, взяв з полиці дві пляшки віскі «Hamilton Lowlend» 0,7л., вартістю 499 грн.00 коп. та «Hamiltons Spysid» 0,7 л., вартістю 499 грн.00 коп., а всього на загальну суму 998 грн., які сховав за поясом шортів та пройшовши повз касу товар не сплативши його вартість.
Таким чином, ОСОБА_10 намагався таємно викрасти майно ТОВ «Фоззі-Фуд», однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з супермаркету був зупинений охоронцем і вищевказаний товар в подальшому було вилучено працівниками міліції.
В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Вважає, що судом не було з`ясовано відомостей про стан здоров`я ОСОБА_10 , який находився на лікуванні у неврологічному відділенні, а тому за станом здоров`я не може відбувати призначене покарання у місцях позбавлення волі. Просить вирок змінити та відповідно до положень ч.1 ст.69, ч.2 ст.84 КК України призначити обвинуваченому більш м`яке за своїм видом покарання - штраф у сумі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність призначення обвинуваченому більш м`якого за своїм видом покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України,на підставі ст.69 КК України, безпідставні.

Згідно до положень ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
За змістом цієї норми закону перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, суд може за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як убачається із матеріалів провадження, при призначені покарання, суд визнав пом`якшуючою покарання лише одну обставину щире каяття.

Яких не будь нових даних про особу ОСОБА_10 чи про наявність обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст. 65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисне корисне кримінальне правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно та пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, у зв`язку з чим призначив йому саме м`яке за своїм видом та мінімальне за розміром покарання, яке передбачене в санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.

Посилання у скарзі на положення ч.2 ст.84 КК України, яка на думку захисника передбачає підстави для призначення більш м`якого за своїм видом покарання, безпідставні.

Відповідно до вимог, передбачених ч.ч.1, 2 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на психічну чи іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Тобто зазначеною нормою закону не передбачено призначення судом більш м`якого за своїм видом чи розміром покарання за переліченими вище підставами, а лише зазначені випадки, коли особа може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. Однак, такого питання захисник у свої скарзі не ставить, зазначивши в апеляційному суді, що обвинувачений проходив лікування уже після ухвалення вироку, що підтвердив ОСОБА_10 .

Згідно вимог, передбачених п.6 ч.2 ст.537 КПК України, питання про звільнення від покарання за хворобою на підставі ч.2 ст.84 КК України, підлягає вирішенню лише після набрання вироком законної сили, під час його виконання і у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.539 КПК України, - місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а не апеляційним судом.

Доводи скарги захисника про наявність у обвинуваченого захворювання, яке може перешкоджати відбуванню покарання у виді арешту, матеріали провадження не містять, апеляційному суду не надані, а лікування обвинуваченого не свідчить про наявність у нього тяжкого захворювання, яке згідно ст.84 КК України перешкоджає відбуванню призначеного йому покарання.

За таких обставин та, враховуючи відсутність у матеріалах провадження висновку лікарсько-консультативної комісії про наявність у ОСОБА_10 психічного чи іншого тяжкого захворювання, яке б перешкоджало відбуванню призначеного судом покарання, колегія суддів вважає, що прохання апеляційної скарги захисника про призначення більш м`якого виду покарання обвинуваченому на підставі ч.2 ст.84 КК України також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: