Справа № 161/469/14-к
Провадження № 1-кс/161/129/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 24 березня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження. В обґрунтування скарги посилається на те, що 10 січня 2013 року вона подала прокурору Волинської області ОСОБА_6 повідомлення про кримінальне правопорушення, скоєне відносно неї слідчим в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 . Просить скасувати постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала з підстав в ній викладених. Просила скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні скаргу не визнали, просили відмовити в її задоволенні

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши письмові матеріали скарги, приходжу до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 10 січня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до прокурора Волинської області із повідомленням про кримінальне правопорушення. В даному повідомлення просила невідкладно внести до ЄРДР дані про вчинення слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 381-1 КК України.

Також встановлено, що 30 серпня 2013 року слідчим в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального правопорушення.

Також встановлено, що ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року було скасовано постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 серпня 2013 року про закриття кримінального провадження. При цьому в ухвалі апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року вказано, що слідчим не вирішено питання щодо наявності чи відсутності в діях слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 3 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України і постанова з цього приводу фактично не прийнята.

Відповідно до ст.ст. 92, 110 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

В постанові слідчого, прокурора мають бути наведені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Також встановлено, що слідчим в порушення вимог ухвали апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року не вирішено питання щодо наявності чи відсутності в діях слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 3 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України і, як зазначено в ухвалі апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року,

постанова з цього приводу фактично не прийнята. Все це вказує, що слідчим не виконано виконані вимоги ст. 91 КПК України та ухвали апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчим взагалі не виконано вимоги ч. 2 ст. 91 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, які б дійсно підтверджували відсутність складу кримінального правопорушення, які вказані в заяві скаржника. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження задовольнити повністю.

Постанову слідчого в ОВС прокуратури Волинської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000016 від 11.01.2013 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження щодо слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 направити прокурору Волинської області для відновлення і проведення досудового розслідування.

В результаті проведеного досудового розслідування з`ясувати всі обставини щодо наявності чи відсутності в діях слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 3 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України відповідно до ухвали апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1