печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2013 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. при секретарі Кірові О.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України О.Лілякова,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій зазначає, що Головою Комітету Верховної Ради України з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією було доручено Генеральній прокуратурі України провести перевірку заяви про кримінальні прапорушення вчинені працівниками ВКР Радомишильського РВ УМВС України в Житомирській області щодо заявника за місцем її проживання . Із листа прокуроара відділу від 04 вересня 2013 року, отримана 11 вересня 2013 року, заявнику стало відомо про те, що її заява направлена прокурору Житомирської області для організації її розгляду згідно вимог КПК України . Заявник вважає, що в даному випадку було порушено вимог ст. 214 КПК України, оскільки її заява містила відомості щодо злочину вчиненого в с. Барахти Васильківського району Київської області , отже направлення до прокурора Житомирської області її заяви є протиправним.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 не з'явилась , про час, місце та дату розгляду скарги повідомлялась у відповідності до ст. 135 КПК України.

Особа, рішення якої оскаржуються в судове засідання не з'яився. Генеральною прокуратурою України подані заперечення щодо вимог скарги.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу та прокурора, рішення якого оскаржується, на підставі поданих заявником та Генеральною прокуратурою України доказів.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні,що заявниця просила звернутись до Генеральної прокуратури України про організацію розгляду даної скарги силами апарату Генеральної прокуратури України та вжити заходи і міри прокурорського реагування по порушенню вимог ст. 218 КПК України та п.3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.12р. прокуратурою Радомишильського району прокуратури Житомирської області та обласної прокуратури при розгляді заяви про злочин.

Заява ОСОБА_1 була направлена до прокурору Житомирської області - для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що 04 вересня 2013 проінформовано заявника, шляхом направлення відповідного повідомлення , що відповідає п. 3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_1 за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь - яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури Житомирської області для розгляду.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України О.Лілякова,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судді Цокол Л.І.