Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5321/15-к
Провадження №: 1-кп/332/30/16
Вирок
Іменем України
11 лютого 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря ОСОБА_2 ;
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, професійно-технічна освіта, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
03.12.2015 року, приблизно о 15 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення легкого тілесного ушкодження, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кулаком правої руки завдав їй один удар в область обличчя, а саме в лобну частину над лівим оком та два удари в область обох передпліч, якими потерпіла себе захищала, чим спричинив останній,згідно висновку експерта № 4985 від 05.12.2015 року, синці навколо лівого ока, на лобі зліва, на обох передпліччях, що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав частково. В судовому засіданні пояснив, що 03 грудня 2015 року близько 15 години йому подзвонила знайома ОСОБА_6 , яка запросила до себе до дому за адресою АДРЕСА_3 . Він прийшов через декілька хвилин. Спочатку вони втрьох сиділи та випивали, потім між ним та потерпілою виникла сварка, в ході якої потерпіла накинулась на нього та почала наносити удари. Він в свою чергу з метою самооборони спричинив їй удар головою в область лоба також наніс два удари рукою в область передпліччя.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою вину саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, підтверджується сукупністю доказів досліджених та перевірених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що близько 13 години 03 грудня 2015 року після дзвінка подруги ОСОБА_7 , вона вирішила піти її провідати. Вони сиділи удвох. Приблизно о 15 годині на мобільний ОСОБА_7 хтось подзвонив. Через десять хвилин після дзвінка прийшов обвинувачений, разом з ним зайшла якась літня жінка. При цьому, обвинувачений вже був у стані алкогольного сп`яніння і вів себе неадекватно. Вони сиділи учотирьох, коли мова зайшла за роботу, вона зробила зауваження обвинуваченому з приводу того, що він не працює і постійно просить гроші у ОСОБА_7 , запропонувала йому варіант працевлаштування, але він у відповідь почав вести себе агресивно, схопив її одяг, потім ударив кулаком в око, після чого вдарив чолом в область чола, крім того наніс ще два удари кулаком в область передпліччя. Вона ледь змогла його відштовхнути, він впав, а вона побігла до себе до дому дзвонити в поліцію.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 03.12.2015 року до неї з початку прийшла її знайома ОСОБА_9 , потім із пляшкою до неї прийшов знайомий ОСОБА_10 . Вони сиділи у трьох випивали. Через деякий час між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_10 наніс один удар кулаком ОСОБА_9 в область лівого ока. Після цього ОСОБА_9 ключами подряпала йому обличчя. Вона попросила їх припинити бійку. Першим із квартири пішов ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спочатку була в коридорі, потім пішла викликати міліцію.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4985 від 05.12.2015 року, синці навколо лівого ока, на лобі зліва, на обох передпліччях у потерпілої ОСОБА_5 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Встановлюючи фактичні обставини справи щодо подій, які мали місце 03.12.2015 року, суд приймає до уваги те, що сам факт сварки з потерпілою обвинувачений ОСОБА_4 не спростовує, крім того це підтвердила свідок ОСОБА_8 .
Щодо заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень навколо лівого ока, на лобі зліва, на обох передпліччях, судом приймаються до увагипоказання потерпілої в частині локалізації ушкоджень, так як вони узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, яким підтверджено, що в місці, куди приходилися удари, були виявлені синці. Спричинення такої кількості і локалізації ударів потерпілій обвинувачений підтвердив в судовому засіданні.
Покази обвинуваченого про те, що потерпіла перша почала наносити йому удари, спростовується показами потерпілої та свідка, які пояснили, що першим наніс удар саме обвинувачений.
Пояснення обвинуваченого, що він діяв з метою самозахисту, також спростовується вищезазначеними показами та відсутністю тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_4 , а також показами самого обвинуваченого, який на запитання суду пояснив, що якби він не був у стані алкогольного сп`яніння, він би не наносив удари, а просто пішов би, адже в нього така можливість була.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , що він наносив удари не навмисно, а з метою самозахисту, суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту з метою пом`якшити покарання.
Виходячи із вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_4 , наносячи певні удари потерпілій ОСОБА_5 , міг усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачити його суспільно-небезпечні наслідки, а тому свідомо припускав їх настання, тобто він діяв умисно.
Оцінюючи досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вищевказаними доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому саме ч.1 ст.125 КК України, а тому його дії кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії невеликої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в КУ «ОКПЛ» ЗОР та в КУ «ОКНД» ЗОР не перебуває, раніше не судимий;
- обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено;
- обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням того, що санкцією статті передбачено декілька альтернативних видів покарання, а обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, не має стабільного доходу, а також, враховуючи думку прокурора та потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді громадських робіт і вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу учасниками процесу не заявлялось.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1