Справа № 464/1201/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/800/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання, та його захисника ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 3 серпня 2015 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст.309 ККУкраїни,
з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в які просить змінити вирок Сихівського районного суду м.Львова від 3 серпня 2015 року в частині призначення покарання у вигляді позбавлення волi строком на 6 років на покарання із застосуванням ст. 69 КК Українита задоволити цивільний позов лише в частині стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 5000 гривень. Захисник ОСОБА_7 аналогічно просить змінити вирок Сихівського районного суду м.Львова від 3 серпня 2015 року в частині призначення покарання у вигляді позбавлення волi строком на 6 років на покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. залишити без розгляду, а в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2001 грн. 55 коп. відмовити за безпідставністю вимог.
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 3 серпня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів і призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі, за ч.2 ст.125 КК України - 1 (один) рік обмеження волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі. Цивільний позов потерпілого задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 2001 грн. 55 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь державного бюджету України витрати на залучення експертів - 1179 грн. 36 коп. для проведення дактилоскопічної експертизи, 196 грн. 56 коп. для проведення фізико-хімічної експертизи, 491 грн. 92 коп. для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Вирішено питання щодо речових доказів: паспорт громадянина України та картку платника податків, належних ОСОБА_6 зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили передаються в установу за місцем відбування покарання, мобільний телефон «Нокіа», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 залишено у його власності, решта речових доказів підлягає знищенню. Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою.

На думку обвинуваченого та його захисника, вказаний вирок необхідно змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є явно несправедливим через суворість. Також просять відмовити в задоволенні матеріальної шкоди за недоведеністю. Вимоги щодо моральної шкоди захисник ОСОБА_7 просить залишити без розгляду, оскільки не оплачено судовий збір, а обвинувачений ОСОБА_6 просить суму відшкодування моральної шкоди зменшити, стягнути з нього на користь потерпілого ОСОБА_9 5 000 грн., врахувавши матеріальний стан обвинуваченого.
В своїх доводах зазначають, що потерпілі своєю поведінкою навмисно спровокував своє побиття. А також те, що ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а отже і є підстави застосувати до нього ст. 69 КК України при призначенні покарання.
Крім того, вказує, що ніяких доказів, які б об`єктивно підтверджували наявність матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_9 не здобуто.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та його захисник підтримали вимогу та доводи їх апеляційних скарг.

Прокурор заперечив вимоги по апеляціям.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 15 листопада 2014 року близько 03.00 год, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс близько десяти ударів кулаками обох рук та близько п`яти ударів металевою лопаткою для взуття в область голови потерпілого ОСОБА_9 , та коли від нанесених ударів потерпілий падав на підлогу, обвинувачений наніс ще близько п`яти ударів ногами по голові та тілу потерпілого, спричинивши йому п`ять ран на голові, множинні синці в навколоорбітальних ділянках, крововиливи в білкову оболонку обох очей, контузія лівого ока, перелом кісток носу, черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку, крововиливу в м`яку мозкову оболонку, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Kpiм того, ОСОБА_6 15 листопада 2014 року близько 05.00 год, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс близько трьох ударів руками в область голови потерпілого ОСОБА_10 , від яких останій впав на підлогу, після чого наніс ще близько двох ударів ногами по голові потерпілого, спричинивши йому дві рани на обличчі справа, які вщносяться до легкого тілесного ушкодження iз короткочасним розладом здоров`я.
Kpiм того, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час та місці, незаконно придбав, знайшовши, наркотичний зaciб - кaнaбic (марихуану), вагою 16,763 гр., який 15 листопада 2014р. знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 незаконно зберігав при coбi, для власного вживання без мети збуту, та який того ж дня був виявлений та вилучений у нього під час огляду місця події.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції в ході судового слідства було повністю та об`єктивно досліджено докази по справі, що свідчать про винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст.309 ККУкраїни.

Під час досудового та судового розслідування достовірно встановлено, що 15 листопада 2014 рокублизько 03 год 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 виник конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та потерпілими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Даний факт ствердили на досудовому слідстві та в суді обвинувачений, потерпілий та свідки у справі.

Обвинувачений ОСОБА_6 , ствердивши факт конфлікту із потерпілими, та, перебування при цьому в стані алкогольного сп`яніння, заперечив лише факт нанесення ОСОБА_9 ударів металевим рожком для взуття, які спричинили останньому ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних.

Проте, такі заперечення обвинуваченого та доводи апеляційної скарги є безпідставні та повністю спростовуються доказами у справі. Зокрема, даними протоколу огляду місця події від 15.11.2014 року, згідно якого при огляді квартири АДРЕСА_2 , де сталася подія, вилучено металеву лопатку зі слідами крові. (Т-1, а.с. 22-59) Згідно висновку судово - медичної експертизи № 560/14, у потерпілого ОСОБА_9 було п`ять ран на голові, спричинені можливо металевою лопаткою для взуття.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у вироку вірно оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині та правильно прийшов до висновку про їх неправдивість, покликаючись на покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Апеляційний суд при перевірці справи не виявив допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликаються апелянти, які тягнули б за собою скасування чи зміну вироку.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст.309 ККУкраїни та призначив йому покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи в апеляціях про недоведеність цивільних вимог потерпілого є безпідставними. Суд першої інстанції у вироку належно аргументував своє рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Сихівського районного суду м.Львова від 3 серпня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 125, ч.1 ст.309 ККУкраїни залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4