Справа № 583/3805/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2015 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ст. 185 ч. 1 КК України
встановив:
23.08.2015 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив у дворі будинку АДРЕСА_2 , біля під`їзду цього будинку побачив припаркований автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_1 , білого кольору, належний його двоюрідному братові ОСОБА_8 . На задньому сидінні даного автомобіля ОСОБА_7 побачив акумуляторну батарею « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та вирішив викрасти її через незачинені дверцята автомобіля. Реалізуючи свій прямий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету таємно заволодіти матеріальними цінностями, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_7 викрав даний акумулятор « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також з моторного відсіку даного автомобіля викрав акумулятор «Westa», що належить потерпілому ОСОБА_9 , після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 374 від 26.09.2015 року вартість викраденого майна становить: акумулятор «Іста»- 1015.00 грн., акумулятор «Westa» - 1050.00 грн.

В результаті викрадення майна потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальної шкоди на суму 2065.00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у скоєнні злочину при наведених обставинах, розкаявся, повідомив про примирення з потерпілим і просив затвердити укладену з ним угоду про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні повідомив, що викрадене обвинуваченим майно йому повернуте, претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого він не має, повідомив про примирення з обвинуваченим і просив затвердити укладену з ним угоду про примирення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.11.2015 року між потерпілим ОСОБА_10 і обвинуваченим ОСОБА_11 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Згідно угоди про примирення, ОСОБА_7 , як обвинувачений, та ОСОБА_4 , як потерпілий, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпілий в ході кримінального провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 п. 1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди.

Суд перевірив, що обвинувачений у повному обсязі усвідомлює, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України).

Суд з`ясував, що потерпілому відомі наслідки затвердження даної угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього, як потерпілого, є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не притягувався до кримінальної відповідальності раніше, перебуває на обліку в наркодиспансері з приводу хронічного алкоголізму і наркоманії, має постійне місце проживання, звідки характеризується як особа, щодо якої скарг та інших матеріалів не надходило, та заявлені в межах санкції ст.185 ч.1 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерплим, відповідно до ст. 350 КПК України, судом з`ясована думка сторони обвинувачення (прокурора), який вважав, що зміст угоди про примирення відповідає положенням чинного законодавства та вона підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ у справі: акумулятор «Westa», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , підлягає визнанню повернутим потерпілому.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи № 374 від 26.09.2015 року в сумі 122.76 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому, обрана ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2015 року у вигляді особистого зобов`язання, має бути залишена до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-375 КПК України, ст.ст. 66, 67, 75, 76 КК України, суд

засудив:
Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_13 , укладену 27.11.2015 року, затвердити

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави витрати по справі за проведення експертизи № 374 від 26.09.2015 року в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок.

Речовий доказ у справі: акумулятор «Westa», переданий на зберігання ОСОБА_9 , визнати йому повернутим.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 , обрану ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2015 року у вигляді особистого зобов`язання, залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_15