В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2013 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Бобкова Н. В. ,

при секретарі Тарасенко А. В.,

за участю прокурора - Лебідя С.О.

представника потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про примирення від 13 грудня 2013 р. у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003714 від 07.06.2013 р. по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що працюючи директором Білоцерківської філії ОСОБА_3 Управління Персоналом (надалі Білоцерківська філія «МАУП»), розташованої в м. Біла Церква по вул. Матросова 50-А, в період часу з 09.07.2007 р. по 01.10.2012 р. згідно наказу № 82-п, і займаючи посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, ОСОБА_2, в силу примітки до ст. 364 КК України, являвся службовою особою.

Відповідно до положення про Білоцерківську філію ПАТ Вищий навчальний заклад «МАУП» п.3.4 Директор філії несе повну відповідальність за організацію роботи філії.

В період часу з травня 2010 р. по серпень 2012 р. ОСОБА_2, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив кошти належні Білоцерківській філії «МАУП», а саме достеменно знаючи, що нарахування надбавки за вчений ступінь та наукове звання, згідно положень Про оплату праці працівників ПрАТ «ВНЗ «МАУП» затвердженого та погодженого рішенням Наглядової ради ОСОБА_3 від 07.11.2002 р. та 21.10.2010 р., п.2.3, враховуються в тарифних розцінках, які встановлюються та нараховуються при погодинній оплаті праці науково педагогічним працівникам при проведенні лекційних та семінарських занять. Окремо надбавки чи відсотки до посадових окладів працівникам за вчене звання (професор, доцент, старший науковий співробітник) і науковий ступінь (доктор наук, кандидат наук) у ПрАТ «ВНЗ «МАУП», не встановлюється.

ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора Білоцерківської філії «МАУП», зловживаючи службовим становищем в порушення вимог п.2.3 положення Про оплату праці працівників ПрАТ «ВНЗ «МАУП», безпідставно примусив головного бухгалтера ОСОБА_4, нарахувати та видати згідно наказів № 27-ос від 31.03.2010 р. та № 17ос від 18.03.2011 р. готівкові кошти, а саме:

- за травень 2010 р.- 1000,00 грн.;

- за червень 2010 р.- 1000,00 грн.;

- за липень 2010 р. 1000,00 грн.;

- за серпень 2010 р.- 571,43 грн.;

- за вересень 2010 р.- 1000,00 грн.;

- за жовтень 2010 р.- 1000,00 грн.;

- за листопад 2010 р.-1000,00 грн.;

- за грудень 2010 р.- 1000,00 грн.;

- за січень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за лютий 2011 р.-1040,00 грн.;

- за березень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за квітень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за травень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за червень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за липень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за вересень 2011 р.- 1280,00 грн.;

- за жовтень 2011 р.- 1280,00 грн.;

- за листопад 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за грудень 2011 р.- 1040,00 грн.;

- за січень 2012 р.- 1040,00 грн.;

- за лютий 2012 р.- 910,00 грн.;

- за березень 2012 р.- 1040,00 грн.;

- за квітень 2012 р.- 1040,00 грн.;

- за травень 2012 р.- 1040,00 грн.;

- за червень 2012 р.- 1040,00 грн.;

- за липень 2012 р.- 904,35 грн.;

- за серпень 2012 р.- 1040,00 грн.

Всього за період часу з травня 2010 р. по серпень 2012 р. директор Білоцерківської філії «МАУП» ОСОБА_2, зловживаючи своїм службовим становищем привласнив кошти вищевказаного навчального закладу в загальній сумі 27545,78 грн., спричинивши Білоцерківській філії «МАУП» матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та службовому підробленні: у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей

У судовому засіданні учасники кримінального провадження - обвинувачений ОСОБА_2 та представник потерпілого - ОСОБА_1 підтримали угоду про примирення, укладену 13 грудня 2013 р. між ними.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди представник потерпілого та обвинувачений за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, яка ніким не оспорюються, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, перелік дій та строк її відшкодування, а також узгодили остаточне покарання обвинуваченому з застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Також у даній угоді зазначені роз'яснені представнику потерпілого та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, наявність підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання: позитивна характеристика на обвинуваченого, квитанція про повне відшкодування завданих збитків, чистосердечне розкаяння, узгоджене покарання та згода сторін на призначення вказаного покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і представник потерпілого підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між представником потерпілого та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов'язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання з застосуванням ст. 69 КК України, на що є відповідні підстави, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 13 грудня 2013 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0003714 від 07.06.2013 р. між представником потерпілого ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 - затвердити.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання:

= за ч. 2 ст. 191,69 КК України - 1(один) рік обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

= за ч.1 ст. 366,69 КК України - 6(шість) місяців обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 визначити покарання - 1(один) рік обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік, зобов'язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: Н. В. Бобкова