АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/781/871/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 263 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , поданою на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, із двома малолітніми дітьми на утриманні, такого, який до затримання працював на Новоконстянтинівській шахті, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-16.11.2011 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області, визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю три роки,
визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.
Ухвалено стягнути на користь держави процесуальні витрати у розмірі 758 гривень 28 копійок на залучення експерта.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за вчинення незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_7 , у жовтні 2008 року, перебуваючи на заробітках в с. Бугаївка Полтавської області, де здійснював охорону ставків, виявив одноствольну мисливську рушницю, яку забрав собі, привіз до себе додому та залишив на зберігання у своєму домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_2 .

У подальшому, 21 травня 2013 року о 18 годині 10 хвилин, під час проведення на підставі заяви власника домоволодіння огляду зазначеного домоволодіння, працівниками міліції виявлено та вилучено з-під м`якого куточку у приміщенні кухні, у відповідності до висновку судово-балістичної експертизи № 103 від 29.05.2013 року, - обріз куркової одноствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-К», 20-го калібру, 1960 року випуску, заводського виготовлення, переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволу до залишкової довжини 342 мм, яка являється вогнепальною зброєю.

Вирок суду першої інстанції оскаржений обвинуваченим ОСОБА_7 , котрий у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду, закрити кримінальне провадження щодо нього за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, та звільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до ч. 3 ст. 263 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог наводить наступні доводи.

Зазначає про незаконність ухваленого стосовно нього обвинувального вироку суду, у зв`язку із тим, що до правоохоронних органів він звернувся із заявою про здачу зброї добровільно, проте працівники міліції не долучили до матеріалів кримінального провадження цю заяву.

За долучення цієї його заяви про добровільну здачу зброї до матеріалів кримінального провадження працівники міліції вимагали у нього гроші.

По факту вимагання хабара щодо працівників міліції у 2013 році було порушено кримінальне провадження.

Проте вказаний факт, що є підставою до звільнення його від кримінальної відповідальності, не був досліджений судом першої інстанції.

Заслухавши доповідача, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , котрий підтримав подану ним апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати вирок суду першої інстанції, закрити кримінальне провадження щодо нього за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, та звільнити його від кримінальної відповідальності у відповідності до ч. 3 ст. 263 КК України, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , який підтримав процесуальну позицію свого підзахисного, прокурора, який просив апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду стосовно ОСОБА_7 , без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 , вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та пояснив, що дійсно він знайшов обріз рушниці за вказаних у вироку суду першої інстанції обставин, та приніс її до місця свого проживання по АДРЕСА_2 . Вказану рушницю він збирався здати добровільно до міліції, у зв`язку з чим написав заяву про добровільну її здачу, проте пішов у «запій», та не зміг віднести рушницю до міліції. В цей час, його співмешканка, з якою він перебував у сварці, повідомила працівників міліції про наявність у нього незареєстрованої зброї, та яку під час огляду домоволодіння працівниками міліції було виявлено. В судових дебатах та останньому слові обвинувачений просив пом`якшити йому призначене покарання.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних у провадженні доказів, які у повному обсязі досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду провадження, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Проте, що обвинувачений ОСОБА_7 , своєї вини у вчиненому не визнав, його вина доведена матеріалами кримінального провадження, які були належним чином досліджені судом першої інстанції, а саме. Протоколом огляду місця події від 21.05.2013 року, в ході якого по АДРЕСА_2 , працівниками міліції було виявлено та вилучено обріз мисливської рушниці.

Висновками судово-балістичної експертизи № 103 від 29.05.2013 року, згідно якого, вилучений у домоволодінні ОСОБА_7 обріз куркової одноствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-К», 20-го калібру, 1960 року випуску, заводського виготовлення, переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволу до залишкової довжини 342 мм, - являється вогнепальною зброєю.

Показами свідка ОСОБА_9 , згідно яких її колишній співмешканець ОСОБА_7 , в будинку тривалий час зберігав обріз мисливської рушниці.

Протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно якого ОСОБА_7 , розповів та показав про обставини зберігання обрізу мисливської рушниці.

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом першої інстанції обґрунтовано визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, та правильно кваліфіковано його дії за ч.1 ст.263 КК України.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що ним була попередньо написана заява про добровільну здачу рушниці до міліції, ніяким чином не спростовують вини обвинуваченого, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.263 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1, ч.2 ст.263 КК України, якщо вона добровільно здала органам влади зброю.

Тобто, для настання наслідків звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.263 КК України, зброя, яка незаконно перебуває у володінні винної особи, повинна бути добровільно передана до органів влади. Наміри особи передати зброю органам влади, в тому числі і зафіксовані в письмовому виді, без активних дій, направлених на добровільну її передачу, не підпадають під дію ч.3 ст.263 КК України.

Як пояснив апеляційному суду ОСОБА_7 , із заявою про наявність в нього обрізу, який він бажає передати органам влади, він до часу вилучення в нього обрізу, до органів влади не звертався.

Тому навіть, якщо б в матеріалах справи і була заява ОСОБА_7 , про добровільну передачу ним зброї органам влади, про наявність якої вказує обвинувачений, вказана обставина ніяким чином не вплинула би на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно, у відповідності до положень ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, котрий за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, судимий, вчинив новий тяжкий, умисний злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства, та призначив йому мінімальне покарання, передбачене ч.1 ст.263 КК України, та із застосуванням ч.1 ст.71 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком, визначивши остаточне покарання, яке за вказаних обставин справи є необхідним і достатнім для виправлення винуватого та попередження нових злочинів, а також відповідає цілям покарання.

З огляду на викладене, під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , свого підтвердження не знайшли, а тому колегія суддів не знаходить підстав до скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції, та вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419,424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Маловисківського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2015 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4