Справа № 152/1996/15-к
Провадження1-кс/152/178/15
У Х В А Л А
25 грудня 2015 року м. Шаргород
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
у с т а н о в и в:
25 грудня 2015 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000471 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України установлено, що 24 грудня 2015 року біля 23 години 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області у напрямку від смт Тиврів до м. Шаргород, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які рухалися у зустрічному для водія напрямку.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_5 від отриманих травм померла під час транспортування до лікарні, а ОСОБА_6 з отриманими травмами госпіталізований до Шаргородської центральної районної лікарні.
Отже, своїми неумисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження або смерть.
Посилаючись на зазначене вище, а також на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, за який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що він не працює, не навчається, а також враховуючи факт, що ОСОБА_4 раніше позбавляли права керування транспортним засобом, через керування ним у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його схильність знову вчинити злочин, а також може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки знає про міру свого покарання і може незаконно впливати на свідків, прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів, розмір застави визначити від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив задовольнити його, обравши підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що повністю визнає себе винуватим у вчиненні злочину, зазначеного у повідомленій йому підозрі, проте він проти взяття його під варту, оскільки від органів досудового розслідування та суду він переховуватися не планує, має постійне місце проживання та сім`ю, до складу якої входять дружина та двоє малолітніх синів, утримує яких ОСОБА_4 . Впливати на свідків він також не буде, оскільки вважає, що має понести за вчинений злочин відповідне покарання. Вчиняти нові злочини, пов`язані з керуванням транспортирними засобами, він також не буде, оскільки автомобіль знаходиться на штраф майданчику, а його водійське посвідчення вилучено.
Заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього документи, вирішуючи питання взяття ОСОБА_4 під варту, слідчий суддя виходить із такого.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частин 1 та 5 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів, доданих прокурором до клопотання, вбачається, що 25 грудня 2015 року до ЄРДР внесено повідомлення про те, що 24 грудня 2015 року біля 23 години 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 у с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області виїхав на зустрічне узбіччя та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В насідок ДТП ОСОБА_5 від отриманих травм померла під час транспортування до лікарні, а ОСОБА_6 з отриманими травмами госпіталізований до лікарні, правова кваліфікація злочину ч. 2 ст. 286 КК України.
25 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину за обставин, зазначених у повідомленні про підозру.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину також підтверджується: його письмовими поясненнями від 25 грудня 2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25 грудня 2015 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 25 грудня 2015 року.
ОСОБА_4 не затримувався за підозрою у вчиненні вказаного вище злочину в порядку ст. 208 КПК України.
Отже, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Водночас, будь-яких належних та допустимих доказів того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків під час розгляду клопотання не надано.
Слідчий суддя, постановляючи цю ухвалу, враховує також, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений має на утриманні двох малолітніх синів, перебуває на обліку у центрі зайнятості, оскільки його робота є сезонною. Отже, зазначене свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, ураховуючи зазначене вище, на переконання слідчого судді, прокурором при розгляді клопотання було доведено лише обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не обґрунтовано та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом із цим, ураховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеного ризику (п. 5 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- не відлучатися з місця проживання (за адресою: АДРЕСА_1 ) цілодобово, що обґрунтовується необхідністю профілактичного нагляду за ОСОБА_4 та за для недопущення вчинення ним інших злочинів.
Визначити строк дії ухвали - по 24 лютого 2016 року включно.
Ухвалу в частині застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного - до Шаргородського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1