Справа № 462/3580/14-к
У Х В А Л А
11 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд,
в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000618 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки 21 грудня 2015 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 вважають клопотання безпідставним, а домашній арешт достатнім запобіжним заходом.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вививши матеріали клопотання, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
03.03.2014 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 жовтня 2015 року встановлено строк тримання під вартою до 21 грудня 2015 року відповідно.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою, обраний Залізничним районним судом м. Львова 03 березня 2014 року та продовжений апеляційною інстанцією до 21 грудня 2015 року, слід продовжити на 60 днів, а саме до 19 лютого 2016 року.
Керуючись ст.ст. 331, 369-372, КПК України, суд,
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України на 60 днів, а саме до 19 лютого 2016 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити у Львівський СІЗО УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: / підпис /
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1