Справа № 183/1436/15
№ 1-кп/183/276/15
В И Р О К
іменем України
25 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Поздєєвка Ромненського району Амурської області РФ, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

- 28.08.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання випробувальним строком на 1 рік,

- 27.02.2015 р. Новомосковським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України, ст. 71 КК України 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 р. виключено з вироку суду від 27.02.2015 р. ст. 71 КК України та остаточно призначено 1 рік позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

28 травня 2014 р. близько 17:00 год. ОСОБА_4 знаходився біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 . розташованого у гаражному кооперативі «Самара» в смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області. У вказаний час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_4 28.05.2014 р. близько 17.05 год., діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, побачивши, що ворота гаражу № НОМЕР_1 відчинені, шляхом вільного доступу зайшов у вказане гаражне приміщення, яке розташоване у гаражному кооперативі «Самара» в смт. Черкаському Новомосковського району Дніпропетровської області та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, таємно викрав бензопилу марки «Forte FG 52-45» вартістю 1435,45 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму в розмірі 1435,45 грн. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочин) втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1435,45 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю відмовився від дачі показань та на питання пояснив, що всі обставини викладено вірно, у скоєному щиро кається.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справи не оспорюють.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, добровільному відшкодування завданих збитків, обтяжуючою вину обставиною суд вважає рецидив злочину, також суд враховує, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 27 лютого 2015 р. та ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 р. виключено з вироку суду від 27.02.2015 р. ст. 71 КК України та остаточно призначено 1 рік позбавлення волі, тому суд не находить підстав для призначення йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, або нижче від найнижчої межі відповідно до ст. 69 КК України, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що бензопилу марки «Forte FG 52-45» необхідно залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі.

Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2013 р. призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання один рік один день позбавлення волі.

Остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 р. призначити ОСОБА_4 один рік один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання для відбування покарання.

Речові докази бензопилу марки «Forte FG 52-45» необхідно залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської обл через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя