Справа № 1-735/11
Провадження № 1/1015/5541/11
В И Р О К

іменем України

15.11.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В., Нацик Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

30.08.2011 року близько о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля кафе по вул. Білогородській, 27 у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, через віконний отвір тентового накриття даного кафе відкрито викрав жіночу сумочку ОСОБА_2, в якій знаходились: шкіряний гаманець вартістю 150 грн.; грошові кошти в сумі 280 грн.; грошові кошти в сумі 100 євро, що згідно курсу НБУ станом на 30.08.2011 року еквівалентно 1147,94 грн., записна книга невизначеної вартості, звязка із трьох ключів вартістю кожного 20 грн. та магнітним ключем вартістю 50 грн.; звязка з трьох ключів вартістю кожного 20 грн.; косметичка, в якій були предмети косметичного набору вартістю 30 грн.. Після чого ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1777,94 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду пояснив, що 30.08.2011 року разом з товаришами він відпочив у кафе у м. Боярка по вул. Білогородській, вживав спиртні напої, пив горілку і пиво. Коли товариші розійшлись по домам, він ще залишався в кафе, підійшов до одного зі столиків, де відпочивали жінки та один чоловік, підкурив цигарку та направився до виходу з кафе. Коли підкурював цигарку, то на столі біля тентованого вікна побачив жіночу сумочку, яку вирішив викрасти. Близько 22.30 він вийшов з кафе та, незважаючи на те, що за його бачать оточуючі та власниця сумки, підійшов до вікна з вулиці, просунув руку у вікно, забрав сумку та втік. Зупинився біля будинку № 39 по вул. Молодіжній, де відкрив сумку, забрав собі кошти з сумки, близько 250 грн. та 100 євро, сумки поклав біля дерева, поряд поклав паспорт та трудову книжку, які були у сумці та які він забирати не мав наміру. Гроші витратив на власні потреби, після затримання показав працівникам міліції те місце, де поклав сумку. Працівниками міліції були вилучені документи, сумки на місці не було, де вона поділась він не знає. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі, запевнив, що потерпілій повністю відшкодує завдану його діями шкоду. Свій вчинок пояснив станом алкогольного спяніння.

Окрім повного визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка суду показала, що 30.08.2011 року ввечері разом зі своїми друзями вони прийшли випити пива до кафе, яке знаходиться біля Відділу РАЦСу у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Білогородській. Взяли по бокалу пива та сіли за столик, який біля стіни, вона сіла біля вікна, свою жіночу сумочку поставила на столику біля вікна. Всі столики в кафе були зайняті. Через деякий час вона звернула увагу на молодого чоловіка, який підсідав до столиків, до нього звертались на імя Макс, потім він підійшов до їхнього столика та попросив підкурити цигарку, підкурив та пішов, куди саме вона не дивилась. Через пару хвилин він підійшов до їхнього столику, але вже з вулиці, схопив сумку та втік. Вона звернула увагу на час, було близько 22 години 30 хвилин. У сумочці, яку в неї викрав підсудний, були шкіряний гаманець з грошима в сумі 280 грн., її громадянський паспорт, в якому лежала одна купюра 100 євро, трудова книжка, дві звязки ключів від дому та роботи, косметичка з косметикою. Після викрадення вона зателефонувала до міліції. Наступного дня намагалась сама встановити, де проживає чоловік на імя «Макс», який викрав її речей, розпитувала людей, які працювали в тому кафе, та які проживають поряд. Таким чином вона дізналась про місце проживання ОСОБА_1, яке повідомила працівникам міліції. В подальшому паспорт та трудову книжку їй повернули. З приводу викрадення цінних речей на досудовому слідстві потерпіла заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 а свою користь 2600 грн. завданої матеріальної шкоди, який підтримала в судовому засіданні. З приводу покарання підсудного поклалася на розсуд суду;

- постановою від 07.09.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 186 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_2 (а.с. 7); протоколом огляду місця події від 31.08.2011 року (а.с. 8); явкою з повинною ОСОБА_1 (а.с.19); протоколом огляду місця події від 03.09.2011 року, під час якого біля паркану будинку № 39 по вулиці Молодіжній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області було виявлено та вилучено паспорт серії ВМ 124656 громадянки України ОСОБА_2 та трудова книжка серії АА № 055723 на її імя (а.с.20-29); довідкою про курс валют (а.с. 31); протоколом очної ставки від 21.09.2011 року, проведеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 64-66); постановою від 22.09.2001 року про уточнення анкетних даних ОСОБА_1 (а.с. 94-95); довідками про вартість викраденого майна (а.с. 106-110).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний та потерпіла давали суду правдиві покази, які повністю відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 186 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудний за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 125); раніше не судимий (а.с. 123), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 124); обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. З урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття, думки потерпілої вважає можливим призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті, оскільки приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливо без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КПК України постановляючи вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на це, цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 2600 грн. завданої матеріальної шкоди підлягає часткову задоволенню в сумі 1777,94 грн., оскільки саме в цій частині позовні вимоги потерпілої підтверджені документально.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Лесі Українки, 50/) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) 1777,94 грн. завданої матеріальної шкоди.

В решіт позовних вимог відмовити.

Речові докази у справі: паспорт громадянина України на імя ОСОБА_2 серії ВМ 124658, виданий 10.04.1996 року Родомишльським РВ МВС України в Житомирській області, трудову книжку серії АА № 055723 на імя ОСОБА_2, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_2 (а.с. 45-46), - залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілою, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.