Дата документу Справа № 333/7741/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/7741/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/2068/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000341 від 13 червня 2013 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_9 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого в ТОВ «ТехноКом» на посаді експедитора, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та засуджено до 2 років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Від призначеного покарання у вигляді двох років обмеження волі звільнено на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 510 грн., моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Європейський страховий альянс» матеріальну шкоду у розмірі 526 грн. 04 коп., моральну шкоду у сумі 5000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено долю щодо речового доказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 12.06.2013 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110207» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїжджої частини вул. Новокузнецької, рухаючись з боку вул. Нагнибіди в напрямку вул. Стешенко в м. Запоріжжя.

В цей же час в районі електроопори № 185, проїзну частину вул. Новокузнецької, рухаючись по позначеному дорожніми знаками та дорожньою розміткою пішохідному переходу, з права - наліво за ходом руху водія ОСОБА_10 , перетинала пішохід ОСОБА_8 .

Водій ОСОБА_10 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_8 , маючи об`єктивну здатність виявити пішохідний перехід та пішохода, діючи в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу не застосував, дорогу пішоходу ОСОБА_8 не надав, в результаті чого допустив наїзд на останню передньою лівою частиною кузова власного автомобілю.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1864 від 27.07.2013 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багато осколкового перелому верхньої щелепи справа, перелому медіальної стінки гратчастої кістки, зі скупченням крові в правій верхньощелепної пазусі, струсу головного мозку, множинних забоїв і садна в області голови, обличчя, припухлості м`яких тканин в області чола, саден в лівій тім`яній області, в області завитка лівої вушної раковини кваліфікуються, як пошкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня; саден в області лівого гомілковостопного суглоба, забою м`яких тканин і саден в області кінцівок (більш точна локалізація не зазначена), що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_10 , згідно висновку авто технічної експертизи № 527/13 від 07.08.2013 року, вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оскаржуючи вирок в частини кваліфікації його дій, доведеності вини призначеного покарання та підстав звільнення від нього, просить вирок суду змінити в частині задоволеного цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 та замість стягнутих з нього 1087,00 грн. стягнути суму в розмірі 249,56 грн., а в задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди просить відмовити повністю. В інший частині вирок суду просить залишити без змін.

Вважає, що суд при постановленні вироку та вирішенні цивільного позову допустив порушення вимог кримінального процесуального та цивільного процесуального законів.

Зазначає, що оскільки відповідно до страхового полісу, який діяв на час дорожньо-транспортної пригоди, його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», матеріальна шкода, яка полягає у витратах на лікування в розмірі 1087,72 грн. підлягала повному відшкодуванню потерпілій за рахунок страхової компанії.

Також зазначає, що позивачем доведено належними доказами придбання ліків лише на суму 249,56 грн.

Вважає, що на підтвердження розміру завданої моральної шкоди будь-яких доказів позивачем не надано, потерпіла на лікуванні перебувала незначний проміжок часу з 12.06.2013 року по 26.06.2013 року. Протягом всього часу перебування на стаціонарному лікуванні він постійно відвідував її, сплачував рахунки, виставлені в медичному закладі, морально підтримував. Вважає, що потерпілій його протиправними діями заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які вона відчула у зв`язку із отриманням травми, проте стягнута судом сума моральної шкоди в розмірі 10000 грн. явно не відповідає вимогам розумності, справедливості та є необґрунтованою.

Представник цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, в задоволенні цивільного позову про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» відмовити, стягнути з позивача на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» 735,37 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що вирішуючи питання про стягнення сум з ПрАТ «Європейський страховий альянс», суд застосував норму Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка втратила чинність. Відповідно чинної норми закону стягненню у відшкодування моральної шкоди підлягає 5 відсотків від страхової виплати за шкоду, завдану здоров`ю. Оскільки суд встановив, що розмір шкоди завданої здоров`ю становить 526,04 грн., 5 відсотків від цієї суми становить 26,30 грн.

Також зазначає, що на вимогу ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру витрат на лікування.

Крім того, зазначає, що суд залучив страховика в якості співвідповідача не за заявою позивача, а за заявою відповідача, що не допускається цивільно-процесуальним законом. Позовна заява не містить вимог до страховика та обґрунтування обсягу його відповідальності. ПрАТ «Європейський страховий альянс» отримав лице копію первісного позову без доданих додатків, що порушило принцип рівності сторін, позовна заява не була уточнена з додатковою вимогою до страховика.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, потерпілу ОСОБА_8 , яка апеляційні скарги не визнала, просила їх відхилити, а вирок суду залишити без змін, прокурора, який апеляційні скарги обвинуваченого та представника цивільного позивача просив задовольнити частково, вирок суду через істотні прошення вимог процесуального закону в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити його новий розгляд суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та представника цивільного відповідача підлягають частковому задоволенню, а вирок суду в частині вирішеного цивільного позову підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, вказаних у вироку, доведена приведеними у ньому доказами та учасниками судового провадження не оспорюється. Так само не оспорюється правильність призначеного судом першої інстанції покарання за скоєне діяння та звільнення від нього на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Зі змісту поданих обвинуваченим ОСОБА_7 та представником цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» апеляційних скарг вбачається, що вирок суду першої інстанції оскаржується ними лише з підстав застосування норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства при вирішенні цивільного позову потерпілої.

Розглядаючи апеляційні скарги в межах заявлених апеляційних доводів, судова колегія приходить до висновку, що вирок суду в частині вирішення цивільних позовних вимог підлягає скасуванню із направленням цивільного позову для його розгляду в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок залучення в розгляді справи співвідповідача визначений ч. 1 ст. 33 ЦПК України, відповідно до якої суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції від 23 березня 2015 року, наведені вимоги закону судом дотримані не були. ПрАТ «Європейський страховий альянс» в якості співвідповідача, згідно ухвали суду, залучено було за клопотанням ОСОБА_7 , який мав статус цивільного відповідача у провадженні, а не позивача ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 245)

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Пунктами 4, 6 ст. 107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у разі, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів.

Відповідно до п. 4 та 5 ч. 1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому, в тому числі, зазначається: час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальної дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них; ухвали постановлені судом (слідчим суддею) без виходу до нарадчої кімнати.

В матеріалах судового провадження на аркуші 245 тому 1 міститься вищевказана ухвала суду від 23 березня 2015 року про залучення до участі у провадженні в якості співвідповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс», разом з тим, журнал судового засідання від 23 березня 2015 року, який знаходиться на аркуші 244 цього тому провадження, не містить відомостей про надання суду або заявлення в судовому засіданні ОСОБА_7 клопотання про залучення співвідповідача, не містить відомостей про розгляд вказаного клопотання та про прийняте рішення.

Доданий до провадження технічний носій інформації також не містить запису про розгляд наведеного клопотання.

З наведених підстав судова колегія позбавлена можливості в повному обсязі з`ясувати та перевірити обставини залучення в якості співвідповідача ПрАТ «Європейська страхова компанія».

При цьому на невідповідність цього рішення вимогам закону прямо посилається в своїй апеляційній скарзі представник вказаного цивільного відповідача.

Оскільки, задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_8 , суд вирішив питання про цивільні права та обов`язки як ОСОБА_7 , так і ПрАТ «Європейська страхова компанія» і роз`єднати позовні вимоги апеляційний суд не має можливості, вирок суду в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Що стосується апеляційних вимог ПрАТ «Європейська страхова компанія» про стягнення на його користь з позивача витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 735,37 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено, як сплату судового забору за подання апеляційної скарги у кримінальному провадженні, так і його стягнення.

Оскільки вирок суду скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, колегія судів не входить в обговорення інших доводів апеляцій, які слід вирішити при новому розгляді справи.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 направити для розгляду у той же суд іншим складом суду у порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною та у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.