Справа № 1-117/2010 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року смт. Вол.-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Сульженка Л.П.

секретаря: Свиридок А.В.

з участю прокурора Шамрай О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Волинський АДРЕСА_1, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого Володарсько Волинським районним судом 8.02.2010 року за ч.1 ст.309 КК України, неодруженого,

за ст.185 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

02.03.2010 року, близько 6-ї години ранку в смт.Володарсько-Волинський Житомирської області, ОСОБА_1, знаходився в будинку № 47, по вул.Шевченка, який належний ОСОБА_2 де сидів за столом вище вказаного будинку і разом з господарями та гостями розпивав спиртні напої.

В зазначений день та час у ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп'яніння виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Так реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 упевнившись, що його дії будуть непомітними для потерпілої та присутніх сторонніх осіб, з лівої кишені громадянки ОСОБА_3, яка сиділа за столом з правої сторони від нього, таємно викрав мобільний телефон марки «Nокіа» моделі 1100, вартістю 138 гривень з сім картою оператора «Діджус», вартістю 25 гривень, чим завдав потерпілій матеріального збитку на суму 163 гривні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю та пояснив, що 02.03.2010 року близько 5-ї години ранку він зайшов до ОСОБА_4С додому та вони вдвох пішли до ОСОБА_2. В ОСОБА_2 була ОСОБА_3 Вони з ОСОБА_4 пройшли до столу та почали пити. ОСОБА_1 сидів з лівого боку від ОСОБА_3 і саме тоді витягнув з її карману мобільний телефон марки «Nокіа» моделі 1100. ОСОБА_3С дуже швидко пішла додому. Вони сиділи в ОСОБА_2 близько 1 години, потім пішли до ОСОБА_5.

Ідучи до ОСОБА_5, ОСОБА_1 сказав ОСОБА_4С, що вкрав телефон у ОСОБА_3 Тоді він запропонував йому його продати і вони прийшли до оселі ОСОБА_6. ОСОБА_4 залишився чекати на дорозі, а він зайшов до помешкання та почав пропонувати ОСОБА_6, щоб вона купила викрадений ним мобільний телефон марки «Nокіа» моделі 1100. Він хотів продати його за 150 гривень. Про те, що даний телефон був викрадений, він ОСОБА_6 не пояснив, однак остання всерівно його відмовилась купувати. Після цього, він вийшов з будинку ОСОБА_6 та повідомив ОСОБА_4С, що вона відмовилась купувати даний мобільний телефон. Даний мобільний телефон він залишив собі та вони пішли до ОСОБА_5

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 02.03.2010 року близько 5 години ранку

- 2 -

вона пішла до ОСОБА_2 спитати чи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не заходили. Казимир сказав, що їх ще не було. Вона залишилась вдома у ОСОБА_2 чекати їх. О 5 годині

40 хвилин вони обоє прийшли і принесли з собою горілку. Відразу коли вони прийшли, ОСОБА_1 почав її обнімати, пропонувати випити разом з ними. До даного моменту, у лівій кишені її курточки лежав мобільний телефон марки «Nокіа» моделі 1100, вартістю 138 гривень. Вона точно пам'ятає, коли вона виходила від тітки, вона брала з собою телефон. В даному телефоні стояла сім карта мобільного оператора «Діджус» за мобільним номером 1, вартістю 25 гривень, де на рахунку було 0 гривень.

Через деякий час вона пішла додому, а ОСОБА_2, його дружина Світлана, ОСОБА_1 та ОСОБА_4С залишились у ОСОБА_2 вдома розпивати ту самогонку, яку принесли ОСОБА_4С та ОСОБА_1

Близько 7 години, коли вона збиралась іти на автобус, до її тітки прийшов ОСОБА_4 і спитав її, чи вона знає де її мобільний телефон. Вона сказала, що знає, що він лежить у неї в кишені. Та відразу провіривши кишені вона дійсно побачила, що його там немає. Тоді ОСОБА_4 сказав, що її мобільний телефон у ОСОБА_1 у лівому кармані, а ОСОБА_1 на той момент перебував у ОСОБА_5, тому ОСОБА_4 сказав їй, щоб вона швидко йшла туди, якщо хоче його ще там застати. Вона відразу пішла до ОСОБА_5, там дійсно перебував ОСОБА_1 в сильному алкогольному сп'янінні. Вона спитала його, де її мобільний телефон, на що він їй сказав, навіщо він їй. Після цього вона самостійно почала провіряти його кишені, і так як сказав ОСОБА_4С, у лівому кармані його курточки вона виявила свій мобільний телефон марки «Nокіа» модель 1100 і забрала його.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до переконання, що підсудний ОСОБА_1 винний у вчиненні дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Вина ОСОБА_1 крім його особистого визнання підтверджується матеріалами кримінальної справи:

- протоколом огляду місця події, а саме одягу потерпілої ОСОБА_3С, в якому було виявлено мобільний телефон марки «Noкіа» моделі 1100, який за її словами був викрадений у неї /а.с.6-8/;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події, під час якого підозрюваний ОСОБА_1 показав, як саме та де саме він викрав мобільний телефон у ОСОБА_3

Н.С. /а.с.51-52/;

- висновком судово-наркологічної експертизи, в результаті якої було встановлено, що ОСОБА_1 хворіє на хронічний алкоголізм II ступеня та потребує примусового лікування, протипоказань до лікування не має /а.с. 58/;

- висновком товарознавчої експертизи, в результаті якої було встановлено, що залишкова вартість мобільного телефону на момент скоєння злочину могла складати 138 гривень /а.с. 80-86/;

- протоколом огляду речових доказів - мобільного телефону марки «Nокіа» моделі

1100 та сімкарти оператора «Діджус» /а.с. 87-88/.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, так як він таємно викрав чуже майно.

Обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_1 є те, що вину визнав і щиро розкаявся.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, тяжкість злочину, обставини що помякшують та обтяжують покарання підсудного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

До покарання по даному вироку необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарсько Волинського районного суду від 8 лютого 2010 року.

Речові докази: мобільний телефон та сімкарту, які передано потерпілій ОСОБА_3 під розписку необхідно залишити їй, як власниці.

- 3 -

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 8 лютого 2010 року і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання один рік два місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: мобільний телефон та сімкарту, які передано потерпілій ОСОБА_3 під розписку залишити їй, як власниці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку через Володарсько-Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.