Дата документу 14.01.2016 Справа № 554/89/16-к
Справа №554/89/16-к
Провадження № 1-кс/554/117/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю в режимі відео конференції заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ :
Згідно ухвали суду від 11.01.2016 року судове засідання за участю ОСОБА_3 вирішено здійснити дистанційно в режимі відео конференції, оскільки заявник працює суддею Миргородського міськрайонного суду у м.Миргороді Полтавської області. ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою скаргу, просив задовольнити вимоги.
Слідчий до суду не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки слідчий за своїм власним переконанням приймає рішення. При проведенні досудового розслідування намагалися допитати як свідка ОСОБА_6 , але він відмовився давати покази у відсутність захисника; за спричинення шкоди нічого не говорив; більш його не допитували. Також, не було ніякої необхідності допитувати в якості свідків суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони винесли аналогічні рішення.
Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Так, постанова слідчого є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст. 55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення. Зокрема, не надано правового аналізу матеріалам адміністративної справи стосовно ОСОБА_6 з протоколом відносно нього №3, складеним 05.02.2015 року; фактично не допитано ОСОБА_6 ; не були допитані як свідки судді Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які приймали рішення та давали оцінку дій відповідної службової особи по вищезазначеній адміністративній справі; не встановлені інші обставини, на які посилається скаржник, необхідні для повного та об`єктивного розслідування.
Також, встановлено, що вказана постанова не відповідає вимогам статті 110 КПК України, оскільки в резолютивній частині не вказано в діянні якої конкретно особи відсутній склад кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, в ході досудового слідства не встановлені і не досліджені всі обставини справи, а винесена постанова без дотримання вимог ст. 9, 91-93, 284 КПК України має бути скасована, а кримінальне провадження має бути проведено та завершено з метою встановлення всіх обставин з прийняттям подальшого рішення в порядку КПК України.
Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий судя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1