Справа № 489/2109/14-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/130/16
УХВАЛА
03 лютого 2016 р. м. Миколаїв
Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

його захисника: ОСОБА_5 ;

при проведенні підготовчого судового засідання та розгляду клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на посаді старшого офіцера відділення з виховної роботи, 26.04.2012 р., знаходячись в приміщенні фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 за адресою АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. 4 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України", ст.ст. 9,11,14,16,58,59,72,73 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст, 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.11 "Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги", діючи умисно, з корисливих мотивів, заволодів чужим майном - грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 у розмірі 5070,21 грн., отримавши їх готівкою в касі військової частини по розрахунковій відомості №74, шляхом обману, що виразилося в наданні до фінансово-економічної служби частини довідки з реєстраційним №386 від 26.04.2012 року Будинкоуправління №1 КЕВ м. Миколаєва, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, яка підтверджує фактичне проживання осіб за певною адресою, зі змісту якої вбачалось, що ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_6 , 1973 р.н., дітьми ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н., дійсно з 26.04.2012 р. проживають в АДРЕСА_2 , що повністю не відповідало дійсності, оскільки члени родини: ОСОБА_6 , 1973 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н., проживали в м. Вознесенську Миколаївської області та фактично не переїжджали до м. Миколаєва, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Окрім того ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на посаді старшого офіцера відділення з виховної роботи, 26 квітня 2012 року, знаходячись у приміщенні фінансово-економічної служби військової частими НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном - грошовими коштами військової частини НОМЕР_1 , використав завідомо підроблений документ, а саме довідку з реєстраційним №386 від 26.04.2012 року Будинкоуправління №1 КЕВ м. Миколаєва, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, яка підтверджує фактичне проживання осіб за певною адресою, зі змісту якої вбачалось, що ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_6 , 1973 р.н., дітьми ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н., дійсно з 26.04. 2012 р. проживають в АДРЕСА_2 що повністю, не відповідало дійсності, оскільки члени родини: ОСОБА_6 , 1973 р.н., ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н., постійно проживали в м. Вознесенську Миколаївської області та фактично не переїжджали до м. Миколаєва, віддавши зазначений документ до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , на підставі якого 26.04.2012 р. йому була нарахована та виплачена підйомна допомога на членів родини у розмірі 5070,21 грн., тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого звернувся із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував, надав згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання, оскільки відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від відповідальності у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки. Частина 1 статті 190 КК України та частина 4 статті 358 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) передбачає відповідальність саме за вчинення злочинів невеликої тяжкості, найбільш суворе покарання, що передбачене санкцією вказаних норм є обмеження волі. У той же час, з дати вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому дій минуло більше трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

З досліджених судом матеріалів та пояснень учасників процесу не вбачається, що ОСОБА_4 ухилявся від досудового слідства або суду, або вчинив новий злочин.

На підставі викладеного, керуючись статтею 49 КК України, статтями 285, 286, 288, 314, 371 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження № 0000008 від 13.03.2014 р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України закрити на підставі статті 49 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя