Справа № 715/2193/15-к
Провадження № 1-кп/715/114/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки по національності, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, громадянки України, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
15 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істиності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна та узгоджують вид і розмір покарання у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень.
Потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої.
Обвинувачена дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу 1190 гривень та зобов`язується виконувати покладені на неї обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку, передбачене ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачена розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачена розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 471, 473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що підстави для відмови у її затвердженні відсутні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
При цьому, як передбачено ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за його вчинення законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314,376,468-469,471,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 15 вересня 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй міру покарання у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя: