У Х В А Л А

04 грудня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 17.09.2015р. про закриття кримінального провадження №0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України щодо внесення недостовірних відомостей до протоколів про адміністративні правопорушення працівниками Житомирського МВ та щодо порушення права ОСОБА_6 на захист працівниками прокуратури, міліції та суду, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_5 просить її скасувати та направити справу на подальше досудове розслідування у зв`язку з неповним з`ясування усіх обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримала та вказала на необґрунтованість постанови, на її передчасність, на не врахування прокурором висновків рішення Європейського суду з прав людини від 04.11.2010р. у справі "Ковальчук проти України", на безпідставність посилання в постанові на висновок почеркознавчої експертизи, яка встановила відсутність підроблення протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно її сина ОСОБА_6 , на неповноту досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що досудовим розслідуванням не було встановлено складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України в діях працівників правоохоронних органів та суду. Прокурор послався на пряму вказівку в рішенні Європейського суду з прав людини від 04.11.2010р. у справі "Ковальчук проти України" про відсутність порушення права на захист, а також на висновок судового експерта за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи, згідно якого не було встановлено підроблення матеріалів адміністративних справ, зокрема підписів ОСОБА_6 в протоколах та заявах; на відсутність порушення права ОСОБА_6 на захист при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова була прийнята після повного та всебічного з`ясування обставин справи та є обґрунтованою, тому в задоволенні скарги просить відмовити.

Заслухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою виходячи з наступного.

Встановлено, що прокуратурою Житомирської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 29.01.2013р.. за фактом перевищення влади та службових повноважень, поєднаних із застосуванням насильства щодо ОСОБА_6 працівниками Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

В подальшому, на підставі рапорту старшого слідчого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_7 19.08.2015 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 за фактом порушення прав ОСОБА_6 на захист посадовими особами Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, Богунського районного суду м.Житомира, Корольовського районного суду м.Житомира та прокуратури м.Житомира за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 374 КК України, а також були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 за фактом внесення працівниками Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області недостовірних відомостей до протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_6 , за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Постановою прокурора від 19.08.2015р. кримінальні провадження за №0000087, №0000088 та №0000012 були об`єднані в одне провадження за №0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 374 КК України.

Постановою від 17.09.2015р. кримінальне провадження № 0000012 було закрите в частині внесення недостовірних відомостей до протоколів про адміністративні правопорушення працівниками Житомирського МВ та щодо порушення права ОСОБА_6 на захист посадовими особами прокуратури, міліції та суду, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні в обов`язковому порядку підлягають доказуванню обставини, які виключають кримінальну відповідальність або являються підставою для закриття кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, згідно вимог ч.1 ст.92 цього ж Кодексу покладається саме на слідчого та прокурора.

Зі змісту постанови від 17.09.2015р. вбачається, що з метою встановлення обставин підроблення адміністративних документів, які оформлялися при затриманні ОСОБА_6 та інших документів, зокрема щодо підроблення підпису ОСОБА_6 , була призначена судово-почеркознавча експертиза, виконання якої доручено Київській незалежній судово-експертній установі.

За результатами проведення експертизи, висновком експерта №0920 від 11.08.2014р. встановлено, що у копіях документів, які були надані на дослідження підписи були виконані самим ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, досудовим розслідуванням не встановлено ознак вчинення службовими особами Житомирського МВ кримінального правопорушення передбаченого ст. 36 КК України, а доводи ОСОБА_5 в частині підробки не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Разом з тим, в п.2 висновку судового експерта вказується, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_6 в протоколі Жи №002201 від 07.09.2002р., в протоколі ЖИ01714 від 07.09.2002р. про адміністративне затримання, а також в рукописній розписці від 12.10.2002р. виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.

В постанові від 17.09.15р. відсутні відомості щодо перевірки органом досудового розслідування встановлених експертизою обставин. Поза увагою залишилися інші висновки експерта, які не були враховані прокурором при доказуванні існування обставин для закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України.

Також вбачається, що відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 374 КК України були внесені за фактом порушення прав ОСОБА_6 на захист посадовими особами Житомирського МВ УМВС україни в Житомирській області, Богунського районного суду м.Житомира, Корольовського районного суду м.Житомира та прокуратури м.Житомира.

Здійснюючи досудове розслідування в цій частині органом досудового розслідування було отримано пояснення від судді Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_8 та судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_9 з приводу обставин розгляду ними справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 у вересні - жовтні місяцях 2002 року, а саме щодо забезпечення останнього права на захисника та встановлено відсутність складу злочину передбаченого ч.1 ст. 374 КК України в їх діях.

Однак, незважаючи на ґрунтовне посилання прокурора на рішення Європейського суду з прав людини від 04.11.2010р. у справі "Ковальчук проти України", а саме на пункти 71, 72 рішення в яких вказано, що судом не виявлено жодних ознак порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією під час допиту ОСОБА_6 у зв`язку з убивством пана К та не наданням при допиті захисника, не можна вважати постанову про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 374 КК України обґрунтованою в іншій частині.

Як вказувалося вище, відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 374 КК України були внесені до ЄРДР за фактом порушення прав ОСОБА_6 на захист працівниками міліції та прокуратури. Однак, в мотивувальній частині постанови відсутні відомості щодо того, чи встановлювалися конкретні працівники міліції та прокуратури, які могли бути причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, про що вказувалось в постанові про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 19.08.2015р., відсутнє посилання на їх покази з таких обставин (у разі проведення допиту).

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про неповноту дослідження обставин кримінального провадження, а тому постанова підлягає скасуванню в цій частині, у зв`язку з недоведеністю прокурором обставин закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову прокурора прокуратури Житомирської області від 17.09.2015р. про закриття кримінального провадження №0000012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України в частині.

Зобов`язати вчинити необхідні слідчі дії.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1