Справа № 1-88/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.

з участю прокурора Коциби Р.Л.

та захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працює, військовозобовязаного, раніше судимого: 16.12.2009 року Сколівським районним судом Львівської області за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн.,

за ч.3 ст.296 КК України,

встановив :

24 березня 2010 року приблизно о 21 год. на дорозі по вул. Івана Франка в смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного сп»яніння, умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Так, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння безпричинно став висловлюватись нецензурними словами до ОСОБА_3, який зробив йому зауваження, щоб він припинив протиправну поведінку. Не реагуючи на зауваження, ОСОБА_2 умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_3, а останній у відповідь схопив руками за одяг ОСОБА_2 Тоді, той продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс удар ногою по ногах ОСОБА_3, від якого вони впали на землю. ОСОБА_2, піднявшись з землі, знову, умисно наніс удар ногою по нозі ОСОБА_3 В цей час до них підійшов ОСОБА_4, який припинив хуліганські дії ОСОБА_2М, забравши того в сторону. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 спричинено легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав та після роз'яснення йому ст.299 КПК України пояснив, що 24 березня 2010 року приблизно 21 год. вечора вирішив сходити в магазин, щоб купити сигарети. Перед тим, він випив близько 100 г. горілки Львівська та пляшку пива Львівське. Вийшовши на подвіря, побачив жителів смт. Верхнє Синьовидне, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проходили повз його житловий будинок. Він став безпричинно висловлюватися в адресу ОСОБА_3 нецензурними словами, так як був у стані алкогольного сп»яніння. ОСОБА_3 зробив йому зауваження, щоб він не висловлювався нецензурними словами. Зауваження ОСОБА_3 йому не сподобалось, зокрема в якому тоні воно висловилось, тому наніс один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя ОСОБА_3, оскільки той стояв до нього правою стороною свого тіла. Тоді, ОСОБА_3 схопив його двома руками за верхній одяг. Йому це не сподобалось і він своєю правою ногою наніс один удар в область лівого стегна ОСОБА_3 Внаслідок цього, вони вдвох впали на щебеневу дорогу. Він різко підвівся на ноги і наніс ще один удар своєю правою ногою в ліве стегно ОСОБА_3, який продовжував лежати на дорозі. Побачивши це, ОСОБА_4 став на нього кричати, щоб він більше не бив ОСОБА_3 і відразу схопив його з-заду за руки та відштовхнув в сторону від ОСОБА_3, чим припинив їх конфлікт. Хоча він не мав наміру більше наносити будь-яких ударів ОСОБА_3 Даний конфлікт тривав близько 1-2 хв. Після того, він пішов в напрямку свого житлового будинку. Коли підходив до будинку, то побачив ОСОБА_3 з ОСОБА_4, які рухались в протилежному напрямку від його житлового будинку та зі злості крикнув ще декілька нецензурних слів на адресу ОСОБА_3 і зайшов до свого житлового будинку, де ліг спати. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає доведеним факт грубого порушення ОСОБА_2, особою раніше судимою за хуліганство, громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_2 вид і розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як помякшуючі покарання обставини, думку потерпілого, який прощає підсудному та просить його суворо не карати, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку як обтяжуючі обставини й вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст.296 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, й призначити йому покарання - 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного Сколівським районним судом Львівської області покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 16.12.2009 року 8500 грн. штрафу й остаточне покарання ОСОБА_2 призначити 2 /два/ роки позбавлення волі та 8500 грн. штрафу.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися в органи кримінально- виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н.М. Гуменна

Оригінал вироку