Справа № 461/8521/15-к
Провадження № 1-кп/461/385/15
УХВАЛА
Іменем України
04.12.2015 р. Галицький районний суд міста Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місця м. Єсеник Північноморавської області Республіки Чехія, українця, громадянина України, зареєстрований та до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, якому оголошено підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 жовтня 2014 року приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно шляхом внесення джерела запалювання, вчинив підпал вказаної квартири, що належить ОСОБА_10 , пошкодивши таким чином житлове приміщення та знищивши майно, яке у ньому знаходилось, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 260000 грн.

Крім того, 23 листопада 2014 року приблизно о 19 год. 10 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні готельного комплексу «Ріус» ДП «Інтеграл-Буд» ТОВ «Фірма Інтеграл» по вул. Гнатюка, 12А, у м. Львові, діючи умисно шляхом внесення джерела запалювання, вчинив підпал кімнати № 604 даного готельного комплексу, пошкодивши таким чином приміщення та майно, що в ньому знаходилося, спричинивши власнику матеріальну шкоду у сумі 32500 грн.

Вказані суспільно небезпечні дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України, як знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 .

Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити вказане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 , оскільки органом досудового розслідування зібрані належні та допустимі докази того, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. На час вчинення протиправного діяння ОСОБА_9 перебував у стані неосудності, тому до нього слід застосувати заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Захисник проти застосування до ОСОБА_9 заходів медичного характеру не заперечувала.

Так, відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, тому до такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Винність діяння ОСОБА_9 доведена у судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:

1) по епізоду пошкодження майна за адресою: АДРЕСА_3 :

- даними висновку пожежно-технічної експертизи НДЕКЦ № 2/1Е від 20 лютого 2015 року (а.с.118-127);

- реєстраційною картою гостя № 1281 (а.с.136);

- заявою ДП «Інтеграл-Буд» ТОВ «Фірма «Інтеграл» про вчинення кримінального правопорушення від 26 листопада 2014 року (а.с.138);

- даними акту про пожежу від 23 листопада 2014 року (а.с.145);

- даними протоколу огляду місця події від 17 листопада 2014 року (а.с.152-155); протоколу огляду місця події від 23 листопада 2014 року (а.с.156-159);

2) по епізоду пошкодження майна за адресою: АДРЕСА_4 :

- даними заяви ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.172);

- даними договору оренди квартири № 251 від 29 травня 2014 року (а.с.173-175) та акту прийому-передачі житлового приміщення (а.с.176);

- даними протоколу огляду місця події від 07 жовтня 2015 року (а.с.177-181);

- даними висновку пожежно-технічної експертизи НДЕКЦ № 2/90Е від 12 грудня 2014 року (а.с.192-201);

- актом про пожежу від 07 жовтня 2014 року (а.с.235).

До того ж, винність ОСОБА_9 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За таких обставин, суд вважає безспірно доведеним те, що ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 194 України, як знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження не оспорюють формулювання оголошеної підозри, та правову кваліфікацію суспільно небезпечних дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 194 КК України, а відтак суспільно небезпечні діяння, які поставлено йому у провину, дійсно мали місце, вчинені саме ним, і мають правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, як безспірно встановлено дослідженням висновку судово-психіатричної експертизи № 124 від 08 липня 2015 року (а.с.17-19), ОСОБА_9 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії. В період вчинення інкримінованих йому дій та на момент провадження експертизи ОСОБА_9 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Таким чином, суд також вважає доведеним те, що ОСОБА_9 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 194 України, у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 93 та ст. 94 КК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру певного виду.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, яка була проведена стосовно ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

В порядку ст. 508 КПК України, для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , забезпечення надання йому медичної допомоги у встановленому законом порядку, суд вважає за необхідне до набрання ухвалою законної сили обрати щодо останнього запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 395, 508, 512-513 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
До набрання ухвалою законної сили ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 04 грудня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали проголошений 07 грудня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1