АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1923/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008852 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12.02.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України, та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, судом визнано доведеним, що 29 липня 2015 року приблизно о 20 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Карі» в ТРЦ «Район» по вул. Лаврухіна, 4 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ «Карі Україна», а саме чоловічі туфлі, вартістю 663 грн. 20 коп., однак ОСОБА_6 не довів свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину був затриманий працівниками магазину «Карі».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та згідно з вимогами ст. 69 КК України, враховуючи пом`якшуючі обставини, призначити йому покарання у вигляді штрафу. А попереднє покарання залишити на самостійне виконання.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що ухвалюючи вирок суд не врахував стан його здоров`я, хоча в матеріалах справи присутня довідка про нещодавно зроблену операцію. Також суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині та не завдав потерпілому ТОВ «Карі Україна» матеріальної шкоди.

Враховуючи ці обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, його незадовільний стан здоров`я, наявність на утриманні малолітніх дітей і те, що в лютому 2016 року народиться третя його дитина, вважає доцільним та обґрунтованим застосувати до нього ст. 69 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація вчиненого сторонами кримінального провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не досліджувались і не перевірялись.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані, керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, його відношення до скоєного, визнання вини та щирого каяття, фактичних обставин провадження, ненастання тяжких наслідків, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України в розмірі, наближеному до мінімального, та остаточного покарання із застосуванням ст. 71 КК України, у виді одного року трьох місяців позбавлення волі, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність зімни вироку суду згідно з вимогами ст. 69 КК України та призначення йому покарання у виді штрафу є безпідставними, оскільки враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Підстав для зміни чи скасування вироку, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді одного року трьох місяців позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4