ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_12

суддів ОСОБА_13, ОСОБА_14.,

при секретарі ОСОБА_15.,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000884, за касаційними скаргами з доповненнями до них засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Радянське Білозерського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не судимого,

якого визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, п. п. 2, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_16

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернулись засуджений ОСОБА_1 та в його інтересах захисник ОСОБА_2 із касаційними скаргами з доповненнями до них на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року.

У касаційних скаргах з доповненнями до них:

- засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування вищевказаної ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та даним про особу засудженого. Посилається також на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам провадження. Надаючи власну оцінку доказам, ОСОБА_1 заперечує свою винуватість у вчиненні злочину, не погоджується із встановленими обставинами справи, вважає, що матеріали справи сфабриковані, так як він, приїхавши на запрошення ОСОБА_5 до її будинку та побачивши їх з донькою задушеними, вирішив сховати трупи, щоб його не запідозрили у вчиненні цих злочинів.

Зазначає про порушення його права на захист, оскільки його фактично затримали 09 травня 2013 року, допит проведено у нічний час, при цьому він просив запросити знайомого адвоката, однак йому було відмовлено, після чого його змусили оговорити себе внаслідок застосування до нього засобів фізичного та психологічного тиску, крім цього утримували у відділенні його дружину, погрожуючи і їй. Зазначає, що доводи про застосування незаконних методів не були належним чином перевірені, не вирішено клопотання захисника ОСОБА_2 про призначення судово-медичної експертизи щодо наявності у нього тілесних ушкоджень. Посилається на те, що слідчий залучив захисника ОСОБА_6 для проведення слідчого експерименту всупереч його волі, оскільки заяви з цього приводу він не подавав, перед початком експерименту йому не було надано побачення із нею, крім цього захисник неналежним чином здійснювала його захист.

На його думку, протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом, оскільки слідча дія проведена з порушенням вимог ст. 11, ст. 240 КПК України, йому не було роз'яснено його прав, не надано можливості висловити зауваження до протоколу, поняті були заінтересованими особами, а захисник при проведенні частини експерименту була відсутня.

Вказує, що не було перевірено версії про причетність інших осіб до вчинення злочинів, а ухвалою слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2011 року було задоволено його скаргу про невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей з перевірки його заяви щодо причетності до злочинів ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Зазначає, що апеляційний суд на ці порушення уваги не звернув, належним чином їх не перевірив, та не викликав для допиту свідків за його клопотанням та клопотанням прокурора, експертів, не дослідив матеріали роздруківок телефонних дзвінків

Крім цього, посилається на те, що покарання у виді довічного позбавлення волі є надмірно суворим та суперечить вимогам статей 50, 65 КК України, оскільки повною мірою не враховано наявність у нього чотирьох дітей, те, що він доглядав хворого батька, офіційно працював, позитивно характеризувався, страждає на певні захворювання, що на його думку, має враховуватися як обставина, що пом'якшує покарання.

- захисник ОСОБА_2 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. За змістом скарги посилається, зокрема, на неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам провадження. Зазначає, що судом порушено вимоги ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки у ході судового розгляду було задоволено клопотання прокурора про допит як свідків понятих, залучених під час слідчого експерименту, та клопотання захисту про допит потерпілої, однак цих осіб не допитано. Вважає, що ці обставини перешкодили суду апеляційної інстанції постановити законне та обґрунтоване судове рішення. Також вважає, що протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом, оскільки експеримент проведено з порушенням ч. 5 ст. 240 КПК України, зокрема без згоди володільця будинку чи ухвали слідчого судді, ОСОБА_1 не було роз'яснено процесуальні права, його підпис у протоколі відсутній, порушено його право на захист.

За вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 26 березня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 років;

- за п. п. 2, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вирішено питання про зарахування строків попереднього ув'язнення, речові докази та судові витрати.

Ухвалою суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 залишено без задоволення. Вирок місцевого суду залишено без змін. Виключено з вироку посилання суду першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14 грудня 2006 року.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року близько 21:00 год. ОСОБА_1, перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 у будинку, розташованому по АДРЕСА_2, під час конфлікту з останньою, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом та метою позбавлення потерпілої життя, за допомогою мотузки стиснув шию ОСОБА_5, внаслідок чого вона померла на місці події від механічної асфіксії.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року близько 21:00 год., ОСОБА_1, знаходячись у тому ж місці, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_5, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, діючи з метою приховати вчинений ним раніше злочин, з прямим умислом, з метою позбавлення життя, за допомогою мотузки стиснув шию доньки ОСОБА_5 - малолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка стала очевидцем злочину щодо її матері, в результаті чого ОСОБА_11 також померла від механічної асфіксії.

Після цього ОСОБА_1 на власному автомобілі ВАЗ 2102 з метою приховати сліди злочину вивіз тіла убитих із будинку, труп ОСОБА_5 закопав у ґрунт на території колишнього кар'єру, розташованого неподалік с. Правдине Білозерського району Херсонської області, а труп ОСОБА_10 аналогічним чином сховав на території зрошувального каналу Р-9, розташованому між с. Правдине та Радянське Білозерського району Херсонської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який зазначив про необґрунтованість доводів касаційних скарг, думку ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_3, які підтримали касаційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах з доповненнями до них, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

При перевірці матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції установлено, що суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України у резолютивній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначається висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 408 КПК України передбачено підстави для зміни вироку судом апеляційної інстанції, зокрема, у п. 4 ч. 1 вказаної статті визначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища засудженого.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Так, резолютивна частина прийнятого судом апеляційної інстанції рішення суперечить її змісту. Зокрема, ухваливши рішення про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, суд водночас вказав, що вирок слід залишити без змін.

Так, послідовність викладення в резолютивній частині ухвали прийнятих апеляційним судом рішень унеможливлює розуміння її правильного змісту, оскільки вирок одночасно залишено без змін та виключено з нього посилання на окремі докази, що фактично свідчить про внесення змін до мотивувальної частини вироку. З огляду на це судове рішення апеляційної інстанції викладено всупереч вимог кримінального процесуального закону.

Ці порушення на думку колегії суддів відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, в журналі судового засідання, яке відбулось 10 грудня 2014 року, всупереч вимог п. 1 ч. 1 ст. 108 КПК України неправильно зазначені відомості щодо складу суду, який розглядав кримінальне провадження.

Разом із цим, відповідно до положень ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду має бути зазначено мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Тобто, в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції повинен був проаналізувати усі доводи, зазначені в апеляційних скаргах учасників процесу, зіставити їх з наявними у справі доказами та дати на кожен із них вичерпні відповіді.

Переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_1, апеляційний суд належним чином не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, не погоджуючись із постановленим щодо ОСОБА_1 вироком, на нього були подані апеляційні скарги прокурором, засудженим ОСОБА_1 та в його інтересах захисником ОСОБА_2 Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг, засуджений ОСОБА_1 та його захисник зазначали про незаконність вироку у тому числі у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема, порушенням його права на захист, посиланням у вироку на недопустимі докази, указували також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового слідства та просили перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 396 КК України, що є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні апеляційних скарг засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, всупереч вимог ст. 419 КПК України, ретельно не перевірив і не проаналізував доводи поданих апеляційний скарг, належних відповідей на них не дав і свого рішення про залишення апеляційних скарг без задоволення належним чином не мотивував, зокрема, у повному обсязі не спростував усі доводи апеляційних скарг щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не надавши оцінки усім доводам сторони захисту, у тому числі порушення права на захист, неналежне виконання захисником ОСОБА_6 обов'язків захисника під час слідчого експерименту, порушення його прав у ході експерименту, ретельно не перевірив повноту проведеної перевірки за заявами ОСОБА_1 про застосування незаконних методів слідства.

У зв'язку з викладеним, касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 - скасуванню у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді у суді апеляційної інстанції суду необхідно вжити всіх передбачених законом заходів до повного, всебічного й об'єктивного розгляду кримінального провадження, урахувати вказівки касаційного суду, та з використанням усіх процесуальних можливостей, у тому числі за необхідності шляхом безпосереднього дослідження доказів, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах, з урахуванням доводів у касаційних скаргах, і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

З урахуванням викладеного касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14