Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
14 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду кримінальне провадження № 0000817 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівного, проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше

судимого 21.11.2011 року Рівненським міським судом

Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6

місяців позбавлення волі,

за ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 05 лютого 2015 року о 11 год. 15 хв., перебуваючи неподалік кафе «Венеція», що по вул. Кіквідзе в м.Рівному, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у поштовху в спину, відкрито заволоділи рюкзаком ОСОБА_7 марки «GoldBe», вартістю 276 грн. 50 коп., в якому знаходились: паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_7 , гаманець марки «Genuine Leater», вартістю 112 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 80 грн., прохідна перепустка в гуртожиток та банківські картки, чим завдали останньому майнової шкоди на загальну суму 468 грн. 50 коп.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.186 КК України на чорити роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та покладенням на нього обов`язків , передбачених п.п.2, 3 ст.76 КК України.

ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_9 вчинив відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , повторно.

Зараховано в термін відбування покарання період тримання під вартою з 05 лютого 2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Також судом вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 грудня 2013 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

В апеляційній скарзі (з урахуванням змін) прокурор ОСОБА_10 ставить питання про скасування даного вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_5 у зв`язку з неправильним застосуванням призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

В обґрунтування цих вимог прокурор покликався на те, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, не врахував, що згідно ст.12 КК України вчинений ним злочин є тяжким, ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності і цей вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. Тому, на думку прокурора, виправлення ОСОБА_5 можливе лише за умови відбування покарання у виді позбавлення волі.

Вирок стосвно ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржено.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2015 року стосовно ОСОБА_5 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання і в зв`язку з неправильним звільненням його від відбування покарання.

Відповідно до вимог ст.420 КПК України неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування вироку місцевого суду та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вказаних у вироку обставин, ґрунтуються на досліджених в порядку ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні доказах і сторонами не оспорюються.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, що також не оспорюється.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р., призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч.1 ст.69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого ОСОБА_7 щодо призначення покарання, позитивні характеристики на обвинуваченого, колегія суддів визнає всі ці обставини у їх сукупності такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, тобто застосувати до ОСОБА_5 положення ч.1 ст.69 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 420 КПК України, колегія

суддів
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 6 липня 2015 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 цього Кодексу два роки позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити - триманя під вартою

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 05 лютого 2015 року.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 3 липня 2015 року в частині вирішення питання щодо речових доказів та стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Вірно: Доповідач ________________ ОСОБА_1