Справа № 500/4894/14-к
Провадження № 1-кп/500/58/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

потерпілої - ОСОБА_10 ,

законного представника малолітніх потерпілих - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0001336 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Балкашино Балкашинського району Целиноградської області Республіки Казахстан, громадянки України, росіянка, освіта неповна середня, не заміжня, працює по найму, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не засуджена, перебуває під вартою з 02 травня 2014 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , будучи матір`ю трьох малолітніх дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч вимогам статті 150 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, злісно не виконувала встановлені законом обов`язки по догляду за дітьми, що полягало в бездіяльності, а саме в залишенні дітей без нагляду, що призвело до тяжких наслідків смерті малолітнього ОСОБА_13 , а саме: 02 травня 2014 року в період з 13.00 до 15.00 години обвинувачена ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через злочинну недбалість, достовірно знаючи, що на подвір`ї, на якому граються її малолітні діти, знаходиться колодязь з водою, не перевірила, чи накритий він кришкою, не вжила заходів щодо безпечного дозвілля своїх малолітніх дітей, залишила їх без нагляду, внаслідок чого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , впали у вищевказаний колодязь, в результаті чого настали тяжкі наслідки у виді смерті ОСОБА_13 внаслідок асфіксії, удушення в результаті потрапляння рідини в дихальні шляхи.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні винною себе визнала, надала письмові пояснення, в яких вона пояснила, що проживала в АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_10 та трьома малолітніми дітьми - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З батьком дітей в зареєстрованому шлюбі не перебувала та дітей увесь час виховувала сама за допомогою матері. Жили за рахунок пенсії матері, допомоги на дітей та грошей, які отримували від ведення домашнього господарства. Доводилося постійно ремонтувати будинок, оскільки він знаходиться в зоні підтоплення, коштів не вистачало, допомоги ніхто не надавав, тому вона іноді знаходилась в депресивному стані. Алкогольними напоями не зловживала, інколи випивала. Дітей дуже любила та завжди намагалася дати їм найкраще, виходячи з можливостей, вони завжди були чисті, доглянуті та нагодовані. Як могла займалася з дітьми, готувала їх до школи та садочку. Іноді у неї виникали конфлікти зі співробітниками школи та дитячого садка, коли намагалися принизити її або дітей через те, що вона не могла зробити якісь проплати. Однак вона вважала, що як багатодітна матір-одиначка платити не повинна. Напередодні трагедії в неї також накопичилися проблеми, вона зверталася до сільської ради та до соціальних служб за допомогою, однак розуміння не знайшла. Протягом кількох днів у неї був депресивний стан. В день трагедії вони всією сім`єю знаходилися вдома. Діти прокинулися приблизно о 9 годині. Вона нагодувала їх та діти пішли гратися на дворі. Вона сапала траву у дворі, у неї був поганий настрій, вона була пригнічена збігом обставин (необхідністю ремонтувати дім, конфліктом в дитячому садку, нерозумінням з боку сільської ради та соціальних служб). Приблизно об 11 годині мати поїхала до м.Ізмаїл купити дитині молочну суміш. Вона пішла під навіс відпочити, там побачила почату 100грамову пляшку медичного спирту та вирішила випити його. Після цього їй стало зовсім сумно. Вона спустилася до підвалу, випили літр вина. Її охопило почуття безвиході. Вона пішла в будинок, взяла ніж та вирішила порізати собі вени. Почала наносити удари ножем по своїй лівій руці. Скільки було ударів, вона не рахувала, все відбувалося, як в тумані. Вона подумала, що помре, вирішила подивитися на дітей, однак у дворі їх не побачила. Помітила, що відкрита кришка колодязя, горловина якого була розташована низько над рівнем землі та кришка не закривалася. Вона з жахом почала кричати та кликати дітей. Корда підбігла до колодязя, побачила там два тіла, одразу не зрозуміла, хто з дітей це був. В цей момент підбігла ОСОБА_15 , та вона зрозуміла, що в колодязі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Катя нахилилася зазирнути у колодязь та спитала її, чому вони там плавають. Вона не встигла нічого відповісти та ОСОБА_15 також впала в колодязь. Вона, не замислюючись, також стрибнула в колодязь, зрозуміла, що рівень води дістає їй майже до підборіддя, зібрала всіх трьох дітей на руки, обійняла їх та тримала їх голови та частину тулуба над рівнем води. На той момент діти були всі живі, вони відкашлювались та плакали. Вона кричала та кликала на допомогу. Катя також кричала. Вода була холодна, вона тримала дітей близько години. Чи плакали ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вона сказати не може, бо вони знаходилися вище рівня її голови, а від їхніх з ОСОБА_18 криків у закритому просторі практично нічого не було чути. Потім вона почула, як над колодязем дитячий голос кричав, що в колодязі хтось є. потім до колодязю опустили драбину. Першою вона відпустила ОСОБА_19 . Вона погано пам`ятає, чи підіймалася ОСОБА_15 сама, чи їй хтось допомагав. Потім вона передала комусь ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , як вибиралася сама, не пам`ятає. Вона прийшла до тями вже у відділенні міліції. Співробітники міліції говорили, що вона хотіла вбити своїх дітей та для цього кинула їх в колодязь. Їй сказали, що ОСОБА_16 помер, а ОСОБА_15 дала показання, що це вона кинула їх в колодязь, вона пояснювала, що вона цього не робила, та їй сказали, що якщо вона буде наполягати на своїх показаннях, її не відпустять навіть на поховання сина, а якщо зізнається, то буде знаходитися вдома з дітьми. Сказати, хто конкретно з працівників міліції з нею розмовляв, вона не може, оскільки перебувала в шоковому стані. На другий день 03 травня 2015 року до неї прийшов слідчий ОСОБА_21 та прокурор ОСОБА_7 . Вони не лякали її та не погрожували, записали її показання. Вона розповіла так, як їй радили працівники міліції. Після цього допиту до неї знову заходили працівники міліції та пояснювали, що, якщо вона почне змінювати показання при адвокаті, то її арештують та на поховання й додому вона не потрапить. Ввечері 03 травня 2015 року прийшли слідчий ОСОБА_21 та адвокат ОСОБА_9 , в присутності адвоката вона дала слідчому такі ж показання, які давала без нього в присутності прокурора, тому що боялася, що, якщо вона розкаже так, як було насправді, то це буде розцінено, як її до цього переконали, як бажання заплутати слідство та не буде зазначене як пом`якшуюча обставина щире каяття, та її заарештують. Після цього її арештували, на поховання сина не відпустили. Вона зрозуміла, що її обманули, та після цього жодних показань більше не давала. Винною в умисному вбивстві ОСОБА_16 та замахові на вбивство ОСОБА_22 та ОСОБА_23 вона себе не визнає, дуже любила та любить своїх дітей. Хотіла позбавити себе життя, однак, коли побачила небезпеку для їх життя, одразу кинулася їх рятувати. Якби вона хотіла їх вбити, ніщо не заважало їй просто закрити кришку колодязя та не надавати дітям допомогу, а також втопити їх, вже знаходячись в колодязі, а не тримати їх на руках над рівнем води протягом години до надання можливості реально їх врятувати. Визнає себе винною в тому, що недогледіла дітей, та щиро кається в цьому. Просить суд об`єктивно оцінити всі обставини та ухвалити справедливе рішення. Вона вже втратила найцінніше для матері дитину, та не хоче втратити ще двох, аби вони росли без матері. Просить суворо її не карати, тому що смерть дитини це найбільше покарання, яке вона вже отримала.

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, крім визнання нею своєї вини, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_11 про те, що обвинувачена ОСОБА_8 сестра її чоловіка, вона приходила в гості до ОСОБА_24 тільки по великих святах. В той день вона знаходилася на роботі, їй зателефонував її чоловік. Коли вона приїхала на місце події, дівчатка вже були у лікарні, а хлопчик вже був неживий. Їй невідомо, чому ОСОБА_24 так вчинила, оскільки вона любила дітей та ставилася до них нормально, діти завжди були доглянуті та ОСОБА_8 на них ніколи не скаржилась. Не знає, чи зловживала ОСОБА_8 спиртними напоями. Діти зараз проживають з нею, вони замкнуті, для них те, що сталося, було великим стресом.

- потерпілої ОСОБА_10 про те, що вона з обвинуваченою та її дітьми проживала разом. В той день вона поїхала на базар, коли поверталася додому, почула, як ОСОБА_18 кричала, усюди була кров, вона глянула в колодязь, діти були у обвинуваченої на руках, прибігла сусідка ОСОБА_25 , вони почали спускати драбину вниз, ОСОБА_25 дістала ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , хлопчика винесли на руках. Катя сказала, що вони хотіли взяти води з колодязя та впали туди, а мати порізала вени, оскільки злякалася. Дочка не вживала спиртні напої. Потім мати сама стрибнула до колодязя, та сама тримала дітей на руках. Дочка від шоку не могла розмовляти.

- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що з ОСОБА_8 вони є сусідами та товаришували з дитинства. Вона почула крики дітей та ОСОБА_10 . Обвинувачена була разом з дітьми в басейні, тримала обох дітей на руках. Хлопчик вже був мертвим, інша дівчинка була в судомах, старша дівчинка була вже у кімнаті. Вона залізла в колодязь та почала діставати звідти дітей. ОСОБА_24 останнім часом перестала з нею вітатися, однак вона давно не бачила її нетверезою. Не знає, чому ОСОБА_8 так вчинила. ОСОБА_27 закривався кришкою. Зі слів свідка ОСОБА_28 знає про те, що діти гралися коло колодязя, хвіртка була відкрита, та він чув, як хлопчик кричав: «Мамо, не треба, ми тебе любимо».

- показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що обвинувачена є його сестрою, бачилися вони не часто, оскільки він часто від`їжджає до Росії на заробітки. Сестра ставилася до дітей нормально. Йому зателефонувала мама, нічого не сказала, коли він приїхав, ОСОБА_16 лежав вкритий та був вже мертвим, дівчатка були в лікарні. Він не питав, що сталося, оскільки не хотів травмувати свою матір. Не знає, чому сестра це скоїла. Діти її не обтяжували.

- показаннями свідка ОСОБА_30 про те, що він є головою Старонекрасівської сільської ради, обвинувачену та потерпілих знав, як мешканців села. 02 травня 2014 року у другій половині дня йому зателефонували та повідомили про те, що ОСОБА_24 покидала дітей у колодязь, порізала собі вени та сама туди стрибнула, десь о 17 годині він вже був на місці події, на цей час там вже були працівники міліції, судмедексперт та у дворі лежав труп хлопчика ОСОБА_24 . В басейні було води на 1,5 м та сліди крові. Там сказали, що сусідка допомогла витягнути дітей з колодязя. Працівники виконавчого комітету сільської ради проводили перевірки, робили їм зауваження господарчого характеру, оскільки їхній будинок постраждав від повені, давали їм рекомендації з покращення житла. Сім`я знаходилася на обліку як така, що потрапила в складну життєву ситуацію. Щодо утримання дітей, питань до сім`ї не було. З боку виконкому їм були надані пільги щодо оплати дошкільного закладу для дітей та харчування у ньому. Скарг від сусідів на дану сім`ю не було, ОСОБА_24 тільки відмовлялася від розмов з комісією та не пускала її. Іноді вона приходила до сільської ради, дивилася в одну точку та мовчала. Чи зловживала ОСОБА_24 алкогольними напоями, він сказати не може.

- показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що обвинувачену знала, потерпіла золовка. Вони були вдома, подзвонила потерпіла та сказала, що вони знаходяться в лікарні. Більше вона нічого не знає. Спочатку ОСОБА_24 трохи пила, після народження третьої дитини перестала пити, що з нею сталося, вона не знає.

- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_28 , який був допитаний в присутності соціального педагога-психолога, та пояснив, що обвинувачена є його сусідкою. Коли вони гралися, то почули, як ОСОБА_32 кричав: «Мамо, не треба, ми тебе любимо!». Більше криків вони не чули та гралися далі. Потім прийшла його мама та почала діставати дітей, їм сказали піти звідти. Його мати підійшла перша, бабусю ОСОБА_24 він не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що обвинувачену знала, вони є сусідами. Обвинувачена доглядала за дітьми, сім`я була нормальна, ОСОБА_8 іноді випивала на свята, однак п`яною не була, дітей не била. Що сталося в той день, вона не знає.

- показаннями свідка ОСОБА_34 про те, що обвинувачена є його двоюрідною сестрою. Вона доглядала за дітьми, нормально до них ставилася, в будинку завжди було охайно, він бачив її за тиждень до події, все було нормально. Іноді ОСОБА_8 вживала спиртні напої. В неї були важкі життєві умови, їх дім постійно підтоплювало, вони намагалися допомагати їй. Вважає, що ОСОБА_8 не усвідомлює, що сталося. До цього завжди боялася, що дітей заберуть, у неї була манія переслідування, вони жили на допомогу на дітей та допомогу від родичів та бабусину пенсію. Про те, що сталося, йому відомо з матеріалів слідства.

- показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що вона працює в управлінні праці та соціального захисту населення. Сім`ю ОСОБА_24 вона по роботі знала з 2012 року. З ними працював спеціаліст, який відвідував родину в зв`язку зі скаргами ОСОБА_24 на невиплати. Вони їм давали відповіді, що виплати здійснюються в передбаченому законом розмірі. В будинку завжди було чисто, тепло та охайно, харчі були. Обвинувачена ніколи сама не йшла на розмову зі спеціалістом.

- показаннями свідка ОСОБА_36 про те, що ОСОБА_24 знала, перебувала з нею в гарних відносинах. До цього випадку ОСОБА_24 завжди займалася дітьми. Вона не бачила ОСОБА_24 кілька місяців. Їй зателефонували, сказали, що таке сталося в сім`ї. з дітьми з цього приводу вона не розмовляла. З дітьми розмовляла психолог ОСОБА_37 . У дітей немає ніяких відхилень. До року дітей відвідували кожен місяць, потім тільки по щепленням планово, або за скаргою. ОСОБА_24 завжди приходила з дітьми вчасно, діти завжди були чисті та доглянуті. Вона тільки скаржилася, що допомогу часто не платили.

- показаннями свідка ОСОБА_38 про те, що з ОСОБА_24 та потерпілими знайома, знаходиться з ними в робочих стосунках. 02 травня 2014 року їй зателефонували та запросили прийти до реанімаційного відділення Ізмаїльської міської лікарні. Вона приїхала, там був присутній соціальний педагог та слідчий ОСОБА_39 . Дитина відповідала на питання та давала показання. Дітей допитували в її присутності та присутності соціального педагога. Розповідала, що бабуся поїхала в Ізмаїл, мама відкрила колодязь та почала кидати дітей і сама туди стрибнула, першим кинула ОСОБА_16 , потім ОСОБА_20 , ОСОБА_18 останню. ОСОБА_18 та ОСОБА_40 забрали в лікарню, а ОСОБА_16 залишився вдома. Дитина не пояснила причину, чому так сталося. Під час проведення допиту був присутній педагог. Дитина перебувала в шоковому стані, давала відповіді на питання, допит відбувався о 16-17 годині. Їй самій в цей день було відомо про те, що мати покидала дітей в криницю, тому що їй про це повідомили працівники міліції. При допиті дитини також були присутні медичні працівники, які проводили маніпуляції. Дитина була переохолоджена, перебувала в шоковому стані.

- показаннями свідка ОСОБА_41 про те, що особисто обвинувачену ОСОБА_24 вона не знає, та цю родину до цього ніколи не бачила, була присутньою при допиті старшої дівчинки в квітні або в травні 2014 року, точну дату вона не пам`ятає, оскільки працювала в соціальному центрі на посаді вихователя. Як точно звали дівчинку, вона не пам`ятає, дівчинці було років десять. Допит дівчинки відбувався в лікарні, там була присутня слідчий ОСОБА_39 та працівник служби у справах дітей Ізмаїльської райдержадміністрації, медичні працівники, чи проводили вони з дитиною якісь маніпуляції, вона не пам`ятає. Дівчинка лежала та була налякана, однак не плакала, спокійно відповідала на питання слідчого, на допиті ніхто на неї не тиснув. Дівчинка говорила те, що бачила, казала, що це сталося вдень. Мама була засмучена та кинула їх у криницю і сама туди стрибнула, бабусі в цей час вдома не було, вона потім допомагала їх витягати, поставила драбину та вони вилізли з криниці. Дівчинка вилізла перша. ОСОБА_42 одразу помер.

- показаннями свідка ОСОБА_43 про те, що обвинувачену знає, перебуває з нею в нейтральних стосунках, старша дівчина систематично ходила до школи, стосовно відвідувань школи ніяких зауважень не було, з дитиною вона знайома другий рік. В школі дитина була замкнута, нічого не розповідала. Перед цим вона приходила додому до ОСОБА_24 в якості соціального педагога, відвідували їх як малозабезпечену сім`ю, складала акт щодо обстеження житлово-побутових умов, вони проводили бесіду на подвір`ї, до будинку її не пустили. Не знає, чи допитували дівчинку в ході досудового розслідування. На допиті під час відеоконференції дитина сказала, що бабуся побігла за ковдрою, одягла і все. Вона проводила з дитиною корекційні заняття, дитина аж побіліла, та вони на цьому зупинилися.

- показання дитини ОСОБА_12 , яка була допитана в присутності соціального педагога-психолога, про те, що вона злякалася, тому що брат та сестра впали в колодязь та сама випадково впала до колодязю. Стрибнути в колодязь їй ніхто не допомагав.

- протоколом огляду місця події від 02 травня 2014 року про те, що біля дверей дому АДРЕСА_1 виявлений труп дитини ОСОБА_13 , а також з місця події вилучено ковдру зеленого кольору, рушник зеленого кольору з речовиною бурого кольору, а також змиви речовини бурого кольору з колодязя, з чайника та підлоги кімнати № 1.

- висновком експерта № 213 від 21 травня 2014 року про те, що смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала в результаті механічної асфіксії від утоплення у воді, що підтверджується сукупністю видових та загальних ознак для даного виду смерті та смерть в результаті асфіксії від утоплення в воді настає швидко протягом кількох хвилин. Наявні в нього ушкодження у вигляді двох саден в області ліктьового суглобу правої руки та колінного суглобу лівої ноги могли бути завдані одночасно незадовго або під час настання смерті дією тупих або об тупі предмети, можливо, в судомному періоді асфіксії о стіни колодязю.

- висновком експерта № 248 від 16 червня 2014 року про те, що у потерпілої ОСОБА_12 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено.

- висновком експерта № 249 від 17 червня 2014 року про те, що у потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлена механічна асфіксія в результаті утоплення у воді, що супроводжувалася загрозливими для життя явищами у вигляді розладу функцій центральної нервової та серцево-судинної систем та органів дихання: втрата свідомості за типом коми 1-2 ступеню, жорстке спонтанне дихання з судомними схлипами та хрипами в легенях та даний вид механічної асфіксії відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

- висновком експерта № 188 від 07 травня 2014 року про те, що у обвинуваченої ОСОБА_8 виявлені різані рани та подряпини на передній поверхні лівого передпліччя в верхній, середній та нижній третинах, які утворилися від впливу предметі з гострою контактуючою поверхнею та визначаються як 21 ушкодження, що відповідає 21 впливу.

Відповідно до акту комісійної стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи № 98 від 22 липня 2014 року ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого їй правопорушення не страждала хронічним хворобливим психічним розладом або іншим, в тому числі тимчасовим хворобливим психічним розладом, слабоумством, а виявляла акцентуацію характеру (крайній допустимий варіант норми характерологічних рис) на резидуальному органічному фоні, атипічну форму алкогольного сп`яніння (психопатоподібне), що виникло внаслідок прийому алкоголю безпосередньо перед скоєним та даний стан не є тимчасовим хворобливим психічним розладом (патологічним сп`янінням). Психічні порушення неприхотичного рівня, які мали місце в структурі ати пічного алкогольного сп`яніння у ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого їй злочину обмежували, але не позбавляли її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, в зв`язку з чим вона була здатна не в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (підпадає під дію ст..20 КК України обмежена осудність). На даний час ОСОБА_8 не виявляє ознак якого-небудь хронічного хворобливого психічного розладу, розладу зрілої особистості, недоумства. Виявляє акцентуацію характеру (крайній допустимий варіант норми характерологічних рис) на резидуальному органічному фоні, що не позбавляє її здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати по ним пояснення, може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У зв`язку з викладеним суд визнає її осудною та такою, що підлягає кримінальній відповідальності.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує характер вчинених нею дій, визнання своєї вини, особу винної, сприяння слідству в розкритті злочину, перебування в стані алкогольного сп`яніння, тяжкі наслідки злочину смерть малолітньої дитини та те, що в період скоєння злочину вона не в повній мірі усвідомлювала свої дії та могла ними керувати.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, та призначити їй покарання у виді два роки шість місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 02 травня 2014 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази шльопанці гумові чорного кольору, шльопанці гумові зеленого кольору, шльопанці гумові дитячі чорного кольору, плед чорного і зеленого кольорів, кружка білого кольору, дитячий одяг: шкарпетки рожевого кольору, хустка червоного кольору, юбка синього кольору, футболка рожевого кольору, колготи блакитного кольору; чотири змиви з речовиною бурого кольору, осколки скляної банки, ніж, рушник з речовиною бурого кольору, 3 пластикових контейнера з речовиною бурого кольору (т.1 а.с.98) знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_8 - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: /підпис/ОСОБА_1

Судді: 1. /підпис/
2. /підпис/
Копія вірна
Суддя: ОСОБА_1