ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Номер провадження: 1-кп/511/248/15
04 листопада 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні по звинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івано-Миколаївка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, військово-зобов`язаного, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 21.10.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.296, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік; судимість не знята і не погашена,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 21 жовтня 2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.296, ч.1 ст.186, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став та у період іспитового строку вчинив тяжкий злочин, при наступних обставинах.
03.05.2015 року біля 15.30 годин ОСОБА_7 знаходився у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та ОСОБА_6 , через особисті неприязні стосунки на побутовому грунті виникла сварка. Під час сварки обвинувачений на автомобілі марки «Опель Астра» білого кольору, залишив місце мешкання.
В подальшому біля 16.00 годин того ж дня ОСОБА_7 повернувся у подвір`я будинку, розташованого за вказаною адресою, з мисливською рушницею в руках, де впродовж сварки з ОСОБА_6 , навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень знаходячись на відстані 1-1,5 метри від останнього. здійснив один постріл з мисливської рушниці марки ТОЗ 66, 1974 року випуску, в нижню область черева ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого вогнепального дробового поранення нижньої половини живота з пошкодженням органів малого тазу (сечового міхура і кишечнику, кісток таза), які згідно висновку експерта №130 від 20.07.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, після чого з місця події зник.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.121 ч.1 КК України, як навмисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя та здоров`я в момент заподіяння, та вину його у скоєнні даного злочину вважає повністю доведеною.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому не визнав та пояснив, що 03.05.2015 року біля 15.30 годин він перебував за адресою, вказаною вище, приїхавши з роботи, та разом зі своєю тещею готував обід, жарив картоплю. Спиртних напоїв він не вживав та був тверезий. У цей час з церкви додому прийшов брат його дружини ОСОБА_9 , який також мешкає у вказаному будинку, та почав зачіпати обвинуваченого, вчинив дріб`язкову сварку на побутовому грунті через погано приготований шашлик на травневі свята. Обвинувачений зробив йому зауваження, у відповідь на яке ОСОБА_10 став його бити, порвав на ньому футболку, зламав ніс. Дружина та теща вгамували ОСОБА_11 , а обвинувачений на автомашині поїхав зі своїм малолітнім сином з дому до села Матюшовка, за місцем своєї реєстрації, відкопав там гладкоствольну рушницю, яку зберігав у розібраному вигляді, та на своїй машині поїхав назад у м.Роздільну, щоб налякати ОСОБА_12 .. По дорозі він зібрав рушницю та зарядив її одним патроном. Коли повернувся за місцем свого мешкання, то побачив, що ОСОБА_10 був у літній кухні і його не пускали на вулицю. Через деякий час останній вийшов на вулицю через інші двері та у подвір`ї напав на обвинуваченого, який тримав у руці рушницю дулом до низу, постріл відбувся, оскільки обвинувачений ненавмисно, випадково нажав на спусковий гачок. Потерпілий впав не землю, тримаючись за живіт. Після пострілу обвинувачений забрав рушницю з собою та покинув місце вчинення злочину на машині. По дорозі він розібрав рушницю, приїхав до с.Матюшовка за місцем своєї реєстрації? у домоволодінні своєї матері, сховав вказану рушницю у літньому душі, про що згодом по телефону повідомив матері, яка і видала рушницю працівникам міліції. Сам ОСОБА_7 звернувся по допомогу до психіатричної лікарні та був госпіталізований в ООПЛ №2 (с.Олександрівка), а 28.05.2015 року сам прибув до райвідділу міліції, де здався правоохоронцям. Наголосив на тому, що потерпілий був сам ініціатором конфлікту, а до того часу також неодноразово провокував його на сварки та бійки, вів себе завжди агресивно по відношенню до обвинуваченого. Уточнив суду, що після того, як потерпілий дав пояснення у суді, він згадав, що ОСОБА_10 у подвір`ї при нападі на нього, шарпонув його за плече та потягнув за рушницю, в результаті чого і стався постріл, що призвів до таких тяжких наслідків. Просить перекваліфікувати його дії на ст.128 КК України (необережне тяжке тілесне ушкодження) та не обирати йому суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив суду, що між ним та обвинуваченим, який є чоловіком його рідної сестри, і раніше були конфлікти на побутовому грунті. 03.05.2015 року він прийшов додому з церкви, десь близько 15.30 годин, та побачив, що його мати, батько та обвинувачений готують обід. Він «підколов» обвинуваченого за погано замаринований шашлик, надавши перевагу м`ясу, яке готувала його мати. Обвинувачений назвав його придурком, а потерпілий, у відповідь на ці образливі слова, вдарив останнього у лице, можливо зламавши йому ніс, та почав шарпати його за футболку, яку порвав. Мати та сестра розборонили їх, розтягнувши по різним куткам. Обвинувачений десь поїхав, а згодом повернувся з рушницею. У цей час потерпілий знаходився у літній кухні, і сестра не пускала його на вулицю. Потерпілий продовжив зневажливо розмовляти з обвинуваченим та хотів його ще побити і забрати рушницю. З цією метою він вийшов на подвір`я та напав на обвинуваченого, схопив його однією рукою за руку, а другою рукою за рушницю. Обвинувачений, вириваючись від потерпілого, вистрелив у нього, не цілячись, та поранив його у живіт. Від пострілу потерпілий отримав численні ушкодження, від яких досі лікується. Йому зробили декілька операцій, а мати обвинуваченого дала гроші на лікування. Також підтвердив суду, що на досудовому слідстві давав інші покази, а саме: про те, що обвинувачений через помсту, умисно вистрелив у нього та спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Такі покази аргументує тим, що він перебував у реанімації, йому було дуже погано та він хотів, щоб обвинуваченого суворо покарали. Тепер потерпілий вважає, що він також винен у конфлікті, та заради своєї сестри та її дітей, зайнявши виключно сприятливу позицію щодо обвинуваченого, просить суворо його не наказувати. Зазначає, що претензій до обвинуваченого він не має.
Свідок ОСОБА_13 , мати потерпілого, суду пояснила, що вона дійсно у вказану дату і час перебувала у себе вдома за вказаною адресою, де також були її чоловік ОСОБА_14 , донька ОСОБА_15 , її чоловік ОСОБА_16 та двоє їх малолітніх дітей. Вони разом з обвинуваченим готували обід, хотіли продовжити святкувати травневі свята у сімейному колі. При цьому спиртні напої ніхто не вживав, і всі присутні були тверезі. Біля 15.30 годин того ж дня додому з церкви прийшов її син ОСОБА_9 та почав зачіпати обвинуваченого, зневажливо говорити про приготований ним шашлик. ОСОБА_17 розізлився та різко відповів ОСОБА_18 , який почав бити ОСОБА_19 у обличчя кулаком, порвав його футболку, зломав останньому ніс. Вона та її донька ОСОБА_20 розборонили їх, при цьому ОСОБА_21 вдарив сестру. ОСОБА_19 забрав свого сина та кудись зник, а згодом повернувся. Свідок почула крики у подвір`ї домоволодіння та хлопок, а, коли вийшла на двір, побачила, що син ОСОБА_21 тримається за живіт. Також вона чула, як ОСОБА_19 сказав ОСОБА_18 , щоб той не обзивав його дружину. Рушниці вона не бачила. Для сина викликали швидку допомогу та відвезли до лікарні, де йому зробили декілька операцій. Стан сина був важким, але зараз стан стабільний. Мати обвинуваченого дала 20 тисяч гривень на лікування ОСОБА_11 . .
Свідок ОСОБА_15 , дружина обвинуваченого, суду пояснила, що 03.05.2015 року близько 15.30 годин вона була вдома за вказаною адресою, де також знаходилися її мати та батько, а також чоловік ОСОБА_17 та двоє їх малолітніх дітей. Дорослі готували обід. Її брат ОСОБА_9 у цей час прийшов додому з церкви та почав чіплятися до ОСОБА_19 через м`ясо, яке той готував раніше. Брат вів себе агресивно, накинувся на ОСОБА_19 та став його бити, зламав йому ніс. Вона разом з матір`ю розборонили ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , при цьому ОСОБА_21 вдарив також і її. ОСОБА_19 забрав з собою старшого сина та десь поїхав. Повернувся він через 10-15 хвилин і сварка продовжилася. Вона на кухні розмовляла з братом та не пускала його на вулицю, оскільки на порозі стояв ОСОБА_19 з рушницею, і вона боялася за життя обох. Брат її не послухав та вийшов на вулицю і вона почула шум та гуркіт, а, коли вийшла у двір, побачила, що брат ОСОБА_21 тримався за живіт та лежав на землі. Вона викликала швидку допомогу, а ОСОБА_19 десь поїхав. Свідок вважає, що її брат винуватий у конфлікті, та просить суд суворо не наказувати її чоловіка, оскільки він є єдиним годувальником сім`ї і без нього їх діти загинуть з голоду.
Свідок ОСОБА_22 підтвердив суду покази своєї дружини ОСОБА_13 та доньки ОСОБА_23 щодо обставин конфлікту та пояснив, що його син ОСОБА_9 був ініціатором конфлікту, оскільки у той день прийшов з церкви в неадекватному стані та став лаятися з ОСОБА_19 без вагомої причини, через погано приготоване м`ясо, накинувся на нього, тричі вдарив у обличчя та розбив останньому носа. Жінки кинулися їх розтягувати, і ОСОБА_21 пішов з кухні. Свідок поїхав на роботу і продовження конфлікту не бачив, але зі слів дружини знає, що ОСОБА_19 підстрелив ОСОБА_11 . Свідок підтвердив суду, що між обвинуваченим та потерпілим існує тривала неприязнь. Вони завжди чіпляли один одного, а ОСОБА_21 першим нападав, оскільки був сильнішим. Про те, що у зятя ОСОБА_19 є рушниця, свідок не знав.
Свідок ОСОБА_24 , мати обвинуваченого, суду пояснила, що про події 03.05.2015 року вона знає зі слів невістки ОСОБА_25 та свахи ОСОБА_26 , які розповіли, що конфлікт виник через поведінку ОСОБА_27 , що і призвело до тяжких наслідків. Син нічого їй не розповідав особисто. Вона, зважаючи на важкий психічний стан свого сина ОСОБА_19 після скоєного, відвезла його до психіатричної лікарні, де він лікувався протягом 10 днів, а потім сам пішов до райвідділу, де його затримали за вчинення злочину. Вона добровільно видала працівникам міліції рушницю, на прохання сина, який їй вказав місцезнаходження вогнепальної зброї. Вона оплачує лікування потерпілого, надала для цієї мети 20 тисяч гривень, просить врахувати цю обставину при ухваленні вироку.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що живе по сусідству з матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , та був запрошений у якості понятого при огляді місця події 05.05.2015 року, а саме: домоволодіння в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_24 добровільно видала працівникам міліції мисливську рушницю марки ТОЗ 66, 1974 року випуску, з номерами на складових НОМЕР_1 , яка знаходилась у розібраному стані, у приміщенні літнього душу. Рушниця була оглянута також у присутності понятих. Слідчі дії були оформлені протоколами, які всі учасники підписали без зауважень та застережень.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у навмисному спричинені тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема, поясненнями самого потерпілого, свідків, а також письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення. З протоколу огляду місця події від 03.05.2015 року вбачається, що було оглянуто та зафіксовано на фототаблиці місце вчинення злочину - територія домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем мешкання обвинуваченого.. (а.с.39-42, з фото таблицею). З протоколу огляду місця події від 04.05.2015 року вбачається, що об`єктом огляду було приміщення холу реанімаційного відділення Роздільнянської ЦРЛ, де виявлено та вилучено одяг, у який був одягнений потерпілий у момент вчинення злочину, при цьому на його футболці виявлено плями бурого кольору та отвір неправильної форми розміром 3х8 см., що розташований на передній нижній частині вказаної футболки, а також на спортивних штанах виявлено отвір неправильної форми, що розташований на передній верхній частині штанів (а.с.43-47, з фото таблицею). В протоколі огляду місця події від 05.05.2015 року зазначено, що за участю власника будинку ОСОБА_24 , оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де у приміщенні літнього душу виявлено мисливську рушницю марки ТОЗ 66,1974 року випуску з номерами на складових НОМЕР_1 , яка знаходилась у розібраному вигляді. ОСОБА_24 добровільно видала працівникам міліції вказану рушницю, яка того ж дня була оглянута у присутності понятих, про що складені відповідні протоколи від 05.05.2015 року (а.с.48-55, з фото таблицею). З протоколу огляду від 07.05.2015 року вбачається, що у присутності понятих оглянуто пластиковий контейнер від мисливського набою білого кольору, неправильної форми, на якому міститься речовина чорно-бурого кольору, схожа на кров. Вказаний контейнер вилучено з тіла потерпілого медичними працівниками під час проведення операції 03.05.2015 року (а.с.56-57, з фото таблицею). З Висновку експерта №622 від 30.06.2015 року судово-медичної імунологічної експертизи мисливської рушниці (у розібраному стані), вилученої під час огляду місця події вбачається, що на рушниці виявлені сліди поту, походження якого від обвинуваченого не виключається (а.с.77-80). З Висновку експерта №386-Б від 14.07.2015 року судової балістичної експертизи вбачається, що наданий на дослідження предмет, вилучений під час огляду місця події у АДРЕСА_1 , є гладкоствольною вогнепальною зброєю, двоствольною мисливською рушницею «ТОЗ-66», 12 калібру, № НОМЕР_1 ; в зібраному стані довжиною 1128 мм, основні частини і механізми, наданої рушниці, необхідні для пострілу в наявності, взаємодіють правильно, слідів поломок не мають, надана рушниця до стрільби придатна, виготовлена промисловим способом; будь-яких змін в конструкції рушниці, не передбачених заводом виробником не виявлено; надана рушниця при вільному падінні на підлогу, без впливу на спускові гачки може здійснити самовільний постріл з правого ствола; полімерний пиж-концетратор використовується для спорядження патронів до гладкоствольних мисливських рушниць 12 калібру, і можна припустити, що останній був стріляний зі зброї 12 калібру (а.с.83-92, з фототаблицею). Даний Висновок спростовує покази обвинуваченого у суді про випадковий, необережний постріл з рушниці, оскільки такий був би можливий з правого ствола при вільному падінні рушниці на підлогу, а таких даних не здобуто під час судового розгляду справи. Також вказаний Висновок у сукупності з висновком судово-медичної експертизи потерпілого, спростовують покази, як обвинуваченого так і потерпілого, про можливість здійснення випадкового пострілу з рушниці під час боротьби. Висновок експерта №130 (з додатками) від 20.07.2015 року судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 свідчить про те, що пошкодження, описані вище, виникли внаслідок пострілу з вогнепальної дробової зброї з близької дистанції в діапазоні до 1,5-2 метрів від області поранення до дульного кінця свола рушниці. На це вказує наявність однієї вогнепальної рани в надлобковій області зправа, великої кількості дробинок, виявлених при рентгенівському дослідженні в малому тазу, а також характер ушкоджень сечового міхура (розриви з вираженим розможженням його стінок). Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження відносяться до небезпечних для життя, згідно п.2.1.1, п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 року (а.с.93-94).
Суд вважає, що заперечення обвинуваченим умислу на спричинення тяжких тілених ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , не узгоджується з доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, і є його бажанням уникнути відповідальності за вчинений ним злочин. Підстав для перекваліфікації його дій на ст.128 КК України (необережне тяжке тілесне ушкодження) суд не вбачає. За способом і характером заподіяння ушкоджень потерпілому шляхом пострілу з мисливської рушниці в життєво важливий орган (нижню половину живота) з близької відстані, суд приходить до висновку, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. ОСОБА_7 усвідомлював, що результатом його дії можливе тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння і свідомо допускав настання таких наслідків..
Судом не встановлено, що свідки обвинувачення та потерпілий заінтересовані у справі, оскільки всі вони, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень і за відмову від давання свідчень, приведені судом до присяги, заперечували наявність у них конфлікту з обвинуваченим. Їх пояснення у судовому засіданні послідовні та не суперечать іншим доказам, дослідженим судом. Наявність причин обмовляти обвинуваченого цими свідками та потерпілим, судом не встановлена. Однак, суд критично оцінює покази потерпілого про напад на обвинуваченого у дворі домоволодіння перед здійсненням пострілу, оскільки дані покази не підтверджені іншими об`єктивними доказами, дослідженими судом, і свідчать про бажання потерпілого пом`якшити вину обвинуваченого в інтересах своєї сестри, дружини обвинуваченого, та з вдячності перед матір`ю обвинуваченого, яка оплачує лікування потерпілого.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його соціальне та сімейне становище. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом визнаються: його позитивні характеристики з місця проживання, те, що обвинувачений до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено. Суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на те, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не доведена матеріалами справи.
Згідно висновку №87 стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи від 02.07.2015 року, ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до вчинення інкримінованого йому злочину (а саме: 03.05.2015 року) не страждав будь-яким хронічним або тимчасовим хворобливим психічним розладом, вродженим чи придбаним слабоумством, розладом зрілої особистості (психопатією), іншим хворобливим розладом психічної діяльності; був здатний в повній мірі розуміти фактичне значення своїх дій, віддавати звіт своїм діям та керувати ними.. На теперішній час ОСОБА_7 також не страждає яким-небудь хворобливим хронічним психічним розладом, слабоумством, в зв`язку з чим здатен у повній мірі розуміти значення своїх дій і керувати ними може предстати перед слідством та судом, приймати участь в судових засіданнях. Застосування примусових мір медичного характеру не потребує (а.с.71-76).
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Судові витрати на загальну суму 491,04 гривень по кримінальному провадженню за проведення судової балістичної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд залишає незмінним до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання: у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Згідно ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 21.10.2014 року Роздільнянського районного суду Одеської області у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання рахувати з 29.05.2015 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний до обвинуваченого ОСОБА_7 залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової балістичної експертизи на загальну суму 491,04 гривень.
Речові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання до кімнати речових доказів Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно п.4 ч.9 ст.100 КПК України, після набрання вироком законної сили - знищити, як майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використано.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження
Суддя: ОСОБА_1