Справа № 639/7964/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Макаров В.О., при секретарі Гриценко М.В., за участю прокурора Старченко Я.В., слідчого Вишнякова В.С., розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_1 про арешт майна, -

встановив:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з клопотанням слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 29.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

У клопотанні зазначено, що 08.08.2012 року слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за № 65120681 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 388 ч. 1 КК України.

29.11.2012 року дана кримінальна справа була внесена в ЄРДР за № 00000236.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.09.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 згідно акту опису та арешту майна серії АА № 794348 ОСОБА_2 було передано на відповідальне зберігання косметичні препарати, що належать ОСОБА_4 та на які було накладено арешт ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2010 року.

Згідно п. 2 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження зберігач має право користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування, але не розпоряджатися таким майном. ОСОБА_2 був попереджений про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що розписався особисто в вищевказаному акті.

Згідно п. 1 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Передачу майна, на яке накладено арешт, іншим особам без участі державного виконавця Законом не передбачено.

04.09.2012 року ОСОБА_2 самостійно, без участі державного виконавця, передав на відповідальне зберігання фізичній особі ОСОБА_5 ввірену йому косметичну продукцію згідно договору відповідального зберігання № 4/09 від 04.09.2012 року.

Встановлено, що зазначене майно зберігалось у ОСОБА_5 в багажнику його автомобіля ВАЗ-2106 та 22.05.2013 було викрадене.

Про передачу майна на відповідальне зберігання іншій особі ОСОБА_2 повідомив Ленінський ВДВС Харківського міського управління юстиції 15.11.2012, тобто лише через два місяці після передачі майна.

Згідно висновків судово-економічної експертизи, вартість вищезазначеного майна становить 136138, 81 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.03.2013 року було знято арешт з косметичної продукції, що належить ОСОБА_6, але на теперішній час дане майно останній не повернуто внаслідок його розтрати ОСОБА_2, чим ОСОБА_6 спричинено матеріальних збитків на суму 136138, 81 грн.

02.09.2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 388 ч. 1 КК України.

Також в ході досудового розслідування гр. ОСОБА_6 було подано цивільний позов на загальну суму 166000 грн.

28.08.2013 року до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшло звернення ОСОБА_6, щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 для забезпечення цивільного позову.

Згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно було встановлено, що нежитлова будівля, літ. А-1-27 (магазин № 19 )загальною площею 104,8 кв.м. за адресою: м. Харків, площа Повстання, 1 належить ОСОБА_2.

Беручи до уваги вищевикладене, та з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_6, орган досудового слідства клопоче про накладення арешту на нежитлову будівлю, літ. А-1-27 (магазин № 19 ) загальною площею 104,8 кв.м. за адресою: м. Харків, площа Повстання, 1, яка на праві власності належить ОСОБА_2, до набрання законної сили судового рішення по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки прокурором доведена необхідність застосування арешту вилученого майна, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна може, також, передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що виявлені та вилучені речі підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна та заборонити розпоряджатись та користуватись ним.

Керуючись ст. ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю літ. А-1-27 (магазин № 19 ) загальною площею 104,8 кв.м. за адресою: м. Харків, площа Повстання, 1, яка на праві власності належить ОСОБА_2, до набрання законної сили судового рішення по кримінальному провадженню № 00000236.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя В.О.Макаров