Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/204/11
Категорія 186 ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Андрушкевича С.З.,

суддів: Єрещенка А.М.,Захарчука С.В.

з участю прокурора: Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_1 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2011 року.

Цим вироком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Вишнівка Вишнівського району Цілиноградської області, Республіки Казахстан ,росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає , раніше не судимого в силу ст.89 КК України ,

засуджено за ст.ст.15 ч.2 ,186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі .

Зараховано в строк відбування покарання знаходження ОСОБА_2 під вартою з часу його затримання з 13.08.2010 року.

Запобіжний захід залишено до набрання вироком чинності залишено тримання під вартою.

Як визнав суд , 30 листопада 2009 року близько 24 год. ОСОБА_1, перебуваючи в будинку ОСОБА_3 по вул. Щорса, 12 в с. Городище Черняхівського району з метою відкритого заволодіння чужими грошима завдав потерпілій ОСОБА_3 декілька ударів пляшкою по голові та обличчю , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синця на волосистій частині голови та синця на обличчі , що відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя , тобто застосував насильство , яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого . Однак, ОСОБА_1 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин , що не залежали від його волі, поскільки з кімнати будинку вийшов ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_1 з веранди будинку втік.

В апеляції ОСОБА_1 просив вирок суду скасувати , а справу переглянути.

На обгрунтування апеляції вказував, що при розгляді справи судом не було взято до уваги його показання , а бралися до уваги лише покази потерпілої. Пояснював, що в нього не було умислу на пограбування ОСОБА_3 Ввечері 30.11.2010 року близько 18 год. він домовився з потерпілою , що прийде придбати у неї самогон. Біля 23 год. він з трьома порожніми пляшками прийшов до будинку, ОСОБА_3 відчинила двері, і він , заходячи у веранду перечепився за поріг .Падаючи , збив потерпілу з ніг, при падінні розбились пляшки. На шум вийшов чоловік потерпілої, лаявся на його адресу, замахнувся палицею і щоб не було конфлікту ,він з місця події пішов. Вважав , що потерпіла та її чоловік дали неправдиві покази , щоб приховати торгівлю самогоном, за що вже притягувались до адміністративної відповідальності. Крім цього, покази потерпілої та її чоловіка суперечать одне одному. Суд першої інстанції, на думку апелянта , вищенаведені обставини не взяв до уваги і виніс незаконний вирок.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція є необґрунтованою і не підлягає до задоволення.

При цьому колегія суддів палати в кримінальних справах виходить з наступного.

Вина засудженого у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна , поєднаного з насильством ( грабежу) , підтверджується показами потерпілої ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4

Ці покази потерпілої та свідка обєктивно підтверджені оголошеними в судовому засіданні протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілої, протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю свідка ОСОБА_4, висновком судово-медичної експертизи №1335 від 20.04.2010 року щодо тілесних ушкоджень у потерпілої.

Посилання в апеляції засудженого на те , що тілесні ушкодження він завдав потерпілій випадково , при падінні через поріг, спростовуються як показами

самої потерпілої, так і показами експерта ОСОБА_5, яка пояснила , що такі тілесні ушкодження не могли виникнути за вказаних засудженим обставин, та оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між потерпілою та засудженим.

Твердження ОСОБА_1 про те , що потерпіла торгувала самогоном і він прийшов до неї саме з метою придбати самогон спростовується рапортами працівників міліції та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за ст.203 КК України.

Покарання ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, відповідає тяжкості вчиненого та особі засудженого, є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що підстав для зміни чи скасування вироку з підстав , вказаних в апеляції, немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України ,колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 13 січня 2011 року щодо нього без зміни.

Судді: