справа № 1-59/10
ВИРОК

Іменем України

11 листопада 2010 року П'ятихатський районний суд Дніпропетровської

області в складі :

головуючого - судді Борцової А.А.,

при секретарі - Плахотній Н.Ю.,

з участю прокурора - Сакоренко І.О..

захисника - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. П'ятихатки кримінальну оправу по звинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. П»ятихатки Дніпропетровської області. Українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого , мешкаючого:

АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 26.12.1994р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ст.. 86-1,44, 17, 81 ч.3,140 ч.3,89 ч.1,42 Ук України до 5 р. позбавлення волі;

- 10.08.1999р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ч.3 ст. 81,208,42,43 КК України до 3 р. 8 міс. позбавлення волі;

- 31.05.2005р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 185 КК України до 2 р. позбавлення волі, звільнений 27.09.2006 р. умовно- достроково на 6 міс. 22 дня,-

у вчиненні злочину , передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. уродженця м. Кашира Московської області, сов. Рунов- сякий, росіянина, громадянина України, освіта середня, одруженого,не працюючого, мешкаючого: АДРЕСА_2, раніше судимого:

- 11.04.1989р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 141 КК України до 3 р. позбавлення волі;

- 21.09.1994р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 140, 222 ч. 1,42 до 4 р. позбавлення волі;

- 24.02.1999р. П»ятихатським райсудом Дніпропетровської області по ч.ч.2,3 ст. 140 КК України до 3 р. 3 міс. позбавлення волі;

- 12.04.2000р. П»ятихатськм райсудом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 81, ч.1 ст. 89,42 ч.3, 42 КК України до 4 р. позбавлення волі;

- 02.08.2005 р. Здолбунівськм райсудом Рівненської області по ч.2 ст. 307, 69 КК України до 2 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнений 23.02.2007 р. Сарненськм райсудом Рівненської області умовно - достроково на 8 міс. 24 дні,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 23 грудня 2009 р.. приблизно о 02.00 год., знаходячись в м. П»ятихатки Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливої зацікавленості, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_2, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров»я потерпілої , прийшли за місцем проживання останньої -по АДРЕСА_3, де в цей же час, через металеву хвіртку паркану, таємно проникли на територію домоволодіння, де згідно розподілених між ними ролей, ОСОБА_3, відчинив кватирку вікна та через утворившийся віконний отвір поник до приміщення житлового будинку та відчинив вхідні двері будинку, впустивши ОСОБА_4 до житлового приміщення. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до потерпілої ОСОБА_2, яка знаходилася на підлозі кімнати і наказав їй не кричати. ОСОБА_4, згідно раніше розподілених ролей, залишився біля потерпілої, з метою перешкодити їй звернутися по допомогу, а ОСОБА_3, знайшовши в одній із кімнат продукти харчування, заволодів ними та поклав до господарської сумки, яку заздалегідь взяв з собою, саме : 1 кг сала, вартістю 35 грн., 1 кг м»яса курятини, вартістю 15 грн., 1 кг сиру, вартістю 20 грн., 1 кг яловичини, вартістю 45 грн., 10 яєць, вартістю 8 грн.. банку консервованих ананасів, ємністю 1 л, вартістю 10 грн..

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, повернувся до потерпілої ОСОБА_2 та почав вимагати у неї передати гроші, які у неї маються, на що потерпіла відповіла, що має тільки 135 грн., які знаходяться в гаманці на столі в приміщення кімнати, після чого ОСОБА_3, продовжуючи вимагати гроші, тримаючи в руках невстановлений ніж, підійшов до потерпілої ОСОБА_2 та підставивши вказаний ніж їй до горла , висловив на її адресу погрозу застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров»я потерпілої, а саме відрізати їй вухо, яку потерпіла сприйняла, як реальну, після чого відкрито заволодів гаманцем з грошима, в сумі 135 грн., який знаходився на столі в приміщенні кімнати та мобільним телефоном, марки « Нокія 1101», вартістю 200 грн., який знаходився там же. Після цього, ОСОБА_3, знайшовши в приміщенні будинку клейку стрічку, зв»язав руки потерпілої, щоб вона не могла покликати на допомогу, та разом з ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли.

Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 468 грн., викраденим розпорядилися на власний розсуд.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину не визнав і пояснив, що злочин не вчиняв, 22.12.2009 р. був на роботі, а з 12 год. ночі до 6 ранку 23.12.2009 р. в нього була його колишня співмешканка ОСОБА_6 26.12.2009 р. до нього прийшов ОСОБА_4 з пляшкою горілки, яку разом випили. Потім прийшов ОСОБА_7, також випив з ними і він його провів до хвіртки. Вранці пішов по воду, і по дорозі від сусідки дізнався, що ОСОБА_4 продав його праску. Із - за цього між ними виникла сварка і він ОСОБА_4 вигнав. На той час у нього був свій мобільний телефон «Нокія», сірого кольору, однак його вкрала його знайома на прізвище ОСОБА_8. З цього приводу до міліції не звертався, просто звернуся до свого знайомого з міліції ОСОБА_9, а він попросив іншого працівника міліції ОСОБА_10 помогти відшукати його телефон. Їздили до цієї дівчини, але її не було вдома, тому від подальших пошуків відмовився і купив собі новий телефон.

ОСОБА_4 вину визнав частково і пояснив, що 23.12.2009 р. був вдома у ОСОБА_3. Грошей не було і не було де заробити, тому у них виникла ідея сходити до потерпілої, у якої неодноразово бував раніше, купував самогон. Приблизно о 2 год. ночі пішли до потерпілої, запропонував ОСОБА_3 залізти у будинок через вікно, оскільки двері потерпіла не відчинила б, що він і зробив та відкрив йому вхідні двері будинку. Потерпіла сиділа на ліжку, він сів поруч, сторожував її, а ОСОБА_3 ходив по будинку, збирав речі. Потім підійшов до потерпілої, став вимагати віддати гроші, вона сказала, що грошей не має, тоді ОСОБА_3 сказав, що відріже їй вухо, хоча ножа в них не було. Гроші і телефон забрав ОСОБА_3, пізніше бачив цей телефон у ОСОБА_3. Після цього пішли додому до ОСОБА_3, де розібрали сумку з викраденим майном. Йому дісталися тільки продукти харчування. Наступного дня до ОСОБА_3 приходив його знайомий на ім»я ОСОБА_11. Куди подівся телефон йому не відомо, між ним та ОСОБА_3 виникла сварка через цей телефон, подумав, що він сховав його від нього, тому від ОСОБА_3 пішов. Ножа у нього не було, у ОСОБА_3 його також не бачив. У вчиненому розкаюється.

Не дивлячись на невизнання вини підсудним ОСОБА_3 та часткове визнання вини підсудним ОСОБА_4, їх вина підтверджується показами потерпілої, свідків, письмовими та речовими доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 23.12.2003 р. знаходилася вдома, спала. Почула шум і встала. Світло не вмикала, побачила в будинку невідомого чоловіка і дуже злякалася. Пам»ятає, що потім лежала на спині на полу в коридорі, але як там опинилася не пам»ятає. Її підняли і посадили на диван, один чоловік залишився біля неї, а другий ходив по будинку, збирав речі. Він же погрожував насильством, казав, що відріже вухо, в нього в руках був ніж з тонким довгим лезом. Вимагав віддати гроші, сказала, що в неї є тільки 135 гри. в гаманці. Коли цей чоловік шукав по будинку речі, знайшов її мобільний телефон. Випадково нажав на клавіші та викликав її онуку, яка передзвонила, і на вимогу цього чоловіка вона сказала онуці , що в неї все добре. Ці чоловіки зрозуміли, що до неї можуть прийти, зв»язали їй руки скотчем та пішли. Ці чоловіки називали один одного на ім»я ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_4, але хто і як саме - сказати не може. Викрали продукти харчування, спиртні напої домашнього виробництва, гроші в гаманці в сумі 135 грн. та телефон, всього на суму 468 грн. Телефон їй повернули. Матеріальних претензій до підсудних немає.

Свідок ОСОБА_7, місце знаходження якого не встановлено, і покази якого оголошені в судовому засіданні, будучи допитаним на досудовому слідстві пояснив, що 25.12.2009р. приблизно о 21 год. приїхав в м. П»ятихатки, зайшов до знайомого ОСОБА_3, який був винен йому 200 грн., де також був ОСОБА_4 Спитав у ОСОБА_3 за борг, однак він не відповів і запропонував вжити горілки, на що погодився. В процесі вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_3 виникла сварка за борг, він сказав ОСОБА_3, що забере телефон, який лежав біля телевізора, на що ОСОБА_3 відповів, що йому однаково. Потім продовжили вживати спиртні напої, а коли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сп»яніли і полягали відпочивати, забрав мобільний телефон сірого кольору та пішов. Потім пішов до своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_14, від них зателефонував ОСОБА_15 та пішов до неї де і переночував. Вранці поїхав додому. Про те, що телефон крадений не знав. ( а.с. 45-46).

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 з 2005 р. по січень 2010 р. 14.01.2010 р. він викрав у неї газову колонку і більше додому не повертався. Де він на даний час може знаходитися їй невідомо.

Свідок ОСОБА_17. пояснив, що наприкінці грудня 2009 р. до нього додому прийшов знайомий ОСОБА_7, у нього був телефон марки «Нокія», можливо сірого кольору. Сказав, що цей телефон забрав за борги у ОСОБА_3 за 1-2 год. до цього. Телефон був розряджений, дав йому свій телефон, він вставив свою карту та комусь телефонував.

Свідок ОСОБА_18. пояснила, що наприкінці грудня 2009 р. до неї додому прийшов ОСОБА_7, в нього був телефон «Нокія» сріблястого кольору. Сказав, що цей телефон забрав у ОСОБА_3 за борги і що цей телефон крадений, у кого не питала. Попросив переставити карточку з цього телефону на їхній, бо телефон був розряджений. Після цього телефонував своїм знайомим, на початку 23 год. він пішов.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що наприкінці грудня 2009 р. до неї прийшов її знайомий ОСОБА_7, в нього був телефон «Нокія» сірого кольору, який був розряджений, тому дала йому свій телефон, він переставив карточку і телефонував.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є працівником П»ятихатського РВ УМВС. Знає ОСОБА_3 по роботі, як особу, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності. До нього ОСОБА_3 з приводу крадіжки телефону не звертався, і з ним цей телефон не шукав.

Свідок ОСОБА_20. пояснила, що перебувала з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з 1999 по 2001 р., мають спільного сина. В ніч з 22 на 23.12.2009 р. у ОСОБА_3 вдома не була і не ночувала.

Свідок ОСОБА_21., яка не з»явилася в судове засідання в зв»язку з хворобою, і покази якої оголошені в суді, будучи допитаною на досудовому слідстві, пояснила, що 24.12.2009р. з невідомого їй номера до неї зателефонував ОСОБА_3, якого знала раніше, привітав з Новим роком. Через декілька днів з цього ж номера зателефонував невідомий чоловік і запитав, хто вона така. Більше з нього ніхто не дзвонив.

З протоколу огляду місця події від 23.12.2009 р. слідує, що вхід на територію домоволодіння АДРЕСА_3 здійснюється через металеву хвіртку, вікно в будинку відчинено , біля вікна із зовнішньої сторони будинку на снігу виявлено слід взуття ( а.с. 7-16).

З протоколу огляду від 09.01.2010 р. слідує, що ОСОБА_7 добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія -1101» , сірого кольору ( а.с. 39-40 )

Відповідно до протоколу впізнання від 19.01.2010 р. слідує, що ОСОБА_2 впізнала мобільний телефон марки «Нокія 1101», як належний їй і викрадений 23.12.2009 р. ( а.с. 165-166).

З протоколу огляду мобільного телефону та постанови слідує, шо мобільний телефон марки «Нокія 1101» залучено у якості речового доказу ( а.с. 164. 167 ).

З протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_4 підтвердив раніше надані ним покази про обставини заволодіння майном ОСОБА_2 ( а.с. 120-123).

Вартість викраденого підтверджується довідкою П»ятихатського госпрозрахункового ринку , згідно з якою вартість мобільного телефону марки «Нокія 1101» б/у становить 200 грн. (а.с. 22).

З протоколів відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_2 слідує, що вказані особи в присутності понятих розказали і показали про обставини заволодіння майном ОСОБА_2 23.12.2009 р. ( а.с. 120-123, 151-154).

Таким чином, оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що вони являються належними та допустимими по справі, а факт вчинення злочину підсудними, знайшов своє підтвердження в суді.

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_3 в частині заперечення ним факту вчинення злочину,оскільки вони спростовуються показами підсудного ОСОБА_4, який давав послідні свічення щодо обставини вчинення злочину як на досудовому слідстві так і в суді, а також показами потерпілої, свідків , письмовими та речовими доказами по справі, наведеними вище.

Також, суд критично оцінює покази підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо заперечення застосування відносно потерпілої ОСОБА_2 погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров»я та застосування ножа, оскільки покази підсудних в цій частині спростовуються показами потерпілої ОСОБА_2, яка давала, як на досудовому слідстві так і в суді, послідовні покази щодо цих обставин, які суд вважає правдивими.

Разом з тим, із обвинувачення підсудних підлягає виключенню вказівка на те, що підсудним ОСОБА_3 при залишенні будинку потерпілої були зв»язані ноги останньої, так як ці обставини ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в суді не підтвердила.

Також, з обвинувачення підсудного ОСОБА_3 підлягають виключенню обставини, щодо викрадення 4 пляшок спиртних напоїв, оскільки , як пояснила в судовому всіданні потерпіла ОСОБА_2 , вказані напої були домашнього виробництва, тому не можуть являтися предметом даного злочину.

Таким чином, факт вчинення злочинів підсудними, знайшов своє підтвердження в суді, а їх дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, і небезпечного для життя чи здоров»я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло.

При призначення покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, обставини, пом'якшуючі покарання, особи винних.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили особливо тяжкий злочин.

До обставин, пом»якшуючих покарання ОСОБА_4, суд відносить його щире каяття в межах визнаної ним вини, активне сприяння розкриттю злочину.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується негативно, ОСОБА_4 посередньо, обидва раніше неодноразово притягувалися до кримінально відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Врахувавши обставини справи та особи винних, суд прийшов до висновку, що підсудним слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі із застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, а підсудному ОСОБА_4, з врахуванням обставин, які пом»якшує його покарання, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 187 КК України.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон - залишити потерпілій ОСОБА_2

Керуючись ст..ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч.3 ст. 187 КК України і призначити покарання у вигляді СЕМИ років ШЕСТИ місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4 визнати винним по ч.3 ст. 187 КК України і призначити покарання у вигляді СЕМИ років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Нокія» 1101»- залишити потерпілій ОСОБА_2

Строк покарання ОСОБА_3 обраховувати з 10 січня 2010 р.

Строк покарання ОСОБА_4 обраховувати з 10 січня 2010 р.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - ОСОБА_3,ОСОБА_4 - залишити тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим а той же строк з моменту вручення копії вироку, через П»ятихатський районний суд..

Головуючий - суддя: