Справа № 755/9021/14-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю представника ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві скаргу представника ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року про закриття кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 від 19.02.2014 року, -

в с т а н о в и в:
Представник ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року про закриття кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 від 19.02.2014 року.

У судовому засіданні, представник ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_3 підтримав скаргу та послався на необґрунтованість вищезазначеної постанови, оскільки вона винесена без належної перевірки обставин, які зазначачалися у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а тому просить постанову скасувати та направити матеріали для проведення досудового розслідування в загальному порядку.

У судове засідання слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги не з`явився, про поважні причини неявки, визначені ст. 138 КПК України, не повідомив, у зв`язку з чим, суд враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у його відсутність.

Суд, вивчивши скаргу, заслухавши доводи представника, приходить до наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів провадження 18.02.2014 до Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві надійшла заява від представника ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_5 про те, що 18.02.2014 року остання знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 виявила зміну врізних замків вхідних дверей до нежилого приміщення, яке орендується ПТ, яка у подальшому 19.02.2014 року була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.

За результатами досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0020505 від 19.02.2014 року, закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 9 визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого про проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, в ній не в повній мірі викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу.

Крім того, з оскаржуваної постанови слідує, що під час перевірки заяви представника ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_5 , сам заявник безпосередньо по обставинах, викладених в його заяві, не опитувався, оскільки такі відомості не віднайшли свого відображення у процесуальному рішенні слідчого, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), згідно з якими перевірка таких скарг не може обмежуватись поверхневими діями, оскільки відповідно до норм Глави 20 КПК України, проведення допиту заявника є імперативною нормою при здійсненні досудового розслідування, з метою отримання (збирання) доказів, перевіркою вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Тож, не здійснення слідчим під час досудового розслідування, допиту заявника, його не попередження за ст.ст. 383 КПК України про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, прямо суперечить вище вказаним нормам КПК України та практиці ЄСПЛ, адже наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року про закриття кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 від 19.02.2014 року скасуванню для відновлення досудового розслідування та проведення його у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 310, 395 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу представника ПТ «Ломбард «Совєтський «Рязанцева і компанія» - ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року про закриття кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 від 19.02.2014 року, - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 від 13.03.2014 року про закриття кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002050 від 19.02.2014 року, - скасувати.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: