№ 1-кп/756/974/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Києві, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
Судовим слідством Оболонський районний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:
У відповідності до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2535/10 від 25.03.2004 р. та ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішення КОКДК, ЗОЦЕНКО має право на зайняття адвокатською діяльністю.
В ході досудового розслідування встановлено, що 26.02.2015 р. о 13 год. 35 хв. на мобільний телефон адвоката ЗОЦЕНКА зателефонував громадянин ОСОБА_7 та повідомив, що в останнього є проблеми, пов`язані з викликом до органу досудового розслідування, а саме слідчого відділу лінійного відділу на ст. Київ Пасажирській УМВС України на Південно-Західній залізниці для дачі показів у якості свідка по кримінальному провадженню №0000703 від 12.11.2014 р. за фактом самовільного зайняття земельної ділянки громадянином ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Крім того, ЛЕЗНІК повідомив ОСОБА_9 , що перший заступник начальника ЛВ начальник СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирській УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_10 порадив йому звернутися за правовою допомогою до нього та надав візитівку останнього.
Також встановлено, що досудове розслідування за даним кримінальним провадженням здійснював слідчий СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирській УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_11 , безпосереднім керівником якого був ОСОБА_12 .
В подальшому ЛЕЗНІК повідомив йому, що може вплинути на ЧУМАКА, щоб останній, як керівник органу досудового розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого, прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000703.
В свою чергу, ЛЕЗНІК запропонував ОСОБА_9 надати грошові кошти в сумі 5 000 доларів США за його вплив на те, щоб ОСОБА_13 , як керівник органу досудового розслідування, прийняв рішення про закриття кримінального провадження №0000703 в порядку ст.284 КПК України.
В цей час у ОСОБА_9 виник намір, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ЛЕЗНІКА за вплив на прийняття рішення уповноваженою на те особою, а саме: першим заступником начальника ЛВ начальник СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирській УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_14 .
В подальшому, ЛЕЗНІК, на виконання досягнутих раніше домовленостей, в приміщенні кафе «Євразія», розташованого на перетині вул. Межигірська та Верхній Вал у м. Києві, передав ОСОБА_9 першу частину неправомірної вигоди у сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що за офіційним курсом станом на 10.03.15 р. становить 21 736 грн., за обіцянку здійснити вплив на те, щоб ЧУМАК прийняв рішення про закриття кримінального провадження.
Далі ЛЕЗНІК, на виконання досягнутих раніше домовленостей, 20.05.15 р. біля 20 год., поблизу вул. Бережанської в м. Києві, передав ЗОЦЕНКУ другу частину неправомірної вигоди у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, що за офіційним курсом станом на 20.05.15 р. становить 42 504 грн., за обіцянку здійснити вплив на те, щоб ОСОБА_13 прийняв рішення про закриття кримінального провадження.
17.06.15 р., близько 18 год. 39 хв. ЛЕЗНІК, на виконання досягнутих раніше домовленостей, знаходячись в Оболонському районі м. Києва, поблизу буд.№16 по вул. Бережанській, знаходячись в автомобілі «Хюндай i30» д.н.з. НОМЕР_1 , передав ОСОБА_15 останню частину неправомірної вигоди у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, що за офіційним курсом станом на 17.06.15 р. становить 44 296 грн., за обіцянку здійснити вплив на те, щоб ЧУМАК прийняв рішення про закриття кримінального провадження, після чого ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронного органу.
Такі дії підозрюваного, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфіковано за ч.2 ст. 369-2 КК України.
16 листопада 2015 р. між прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_16 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000106, та громадянином ОСОБА_17 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_18 , дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 369-2 КК України. Підозрюваний ОСОБА_18 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_18 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. із спеціальною конфіскацією: грошових коштів у сумі 21 736 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.15 р. становить 1 000 доларів США, грошових коштів у сумі 38 253 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 20.05.15 р. становить 1 800 доларів США,а також отримана згода підозрюваного на його призначення. Підозрюваний також взяв на себе інші зобов`язання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_18 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що громадянин ОСОБА_18 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_18 , вчинив дії, які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст. 369-2 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_15 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16 листопада 2015 р. між прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_16 та підозрюваним ОСОБА_17 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 листопада 2015 р. покарання у виді штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. із спеціальною конфіскацією: грошових коштів у сумі 21 736 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 10.03.15 р. становить 1 000 доларів США, грошових коштів у сумі 38 253 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 20.05.15 р. становить 1 800 доларів США.
Стягнути с засудженого ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат по справі, пов`язаних з проведення судових експертиз, в загальній сумі 3 930 грн. 88 коп. в доход держави.

Речові докази за даною справою

- заяву ОСОБА_19 , відповідь за підписом ОСОБА_20 ; матеріали кримінального провадження № 0000703; які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Київської обл. залишити при матеріалах кримінального провадження;

- CD-R Philips 700MB; оптичні диски DVD-R 4/7 GB 2 шт.; мобільні телефони в кількості трьох штук; візитівки 10 шт.; клаптик паперу з надписом; які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Київської обл. знищити;

- договір відкриття банківського рахунку № НОМЕР_2 на 3 арк.; пластикову картку «Універсал» Приват Банку №798041; ноутбуки в кількості 2 шт.; які зберігаються в кімнаті речових доказів прокуратури Київської обл. повернути власнику для використання за належністю;

- грошові кошти в сумі 2 200 доларів США передати до фінансової частини СБ України для використання за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1