11-сс/775/34/2015(м)

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
заявника ОСОБА_7
представника заявника-адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
14 листопада 2014 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від слідчого надійшло клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_10 .
Із зазначеного клопотання вбачається, що невстановленими особами, у невстановлену дату та час, за невстановлених обставин створена в м. Маріуполі терористична група, у складі терористичної організації «Донецька народна республіка» (надалі ДНР), створеної 07 квітня 2014 року проросійськими активістами в м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та Державного кордону України, в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, з метою вчинення дій, спрямованих на дестабілізацію обстановки в м. Маріуполі, зокрема, вчинення на території м. Маріуполя Донецької області диверсій та терористичних актів, а також сприяння подальшому захопленню м. Маріуполя незаконними збройними формуваннями ДНР, в тому числі шляхом створення диверсійно-розвідувальних груп.
До складу терористичної групи вказаними невстановленими особами були залучені та за власною ініціативою увійшли зокрема:
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець РФ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , позивний «сорок сьомий»;
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Новосибірської області РФ, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Маріуполя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; а також інші особи, не встановлені органами досудового розслідування.
Діючи з метою проведення на території м. Маріуполя диверсійної та терористичної діяльності шляхом скоєння підриву декількох одиниць саморобного вибухового пристрою для руйнування транспортних споруд, які перебувають на маршрутах пересування військовослужбовців та техніки ЗС України в м. Маріуполі, ОСОБА_10 виїжджав до місця дислокації бойовиків в н.п. Саханка, де отримував відповідне завдання, вибухівку та зброю.
Виявлені та вилучені під час обшуку предмети та документи , за твердженнями слідчого, належать ОСОБА_10 .
Необхідність накладення арешту на зазначені предмети та документи слідчий в клопотанні обґрунтував тим, що вони можуть зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення, оскільки вказані речі були підшукані та пристосовані ОСОБА_10 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим необхідно накласти на них арешт.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2014 року клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_10 задоволено.
Крім того, в обґрунтування апеляційних вимог представник заявника вказує, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2014 року в приміщенні магазину «Росавто» слідчим 13 листопада 2014 року був проведений обшук, про що було складено протокол, який було виготовлений нерозбірливим почерком. Під час обшуку в магазині слідчим було вилучено, крім іншого, дві флешки з робочими програмами, чотири флешки - податкова інспекція, два міні диска - розрахунки з банком, три системних блока комп`ютера, один ноутбук, а також чотири флешки, які знаходились на столі.
Вказує, що судове засідання щодо накладення арешту на майно проведено у відсутність ОСОБА_7 , тому суду першої інстанції нічого не було відомо про те, що перелічені речі належать не ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 та використовувалися останнім для здійснення його підприємницької діяльності в роботі належного йому магазина « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Оскільки вилучені флешки є носіями інформації та бухгалтерських програм для ведення обліку матеріальних цінностей та рухів по розрахунковим рахункам, обліку заробітної плати працівників, а вилучені комп`ютери є пристроями для роботи з вказаними програмами та носіями, за допомогою яких здійснювалася підприємницька діяльність в магазині, то вилучивши вказані речі, слідчий фактично повністю паралізував підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , а також діяльність магазину, у зв`язку із чим робота магазину припинена на невизначений час.
Заслухавши доповідача, заявника та його представника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про законність і обґрунтованість рішення слідчого судді з проханням залишити його без змін, перевіривши судові та надані сторонами матеріали і, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з поверненням апеляційної скарги заявнику з наступних підстав.
З наданого заявником ОСОБА_7 при апеляційному розгляді свідоцтва про право власності вбачається, що він є власником нежитлового будинку магазина « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в приміщенні якого 13 листопада 2014 року проведений обшук, в ході якого було вилучене майно, зазначене в клопотанні слідчого про арешт майна. За твердженнями ОСОБА_7 він також є власником вилученого в ході обшуку та арештованого майна, зазначеного в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 174 ч.1,2 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.
Арешт майна може бути скасований повністю чи частково, якщо власник або володілець майна доведуть, що арешт накладений необґрунтовано.
Як встановлено в ході апеляційного розгляду ОСОБА_7 не був присутній при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про арешт майна, звертався до слідчого судді з клопотанням про його часткове скасування, але ухвалою слідчого судді від 28 січня 2015 року в його задоволенні відмовлено. Отже, ОСОБА_7 скористувався своїм правом, передбаченим зазначеною нормою кримінального процесуального закону.
Виходячи з наведеного та положень ст.ст. 393, 309 ч. 3 КПК України ОСОБА_7 , як власник або володілець арештованого майна, не має право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про накладення на нього арешту. Він має право подати свої заперечення під час підготовчого провадження в суді або в ході судового провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 399, 407 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Повний текст ухвали буде проголошений 26 лютого 2015 року о 10 годині.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4