Справа № 303/6033/13-к
У Х В А Л А

20 вересня 2013 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Довжанин В.М., при секретарі Пуга В.П., за участю сторін кримінального провадження старшого слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1, прокурора Гнідого О.Ю., адвоката ОСОБА_2, заявника ОСОБА_3, розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.09.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2013 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту транспортного засобу марки «RENAULT TRAFIK», білого кольору, д/н НОМЕР_1, накладеного ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.09.2013 року.

Заяву мотивував тим, що при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб судом не було повідомлено власника та користувача транспортного засобу про дату та час розгляду даного клопотання.

При накладенні арешту, не враховано, що даний транспортний засіб належить не підозрюваному, а іншій особі, а саме: ОСОБА_4, також не вказано доказів про причетність до вчинення злочину власника транспортного засобу, та не вказано строк дії ухвали.

Заявник ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримали повністю, просили скасувати арешт з підстав, вказаних в самому клопотанні.

Слідчий Гряділь І.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, так як арештоване майно є речовим доказом по кримінальному провадженню та наявні правові підстави його арешту

Прокурор Гнідий О.Ю. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, з тих підстав, що арешт було накладено на майно, яке є речовим доказом по кримінальному провадженню і має доказове значення.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту та матеріали клопотання на накладення арешту на транспортний засіб, заслухавши думку учасників процесу слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.09.2013 накладено арешт на транспортний засіб марки «RENAULT TRAFIK», білого кольору, д/н НОМЕР_1, що знаходить на штраф майданчику Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області за адресою м. Мукачево, вул. Ужгородська, 25.

Правовою підставою накладення даного арешту є належність даного транспортного засобу до ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди його вчинення

Вище вказана річ не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Що стосується строку дії ухвали про накладення арешту, то слід вказати наступне: відповідно до ч. 11 інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13 в ухвалі про задоволення клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен зазначити строк її дії, враховуючи, що для запобіжних заходів, арешту майна цей строк є пропорційним строку досудового розслідування два місяці.

Відповідно до ч. 13 вище вказаного листа розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слід звернути увагу, що згідно з ч. 1 ст. 147 КПК клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення розглядається слідчим суддею, судом (під час судового розгляду), який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Такий підхід, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, доцільно використовувати й при розгляді клопотань про скасування відсторонення від посади та арешту майна. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках:

- визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає;

- надходження від прокурора або підозрюваного/обвинуваченого, якого було відсторонено від посади, клопотання про те, що у подальшому застосуванні такого заходу минула потреба. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про відсторонення від посади, на відміну від ухвали слідчого судді про відсторонення від посади або відмову у ньому (п. 11 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає;

- надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Заявник ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_2 в свою чергу не довели суду, що вище вказаний арешт є необґрунтованим, та минула потреба в його застосуванні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту є передчасним та необґрунтованим.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 167, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.09.2013 року відмовити.

Ухала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.М. Довжанин

Висловлені в цій ухвалі висновки про будь-які обставини щодо суті підозри / обвинувачення не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду / слідчого / прокурора під час цього (іншого) кримінального провадження (ст.198 КПК).

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного / обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється / обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні (ст. 193 КПК).