Справа № 438/58/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/747/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 03 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислава Львівської області, українця, громадянин України, проживаючого в АДРЕСА_1 без реєстрації, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 03 жовтня 2014 року вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєдно невідбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року і остаточно визначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків - 3 /три/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 слід рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борислава Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_3 з опікуном ОСОБА_10 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , учень 7 класу СШ № 3 м. Борислава, раніше судимого 30 жовтня 2014 року вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч. 3 ст. 185, 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків - 3 /три/ роки 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду визнано винними та засуджено обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за те, що вони повторно 10 січня 2015 року близько 02:00 год. за попередньою змовою групою осіб між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, де ОСОБА_7 залишився на подвір`ї вище вказаного будинку з метою попередження ОСОБА_9 в разі виявлення сторонніх осіб, а ОСОБА_9 шляхом розбиття шибки вікна проник в середину вказаного будинку, звідки намагався таємно викрасти 3 кг. салату «Олів`є» вартістю 173,97 грн., 1 кг. салату «Корейська морква» вартістю 39,99 грн., 0,6 кг. холодця по домашньому вартістю 36,04 грн. та 500 гривень, а всього на загальну суму 750 гривень, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, так як на місці події ОСОБА_9 був виявлений потерпілою ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 з місця події втекли.

Крім цього, 10 січня 2015 року близько 03:00 год. обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_6 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, підійшли до приміщення гаражу, належного ОСОБА_13 , і через незачинені двері проникли в середину вказаного гаражу, звідки намагалися повторно, таємно викрасти сітку картоплі ємністю 12 кг. вартістю 30 гривень, дитячі санки вартістю 145 гривень, 7 пляшок ємністю 0,7 л. вина марки «Токальське» вартістю 511 гривень, 5 пляшок ємністю 0,7 л. вина марки «Чилійське» вартістю 460 гривень, 5 пляшок ємністю 0,7 л. вина марки «Південно Африканське Мускатне» вартістю 400 гривень, на загальну суму 1546 гривень, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі, так як на місці події були виявлені потерпілим.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб між собою, повторно вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднаного із проникненням у житло та у інше приміщення, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційу скаргу, в якій вважає вказаний вирок незаконним та необгрунтованим, а висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме: висновки суду про винуватість ОСОБА_7 не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що суд не навів достатніх мотивів вини ОСОБА_7 , оскільки останній вини своєї не визнає та не скоював даних злочинів.

Просить даний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора щодо відхилення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається із матеріалів кримінальної справи суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченими злочину. Висновок суду про доведеність їх вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку.

При цьому, на думку колегії суддів, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в інкримінованих їм злочинах повністю підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні зазначив, що дані злочини вони вчиняли вдвох з ОСОБА_7 , і саме ОСОБА_7 був затриманий потерпілим ОСОБА_13 , показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події від 10 січня 2015 року та фототаблицями до них, а також іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому злочинів.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені кожним наведеним вище належним, допустимим та достовірним доказом, сукупність яких є достатньою та взаємозв`язаною, прийняв вірне та обгрунтоване рішення про винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3. ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно не взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що він наміру нічого викрадати не мав, що ОСОБА_9 йому нічого не казав, що йде красти і він фактично його не бачив, що він пару раз постукав у двері будинку потерпілого ОСОБА_13 , щоб попросити допомоги, тому що був п`яний і йому було погано, і жодних злочинів він не скоював та не мав такого наміру, оскільки такі його покази повністю спростовуються наведеними вище належними, допустимими та достовірними доказами його вини.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції вірно врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; та обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто вчинення ним злочину неповнолітнім, а також обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, тобто вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння та стосовно особи похилого віку.

А тому, на думку колегії суддів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_7 злочинів, особу кожного з них, що вони по місцю проживання характеризуються позитивно, що ОСОБА_7 є круглим сиротою, по місцю навчання характеризується посередньо, що злочин кожен з них вчинив в період іспитового строку, та враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання, суд дійшов до правильного висновку, що кожному з них слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередженням скоєння ними нових злочинів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що органи слідства і суд дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є необґрунтованими.

Також колегія суддів при перевірці справи та прийнятого рішення не виявила допущених істотних порушень КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому відмовляє захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бориславського міського суду Львівської області від 03 червня 2015 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді