АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1308/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 646/1057/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, україгнць, громадянин України, з середньо-технічною освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.08.2014р. вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 1 рік, -
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і йому призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71, 72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 13 серпня 2014 року остаточно призначено покарання 3 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого змінено на тримання під вартою.
Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 491грн. 92коп.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Як встановив суд, ОСОБА_9 11 січня 2015 року, знаходячись в гаражі на території гаражного кооперативу, який розташований за адресою: м.Харків, вул.Алуштінська, у свого знайомого ОСОБА_10 , побачив медичний шприц об`ємом 5 мл., та ввібрав в нього наркотичний засіб опій, який раніше виготовив ОСОБА_10 , після чого разом з останнім направився на маршрутному таксі до станції метро «Холодна гора», звідки пішки попрямували до будинку АДРЕСА_2 .

11.01.2015 року о 05 годині 40 хвилин біля підходу будинку № 176 проспекту Гагаріна в м.Харкові працівниками міліції був зупинений ОСОБА_9 та на запитання співробітників міліції про наявність в нього заборонених речовин, ОСОБА_9 відповів, що в нього є медичний шприц ємністю 5 мл. з опієм ацетильованим. Після чого у ОСОБА_9 з правого карману куртки, яка була одягнута на ньому, працівниками міліції був вилучений медичний шприц, об`ємом 50 мл, в якому знаходилась речовина світло - коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 44 від 22.01.2015 року є небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,0675 грама.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок шляхом пом`якшення призначеного покарання, призначивши обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті і частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. На думку захисника, суд, хоч і зазначив у мотивувальній частині вироку пом`якшуючі покарання обставини, однак фактично їх не врахував. Як вказує захисник, за наявності обставин, які пом`якшують покарання і відсутності таких, що його обтяжують, суд не обрав мінімальний термін покарання, при цьому не зазначивши, чому не можливе виправлення обвинуваченого за менший термін ув`язнення.
Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу та пом`якшити призначене покарання, прокурора, який вважав вирок законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на перевірених судом, за згодою учасників судового провадження, в порядку ч. 3 ст.349 КПК України доказах.

Фактичні обставини справи, та винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оскаржуються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє та переглядає його в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який раніше був судимий зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України і вчинив новий злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого.
Разом з тим, колегія суддів, враховуючи обставини вчинення злочину, стан здоров`я обвинуваченого, який страждає хронічним гепатитом, має батьків похилого віку, які потребують його піклування, вважає можливим пом?якшити призначене ОСОБА_9 покарання. Така позиція колегії суддів співпадає з рекомендаціями які зазначені в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (з наступними змінами), згідно з якими, із урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, його наслідків та даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання, зокрема, особам, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_9 змінити.

Пом`якшити ОСОБА_9 призначене покарання за ч.2 ст.309 КК України до 2 (ДВОХ) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 13 серпня 2014 року і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 2 (ДВОХ) років 3 (ТРЬОХ) місяців позбавлення волі.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5