612/712/15-к
1-кп/612/76/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження №0002474 від 07 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 03 жовтня 2015 року, близько 20 годин 00 хвилин, прийшов до магазину ПП «Гринько», який розташований за адресою: вул. Радянська смт. Близнюки Харківської області, щоб здійснити покупки. Перебуваючи в магазині, ОСОБА_5 помітив на прилавку шкіряний чохол з телефоном. Впевнившись, що поруч немає господаря та особи, які знаходяться в магазині, за його діями не спостерігають, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою наживи взяв даний чохол з телефоном та таємно поклав його до своєї сумки, таким чином незаконно заволодів чужим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №9960 від 22 листопада 2015 року вартість викраденого майна складає 632 гривні.

Таким чином ОСОБА_4 завдано матеріального збитку на суму 632 грн.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено про укладання угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1. ст.185 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді громадських робіт на строк 80 годин.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Розглядаючи в судовому порядку питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_4 зі свого боку також підтвердив суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, викрадене було повернено, зазначену угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими. Просив суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 скоїв таємне викрадання чужого майна (крадіжку) у потерпілого ОСОБА_4 , тобто його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні, якому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 жовтня 2015 року присвоєно №0002474, року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 листопада 2015 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді ГРОМАДСЬКИХ РОБІТ на строк ВІСІМДЕСЯТ годин.
Речові докази: «ДВД» диски залишити на зберігання в матеріалах справи; мобільний телефон «НТС sensation Z 715 E», чохол зі шкірозаміннику, флеш карту мікро сіді на 4 ГБ, сім карту МТС, повернуті на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому ж.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №9960 від 22 жовтня 2015 року в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором чи потерпілим виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1