У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року
Колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,при секретарі ОСОБА_4 ,за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченої ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області,громадянки України,з середньою спеціальною освітою,не працюючої,розлученої,мешкає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.115 ч.1 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А:
В провадження Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали вказаного вище кримінального провадження,по якому заступником прокурора Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_8 затверджений обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити судовий розгляд кримінального провадження відповідно до обвинувального акта,у відкритому судовому засіданні,вважає обвинувальний акт складеним з додержанням всіх вимог ст.291 КПК України,кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя. Підстав для прийняття іншого процесуального рішення не вбачає.
Обвинувачена та захисник заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження та заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
В обґрунтування клопотання захисник зазначає,що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення,обвинувачення пред*явлено не конкретно,мотив та мета вчинення злочину,час виникнення умислу у обвинуваченої на позбавлення потерпілого життя та час вчинення злочину,не встановлені. Неконкретне обвинувачення порушує право обвинуваченої на захист.
Прокурор з приводу клопотання захисту висловився про його безпідставність.
Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з*явився з невідомих суду причин,викликався шляхом направлення судової повістки,що не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання без його участі.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши відповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про повернення обвинувального акта прокурору як такого,що не відповідає вимогам КПК України,виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального судочинства, у тому числі, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні щодо учасників кримінального провадження здійснюється судом при проведенні підготовчого судового засідання.
Як передбачено ст.314 ч.3 п.3 КПК України,у підготовчому судовому засіданні суд може прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору,якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України ,обвинувальний акт має містити такі відомості:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального провадження, правову кваліфікацію кримінального правопорушення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта;
9)дату та місце його складання та затвердження.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню,зокрема:подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.
Виконання,зокрема,вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України про викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор з урахуванням приписів ст.91 КПК України вважає встановленими, передбачає викладення цих обставин в однозначно зрозумілій формі,конкретно та повно.
В підготовчому судовому засіданні колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт був складений без дотримання положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки, на переконання суду,фактичні обставини кримінального правопорушення,які прокурор вважав встановленими, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація самого кримінального правопорушення,викладені в обвинувальному акті суперечливо, неоднозначно, не конкретно та неповно.
Так,з обвинувального акту вбачається,що 29.09.2014 р.приблизно о 13.30 год.обвинувачена ОСОБА_6 разом з потерпілим ОСОБА_10 та особою,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,перебували на кухні за місцем мешкання обвинуваченої по АДРЕСА_1 ,де вживали спиртні напої.В подальшому між сторонами виник конфлікт,в процесі якого вони переміщалися по квартирі, ОСОБА_6 разом з особою,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,вчиняли відносно потерпілого протиправні дії в приміщенні коридору , кухні,кімнати,що мало наслідком смерть потерпілого. Очевидно,що вказані дії тривали певний проміжок часу,проте час вчинення самого злочину обвинуваченою та особою,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,в обвинувальному акті не зазначено,вказано лише про початок вживання сторонами спиртних напоїв.
Також,згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у тому,що у вказаний вище день та час,перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 ,на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до потерпілого,з метою його вбивства,в приміщенні коридору ножем нанесла останньому не менше двох ударів в область спини,далі в приміщенні кімнати нанесла не менше трьох ударів ножем потерпілому в область спини,після падіння потерпілого на підлогу нанесла йому множинну кількість ударів ножем по різним частинам тіла.
Згідно обвинувачення ОСОБА_6 вбачається,що за висновком експерта № 3642 від 11.11.2014 р.обвинувачена спричинила потерпілому тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани з пошкодженням правої легені, на задній поверхні грудної клітини справа, по задній підпаховій лінії; проникаюча, колото-різана рана з пошкодженням правої легені на задній поверхні грудної клітини справа; проникаюча, колото-різана рана, з пошкодженням селезінки на задній поверхні грудної клітини зліва; проникаюча, колото-різана рана з пошкодженням правої легені на правій боковій поверхні грудної клітини; проникаюча, колото-різана рана, з пошкодженням печінки на правій боковій поверхні тулуба, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя, знаходяться в прямому, закономірному, причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.
Особа,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,дерев*яною битою наніс потерпілому не менше чотирьох ударів в область голови,від дій цієї особи потерпілому за вказаним вище висновком експерта були завдані тілесні ушкодження у виді забитої рани в тім`яно-потиличні області зліва; забитої веретеноподібної рани в лобно-тім`яній області зліва; забитої дугоподібної рани в лобно-тім`яній області зліва; забитої косовертикальної, веретеноподібної рани в правій скроневій області; сім забитих ран в лобній області справа; забитої рани на рівні правої брови; забитої, косовертикальної рани на верхньому повіці правого ока; дві забиті поверхневі рани на шкірі верхньої губи справа; забитої рани на підборідді; багато-уламковий перелом кісток склепіння черепа; повний поперечний перелом нижньощелепної кістки на рівні перших зубів, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя, знаходяться в прямому, закономірному, причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Водночас ,згідно обвинувачення ОСОБА_6 ,останній інкримінуються аналогічні тілесні ушкодження лише як тяжкі тілесні ушкодження,що є небезпечними для життя.
Крім того,з фактичних обставин кримінального правопорушення,які прокурор вважав встановленими,вбачається,що ОСОБА_6 та особа,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,в процесі вчинення протиправних дій відносно потерпілого,діяли спільно,спиралися у своїх діях один на одного,між їхніми діями є причинний зв*язок.
Проте правова кваліфікація самого кримінального правопорушення в обвинувальному акті як такого,що вчинене розрізненими,не пов*язаними між собою діями кілької осіб,протирічить викладеним фактичним обставинам.
В обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення ОСОБА_6 із зазначенням мотиву і мети дій особи,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,форми його вини,без встановлення яких пред*явлене обвинувачення є неконкретним, що унеможливлює захист ОСОБА_6 від пред`явленого обвинувачення шляхом вчинення дій,передбачених ст.20 КПК України.
Про вказані обставини прокурор,що затвердив обвинувальний акт,був обізнаний,оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та особи,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком,вже повертався з підстав,передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України,ухвалою колегії суддів Шевченківського району м.Запоріжжя від 12.05.2015 р.,яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.07.2015 р.
Відповідно до вимог ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Із реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається,що ці вимоги виконані. У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено,що після складання 30.03.2015 р.старшим слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ОСОБА_11 обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та особи,відносно якої матеріали кримінального провадження виділені у зв*язку із розшуком(п.70 розділу іі реєстру),який був повернутий прокурору в порядку ст.314 КПК України,процесуальні дії по кримінальному провадженню не проводились,процесуальні рішення не приймались до 07.10.2015 р.,в цей день прокурором при здійсненні процесуального керівництва була винесена постанова про виділення матеріалів кримінального провадження відносно особи у зв*язку із розшуком(п.71 розділу іі реєстру) та старшим слідчим СВ Шевченківського РВ ЗМУ ОСОБА_11 складений даний обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 (п.72 розділу іі реєстру).
Таким чином,повторне звернення прокурора до суду з обвинувальним актом без усунення недоліків,ігноруючи ухвалу суду,вказує про єдину мету - направлення обвинувального акта до суду будь-яким шляхом,всупереч приписам ст.8,9 КПК України про здійснення кримінального провадження з додержанням принципів законності та верховенства права. Крім того,повернення обвинувального акта прокурору і його повторне звернення до суду з аналогічним обвинувальним актом призводить до порушення однієї із загальних засад кримінального провадження, а саме розумності строків (ст. 28 КПК України)та права людини на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом ,який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення(ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Аналізуючи наведене,під час підготовчого судового засідання колегія суддів встановила підстави для прийняття рішення,передбаченого п.3 ч.3 ст.314 цього Кодексу про повернення обвинувального акта прокурору.
Керуючись ст.314-316,392 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А :
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, повернути прокурору для приведення обвинувального акта у відповідність з положеннями ст.291 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3