№ 207/4261/15-к
№ 1-кс/207/1009/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську клопотання слідчого СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи раніше судимим за корисливі злочини, останній раз 12.02.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст. ст. 104, 105 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став і протягом іспитового строку вчинив повторно корисливий злочин. Повторно 01.06.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв. маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 , прийшли на парну залізничну платформу 160 км. дільниці станція Баглій - ст. Сухачівка Придніпровської залізниці, де діючи таємно, реалізуючи свій злочинний намір, почали руками виламувати секції огородження платформи, які переносили у лісосмугу, що розташована в районі вул. Дніпропетровська м. Дніпродзержинська, демонтувавши та викравши таким чином 39 секцій огороджень платформи довжиною 58, 5 м., вартість однієї секції вагою 10 кг., 31 грн. без ПДВ, з ПДВ 37,20 грн. На загальну суму 1209,00 грн. без ПДВ, з ПДВ 1450,80 грн., що належать Державному підприємству «Придніпровська залізниця».

Заволодівши таким чином викраденим майном, з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим на свій розсуд, чим завдали Державному підприємству «Придніпровська залізниця» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір повторно: 15.06.2015 року, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 , прийшли на непарну залізничну платформу ст. Дніпродзержинськ пасажирський Придніпровської залізниці, де діючи таємно, реалізуючи свій злочинний намір, почали руками виламувати верхні частини огородження платформи, які перенесли на вул. Кізлярська м Дніпродзержинська, демонтувавши та викравши таким чином 9,5 м. швелера та 1,5 м. металевої труби вартістю 22,98 грн. за метр без ПДВ, з ПДВ 27,58 грн. На загальну суму 252,83 грн. без ПДВ, з ПДВ 303,40 грн., що належать Державному підприємству «Придніпровська залізниця».

Заволодівши таким чином викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим на свій розсуд, чим завдали Державному підприємству «Придніпровська залізниця» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, повторно: 23.06.2015 року, приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 , прийшли на парну залізничну платформу 160 км. дільниці станція Баглій - станції Сухачівка Придніпровської залізниці, де діючи таємно реалізуючи свій злочинний намір, почали руками виламувати металеве огородження платформи та металеву лавку, які перенесли у лісосмугу, що розташована в районі вул. Дніпропетровської м. Дніпродзержинська, демонтувавши та викравши таким чином: 5секцій металевої огорожі, вагою 10 кг. кожна, вартістю 31,00 грн. без ПДВ, 37,20 грн. з ПДВ, на суму 155 грн. без ПДВ, 186 грн. з ПДВ; металеві стійки в кількості 5 шт., вага однієї 4 кг., вартістю 12,40 грн. без ПДВ, 14,88 грн. з ПДВ, .на суму 62 грн. без ПДВ, 74,40 грн. з ПДВ; металеву лавку в кількості 1 шт., вагою 15 кг., вартістю 46, 50 грн. без ПДВ, 55,80 грн. з ПДВ, на загальну суму 263,50 грн. без ПДВ, 316, 20 грн. з ПДВ, що належать Державному підприємству «Придніпровська залізниця».

Заволодівши таким чином викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим на свій розсуд, чим завдали Державному підприємству «Придніпровська залізниця» матеріальну шкоду на зазначену суму.

За даним фактом 05.06.2015 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий доводи клопотання підтримали у повному обсязі та просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний суду пояснив, що він розкаюється і хоче укласти з потепрілим угоду про примирення. Просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як він не переховувався та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні захисник підозрюваного суду пояснив, що ані прокурором ані слідчим не доведено той факт, що підозрюваний переховується від слідства чи не приходить на виклики слідчого. Навіть сьогодні, коли тільки слідчий зателефонувала підозрюваному і сказала прийти до неї, підозрюваний по першому ж дзвінку прийшов на виклик слідчого, так як він хоче сприяти слідству у найскорішому розслідуванні даного кримінального правопорушення. Окрім цього він хоче укласти угоду про примирення з потерпілим та компенсувати завдану шкоду

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з цим у поданому клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а сама по собі лише наявність обґрунтованої підозри не є підставою для позбавлення свободи. У такому випадку повинно бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, приймаючи до уваги, що підозрюваному лише в цьому році виповнилось 18 років, він щиро розкаюється, а суду не було надано жодного доказу про те, що підозрюваний будь-яким чином ухилявся від явки до слідчого, прокурора або суду, ним скоєно злочин середньої тяжкості, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_8 залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам. Разом з цим суд вважає, що для необхідності забезпечення життєдіяльності підозрюваного, домашній арешт до підозрюваного необхідно застосувати у певний період часу, а саме з 20-00годин вечора до 06-00годин ранку.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23 листопада 2015 року, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на період часу з 20-00годин вечора до 06-00 годин ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 на вказаний строк наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_8 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя