Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ІващенкаА.І. при секретарі - Шевкун О. Є.

за участю: прокурора - Саповського Л.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, не працюючого, раніше засудженого :

- 28.01.2010 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.З до 3-х років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 мешкаючи в с.Дехтярівка Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, протягом тривалого часу, систематично не зважаючи на наявність виконавчого листа Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2006 року, за позовом колишньої дружини ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 і неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з боку державних виконавців - Малай В.В. в період з 20.04.2006 року по 23.03. 2010 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, отримані від випадкового заробітку кошти витрачає на себе. Внаслідок чого, борг по сплаті аліментів, станом на 23.03.2010 року, становить 7985 гривень 31 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України злочину визнав повністю та показав, що згідно з рішенням Н-Сіверського районного суду він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого сина -ОСОБА_3. В відділі ДВС його ознайомили з розрахунками по аліментах на дитину та попередили про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів. За період часу, протягом якого йому інкриміновано вчинення злочину - він мав випадкові заробітки. Також зазначив, що сплачувати аліменти на утримання дитини буде.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні дала показання, що підсудний ОСОБА_1 взагалі відмовився допомогати їй утримувати дитину, яка постійно хворіє та потребує медичної допомоги та їй відомо, що її колишній чоловік деякий час працював, їздив на заробітки та говорив їй, що сплачувати аліменти не буде, що це не його дитина.

Відповідно до ч.З ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.І КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства правильно кваліфіковано, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Обставини, що помякшують вину ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують вину ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання підсудному повязане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів та з застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу підписку про невиїзд змінити на взяття під варту, взявши засудженого ОСОБА_1 під варту з залу суду, так-як підсудний ніде офіційно не працює, постійного прибутку не має і перебуваючи на волі може продовжувати займатись злочинною діяльністю, або переховуватись з метою уникнення відбуття призначеного покарання, що утруднить виконання даного вироку суду.

В звязку з тим, що на виконанні відділу ДВС Новгород-Сіверського РУЮ знаходиться виконавчий лист потерпілої ОСОБА_2 та в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 слід відмовити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу взяття під варту.

Речові докази по справі - відсутні.

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.І КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання у виді одного року обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду від 28.01.2010 року за яким його засуджено за ч.З ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, та остаточно до відбування ОСОБА_1 - призначити покарання у виді 3( трьох) років одного місяця позбавлення волі

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту взявши підсудного під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_1 рахувати з часу взяття під варту з 12 травня 2010 року.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області протягом 15 днів з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку, через Н-Сіверський районний суд.

Головуючий А.І. Іващенко