Справа № 728/2490/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/83/2016
Категорія - ст.185ч.3КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000698 від 26.08.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Бахмацького району на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2015 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Бахмацького району,

Чернігівської області, українця, громадянина України, з

середньою освітою, не працюючого, вдівця, не маючого

утриманців, раніше судимого: востаннє 24.07.2014 року

Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1

ст.185 КК України до 2-х місяців арешту, відбув покарання

30.12.2014 року,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.263 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишений у виді особистого зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2015 року, близько 21 год. ОСОБА_6 прибув до нежилого господарства ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , де шляхом вибиття вхідних дверей потрапив всередину будинку, звідки, скориставшись відсутністю господаря, викрав два дванадцятилітрові чавунки вартістю 80 грн. кожен, один десятилітровий чавунок вартістю 60 грн. та один восьмилітровий чавунок вартістю 50 грн., чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 270 грн.

Окрім того, 15 серпня 2015 року, близько 04 год. ОСОБА_6 прибув до господарства ОСОБА_9 , розташованого в АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу потрапив всередину сарайного приміщення, звідки викрав металевий колун вагою 2,5 кг, вартістю 125 грн., 2 кг цвяхів вартістю 42 грн., металеві ножиці по металу вартістю 70 грн., металеві плоскогубці вартістю 60 грн., металеві обценьки вартістю 50 грн. та металеву кочергу вартістю 40 грн., чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 387 грн.

Також, 24 серпня 2015 року, близько 10 год. ОСОБА_6 умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, перебуваючи в господарстві, розташованому в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , скоїв крадіжку двох металевих сковорідок вартістю 90 грн. кожна, одну алюмінієву каструлю ємністю 10 л, вартістю 120 грн., одну алюмінієву каструлю ємністю 6 л, вартістю 80 грн., двох чавунків ємністю 10 л, вартістю 100 грн. кожен, один чавун ємністю 8 л, вартістю 80 грн., чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 660 грн.

Окрім того, 05 вересня 2015 року, близько 16 год. ОСОБА_6 умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, перебуваючи в господарстві, розташованому в АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , скоїв крадіжку двох дванадцятилітрових чавунків вартістю 80 грн. кожен, двох шестилітрових чавунків вартістю 40 грн. кожен, двох металевих сковорідок, вартістю 95 грн. кожна та двох чотирилітрових алюмінієвих каструль вартістю 60 грн. кожна, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 550 грн.

Також, 16 вересня 2015 року в ході проведення операції «Зброя та вибухівка» в господарстві гр. ОСОБА_6 , розташованому в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 27 предметів ззовні схожих на бойові набої, які згідно висновку експерта № 124 (Вт) від 30 вересня 2015 року є 23 мм осколково-запалювальними снарядами (ОЗ) від 23 мм зенітної установки ЗУ 23-2 та зенітної самохідної установки ЗСУ 23-4 «Шилка», містять у собі заряд вибухової речовини та відносяться до категорії боєприпасів.

На вирок суду прокурором подана апеляційна скарга. В якій ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 засудити за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що суд першої інстанції не врахував повною мірою те, що ОСОБА_6 вчинив три кримінальні правопорушення. Також призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд з недостатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вказаних кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а два є тяжкими. Крім того, на думку апелянта, суд не взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , а саме той факт, що на момент вчинення кримінального правопорушення та розгляду кримінального провадження судом останній був судимий 24 липня 2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України. Також судом не прийнято до уваги, що за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується негативно, матеріальна шкода не відшкодована та злочин вчинено щодо осіб похилого віку.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.263 КК України за обставин, викладених у вироку суду, самим обвинуваченим, а також іншими учасниками судового процесу, не заперечується і в повній мірі підтверджується матеріалами кримінального провадження. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Колегія суддів вважає доводи прокурора в апеляційній скарзі не обґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», випливає, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції виконав зазначені вимоги закону в повному обсязі.

Суд в мотивувальній частині вироку належним чином обґрунтував можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, навівши при цьому обставини, які пом`якшують покарання.

Що стосується призначеного судом І інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то слід зазначити, що суд призначив йому покарання, яке в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Разом з цим, зважаючи на обставини кримінального провадження, особу винного та наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, його ставлення до вчинення ним діянь, судом першої інстанції, на переконання судової колегії, обґрунтовано зроблено висновок про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів також враховує стан здоров`я обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, відношення потерпілих до скоєних обвинуваченим правопорушень, те що вони просили його суворо не карати, сімейні обставини які склались у обвинуваченого смерть його дружини та дітей,а також його щире каяття. Все це на думку колегії суддів є тими обставинами які свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Таким чином, доводи апеляцій в тому, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є безпідставними.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Бахмацького району Чернігівської області залишити без задоволення.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4