Справа № 352/91/16-к
Провадження № 1-кс/352/40/16
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні скарги
02 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю скаржника ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на відмову у відкритті кримінального провадження у порядку ст.ст. 303-304 КПК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 25.01.2016 р. звернувся до суду із скаргою на відмову у відкритті кримінального провадження у порядку ст.ст. 303-304 КПК України, у якій просив зобов`язати прокурора відкрити кримінальне провадження за його заявою від 16.12.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення, відомості внести до ЄРДР та розпочати розслідування.

Скаргу обґрунтовував тим, що 16.12.2015 р. він звернувся до Рогатинського відділення Тисменицької місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим Рогатинського відділення Тисменицького відділу поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 під час досудового слідства кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 23.03.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. На його погляд, дії та бездіяльність ОСОБА_6 під час розслідування вказаного кримінального провадження підпадають під кваліфікацію ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України. 24.12.2015 р. він отримав відповідь заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , з якої випливає, що за його зверненням від 16.12.2015 р. не встановлено будь-яких даних, які можуть свідчити про вчинення слідчим кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Вказану відповідь вважає незаконною, оскільки прокурором порушено вимоги ст.214 КПК України; у відповіді відсутнє будь-яке правове обґрунтування законності відмови у відкритті кримінального провадження. Як вбачається з протоколу допиту свідка від 30.09.2015 р., слідчий допитав свідка ОСОБА_8 , яка страждає на захворювання «нейросенсорна втрата слуху, двобічна глухота», без сурдоперекладачів та інших спеціалістів, які володіють навиками перекладу та несуть передбачену законом відповідальність за належний переклад; у протоколі відсутні будь-які дані, які б свідчили про механізм передачі даних чи про інший комунікативний зв`язок між слідчим, який відбирав пояснення, та свідком, яка давала пояснення. Під час допиту свідка була присутня матір свідка, що є порушенням ст.224 КПК України. Вважає, що слідчий сфальшував протокол допиту свідка та надав завідомо неправдиві відомості суду, тому його дії підпадають під ознаки перевищення службових повноважень та службове підроблення. Оскільки слідчий не виконав вимог ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду від 16.03.2015 р. та не відкрив кримінального провадження стосовно медичних працівників, у його діях наявні також ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Скаржник у судовому засіданні свою скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні скаргу не визнав і пояснив, що посилання скаржника на наявність у діях слідчого ОСОБА_6 ознак злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України, є необґрунтованими; у заяві скаржника про вчинення кримінального правопорушення від 16.12.2015 р. відсутні достатні відомості про наявність ознак злочину, тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000069, приходжу до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 16.12.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Рогатинського відділення Тисменицької місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим Рогатинського відділення Тисменицького відділу поліції ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 23.03.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, посилаючись на те, що дії та бездіяльність ОСОБА_6 під час розслідування вказаного кримінального провадження містять ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України.

Згідно відповіді заступника керівника Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 18.12.2015 р. проведеною перевіркою за зверненням ОСОБА_2 від 16.12.2015 р. не встановлено будь-яких даних, які можуть свідчити про вчинення слідчим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вказані положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви, які містять достатні відомості про вчинення злочину, наявність ознак злочину.

При вирішенні скарги враховую наступні обставини. Згідно наявного у матеріалах кримінального провадження № 0000069 протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 30.09.2015 р., на який посилався скаржник, слідчий провів допит свідка, яка хворіє нейросенсорною втратою слуху, двобічною глухотою, без порушень вимог КПК України, зокрема вимог, передбачених ст.224 КПК щодо допиту, відповідно до яких кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків, за бажанням допитуваної особи вона має право викласти свої показання власноручно. Встановлено, що у ході допиту, під час якого була присутня матір дівчинки, яка не є свідком у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 виявила бажання викладати свої показання власноручно, на поставлені та викладені письмово слідчим у протоколі запитання свідок, яка вміє читати і писати, має атестат про базову загальну середню освіту, власноручно писала відповіді.

З урахуванням викладеного вважаю необґрунтованим твердження скаржника про наявність у діях слідчого ознак злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України. Крім того, вважаю за необхідне зазначити, що протокол допиту свідка під час досудового розслідування не має жодного доказового значення для суду, оскільки у відповідності з вимогами ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Так само необґрунтованим слід вважати посилання скаржника на наявність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, з огляду на наступне. Як випливає з наявної у матеріалах кримінального провадження № 0000069 заяви ОСОБА_2 від 16.12.2014 р., яка зареєстрована у прокуратурі Івано-Франківської області 17.12.2014 р., останній порушив питання щодо вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Стратинської ЗОШ та відділу освіти Рогатинської РДА ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; у мотивувальній частині заяви немає жодної згадки щодо неправомірних дій медичних працівників. На виконання ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду від 16.03.2015 р. слідчий ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_2 23.03.2015 р. вніс до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб відділу освіти Рогатинської РДА та Стратинської ЗОШ.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необґрунтованість скарги, у задоволенні якої слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на відмову у відкритті кримінального провадження у порядку ст.ст. 303-304 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1