Справа № 409/1994/15-к
Провадження № 11кп/782/295/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м.Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

представників потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями заступника прокурора Луганської області ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Луб`янка

Білокуракінського району Луганської області,

громадянку України, із середньо-спеціальною

освітою, яка зареєстрована та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , має на утриманні

двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше не

судима,-

засуджено:

- за ч.2 ст.191 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з бухгалтерським обліком та звітністю на строк три роки;

- за ч.1 ст.366 КК України до обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з бухгалтерським обліком та звітністю на строк один рік;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання чотири роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з бухгалтерським обліком та звітністю на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з бухгалтерським обліком та звітністю на строк три роки.

На підставі п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язана не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено домашній арешт.

Постановлено по цивільному позову старшого прокурора прокуратури Білокуракінського району Луганської області ОСОБА_11 стягнути з ОСОБА_7 у відшкодування шкоди, завданої злочином, двадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 37 копійок на корить держави в особі УДППЗ «Укрпошта» (р/р 2528 ГУГКСУ в Луганській області МФО 304665).

Питання про процесуальні витрати та речові докази вирішені.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винною в тому, що вона з 15.10.2013 року по 06 жовтня 2014 року, перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку, розташованого за адресою: вул.Перемоги, 48, с.Нещеретове Білокуракінського району Луганської області ЦПЗ №7 Луганської дирекції Українського державного підприємства «Укрпошта», починаючи з жовтня 2013 року по 01 жовтня 2014 року, на своєму робочому місці у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Нещеретове Білокуракінського району Луганської області ЦПЗ №7 УДППЗ, маючи доступ до грошових коштів та приймаючи комунальні платежі від населення за газ, електроенергію, перекази з післяплати за посилки та інші платежі, користуючись ввіреними їй грошима, що перебували в її віданні, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом виведення обігових коштів з каси, а саме понадлімітних залишків готівки, частково оприбутковуючи їх у касовому звіті, незаконно присвоїла грошові кошти, сума яких відповідно до Акту про позапланову раптову ревізію грошових коштів, поштових марок, маркованих конвертів і карток, товарів, іменних речей, поштових відправлень, поштових переказів, пенсійних відомостей, квитанційних книжок, розрахункових квитанцій, інших відомостей в ВПЗ Нещеретове ЦПЗ №7 ЛД УДППЗ «Укрпошта» від 01.10.2014 року (далі Акт раптової ревізії), висновку економічної експертизи №39 від 24.04.2015 року, висновку додаткової економічної експертизи №73 від 24.06.2015 року становить 20691 гривень 88 копійок, заподіявши матеріальну шкоду УДППЗ «Укрпошта» на вказану суму.

Також, в ході раптової ревізії виявлено недостачу товарів збалансованих на суму 61, 70 грн. та газет збалансованих на суму 3, 79 грн.

Незаконно привласненими грошима ОСОБА_7 розпорядилася на власний розсуд, заподіявши УДППЗ «Укрпошта» матеріальної шкоди на загальну суму 20757 гривень 37 копійок.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, в період часу з 15.10.2013 року по 28.08.2014 року, виготовила неправдиві офіційні документи та внесла неправдиві відомості про прибуткові суми до касових звітів, які є обліковими регістрами, форма яких затверджена наказом УДППЗ «Укрпошта» «Про облікову політику» №01 від 02.01.2007 року, та мають статус офіційних документів. Також, згідно висновку експертизи №73 від 24.06.2015 року під час проведення раптової ревізії 01.10.2014 року виявлені квитанції на прийняті платежі за комунальні послуги та перекази за період з 23.09.2014 року по 27.09.2014 року на загальну суму 5292,48 грн. ОСОБА_7 були не оприбутковані та не внесені до реєстрів і касових звітів за відповідні дні. Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку с.Нещеретове Білокуракінського району Луганської області ЦПЗ №7 ЛД УДППЗ «Укрпошта» упродовж періоду з 15.10.2013 року по 01.10.2014 року виготовляла офіційні документи, що містять інформацію, яка частково не відповідає дійсності, тобто вчиняла службові підроблення з метою досягнення єдиної мети приховання привласнення грошей в сумі 20 757 гривень 37 копійок.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями заступник прокурора Луганської області ОСОБА_10 вказує на незаконність вироку та порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.61 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі, оскільки вона має неповнолітніх дітей 2005 та 2010 року народження, та призначення їй остаточного покарання з застосуванням вимог ст.75 КК України. Зазначає про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при ухвалені вироку, перебуванні в нарадчій кімнаті, відсутність у вироку підпису головуючого судді. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачена ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі наводить доводи незаконності вироку, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти досудового розслідування та судового розгляду, належності та допустимості доказів, недоліків проведених по справі економічних експертиз, недоведеності її винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали свою апеляційну скаргу, просили скасувати вирок та закрити кримінальне провадження в зв`язку з недоведеністю винуватості і вважали апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями заступника прокурора Луганської області обґрунтованою в частині доводів щодо незаконності вироку через порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями заступника прокурора Луганської області, просив скасувати судове рішення, призначити судовий розгляд в суді першої інстанції та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, пояснення представників потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які просили залишити апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в апеляційних скаргах, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів дійшла наступного.

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Цих вимог Закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, вимогами ч.1, ч.3 ст.367 КПК України передбачено, що під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Також, судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

Проте у вироку Білокуракінського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 на кожній сторінці на реєстраційній позначці (штрих-коді) міститься прізвище особи - « ОСОБА_12 », яка не перебувала в складі суду при розгляді зазначеного кримінального провадження (т.7 а.к.п.120-156).

Згідно вимог ч.2 ст.375 КПК України у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.

Однак в порушення зазначених вимог у вироку Білокуракінського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2015 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 відсутній підпис головуючого судді (т.7 а.к.п.120-156).

Згідно журналу судового засідання від 29.10.2015 року вирок проголошено о 09:00:06 годині (т.3 а.к.п.119), тоді як у вироку на реєстраційній позначці (штрих-коді) на кожній сторінці час виготовлення вироку зазначений інший - 11:13:06 годин (т.3 а.к.п.120-156).

Ці обставини вказують на порушення судом першої інстанції зазначених вимог Закону.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вимогами п.3 ч.1 ст.415 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу і призначає новий судовий розгляд у суді першої інстанції, якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 має двох неповнолітніх дітей: 2005 та 2010 року народження, і це вказав суд у вироку.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував вимоги ч.3 ст.61 КК України та призначив ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України основне покарання у вигляді обмеження волі.

Вказані недоліки, які допустив місцевий суд, є істотними, й такими, що тягнуть скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга заступника прокурора Луганської області ОСОБА_10 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Враховуючи, що судове рішення скасовується з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при новому судовому розгляді необхідно також перевірити доводи заступника прокурора Луганської області ОСОБА_10 щодо законності призначення покарання ОСОБА_7 у вигляді обмеження волі та застосування відносно неї ст.75 КК України.

Виходячи з викладеного, розгляд вказаних в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_7 доводів щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти досудового розслідування та судового розгляду, належності та допустимості доказів, недоведеності її винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях є передчасним, оскільки такі питання вирішує суд при постановленні судового рішення в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, та мають бути перевірені під час нового судового розгляду.

Судове рішення підлягає скасуванню з інших підстав, ніж про це просила обвинувачена ОСОБА_7 , отже її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та ухвалити з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.419 КПК України колегія суддів вважає необхідним залишити обвинуваченій ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на умовах, визначених судом першої інстанції, оскільки не відпали ризики, передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями заступника прокурора Луганської області ОСОБА_10 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Залишити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 30 днів.

Строк дії міри запобіжного заходу з 21 січня 2016 року по 19 лютого 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3