Справа № 686/42/16-к
УХВАЛА
15 січня 2016 року м. Хмельницький
За результатами досудового розслідування 21.01.2015 року було проведено обшук в швейному цеху, що на третьому поверсі будівлі АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено майно, серед якого було 86 рулонів та 2 палети матерії, які ОСОБА_4 передав на зберігання своєму брату ОСОБА_6 , який також як він здійснює діяльність по пошиттю. Вилучене майно відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, яке підлягає поверненню відповідно до вимог ст. 168-169, 171 КПК України. Оскільки дане майно не було повернуто у встановлені законом строки, скаржник 17.12.2015 року звернувся із заявою до слідчого, в якого на той момент перебувало провадження із вимогою повернути дане майно, за результатами звернення слідчим ( ОСОБА_7 ) виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна з мотивів, що вилучене майно є речовими доказами по кримінальному провадженню і вирішення їх долі буде здійснено після закінчення досудового розслідування.
Скаржник вважає, що дана відмова є не обґрунтованою, є бездіяльність слідства відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, щодо не повернення тимчасово вилученого майна, тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся із скаргою до слідчого судді із вимогою визнати бездіяльність слідчого в частині неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.
Слідчий суддя заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
За результатами даного обшуку, який проведено 21.01.2015 року в швейному цеху, що на третьому поверсі будівлі АДРЕСА_1 було скрашено протокол обшуку та виявлено в коридорі будівлі 74 рулони тканини. В подальшому слідчий 30.01.2015 року оглянув вилучене під час обшуку майно та виніс постанову згідно якої вилучені під час обшуку 74 рулони тканини, розміром близько 400Х30 см., кожен з яких упаковано в прозору поліетиленову плівку, тканина, що в рулонах різного кольору, а саме білого, чорного, сірого, зеленого, червоного, синього, жовтого, коричневого та комбінованого кольорів визнано речовим доказом і передано на зберігання в камеру схову ХМВ, що по вулиці Пушкіна, 15 в м. Хмельницький.
Наявність правомочностей власника ОСОБА_4 , що вилученого майна підтверджується розпискою від 22 січня 2015 року.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Відповідно до ухвали слідчого судді від 15.01.2015 року вилучені 74 рулони тканини не входили до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
Таким чином дане майно відповідно до положень вимог ст. 167, 168 КПК України є тимчасово вилученим майном, відповідно до положень ст. 168, 169 КПК України на дане майно мав би бути накладений арешт. Даних дій слідчим не було здійснено, а лише визнано дане майно речовим доказом та передано на зберігання. У разі не накладення арешту на таке майно, воно відповідно до положень п.2 ч. 1 ст. 169 КПК України та ч. 5 ст. 171 КПК України має бути повернуто особі, в якої було вилучено. Дані дії слідчим не було виконано, отже є відповідна бездіяльність слідчого п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України неповернення тимчасово вилученого майна згідно вимог ст. 169 КПК України.
Рішення слідчого від 24 грудня 2015 року про відмову в поверненні тимчасово вилученого майна, є також не вмотивованим, а прийнята постанова і її резолютивна частина постанови не відповідає мотивувальній частині та є суперечлива.

Так, згідно ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був нею вилучений повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків передбачених ст. 160-166, 170-174 КПК України. Вилучене майно не підпадає під правові підстави встановлені ст. 160-166, 170-174 КПК України, крім того 74 рулони тканини не містять ознак предмету доказування передбачених ст. 229 КК України, слідством навіть не встановлювалось кому належить дане майно, хто є його власник чи володілець.

Таким чином існує бездіяльність слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна і тому дане майно має бути повернуто володільцю даного майна, яким є ОСОБА_4 для тимчасового зберігання відповідно до положень ст. 100 КПК України, як речового доказу.

Вимоги скарги, щодо визнання бездіяльності слідчого та зобов`язання щодо повернення майна є такими що ґрунтуються на вимогах закону і є обґрунтованими, проте поверненню підлягає фактично вилучене майно: 74 рулони тканини і які визнанні речовими доказами, оскільки в ході обшуку та подальших слідчих дій не зафіксовано, що було вилучено 86 рулонів та 2 палети матерії.

Керуючись ст.ст. 167-169, 171 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого по кримінальному провадженню № 0006147 відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.229, ч. 3 ст. 229 КК України повернути 74 рулони тканини, які відповідно постанови слідчого від 30.01.2015 року визнанні речовими доказами, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя Місінкевич