Справа № 473/4276/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" листопада 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001958 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Вознесенськ, Миколаївської області, освіта перший клас загальноосвітньої школи, не одружений, не працює, раніше не судимий, інвалід 2 групи, без постійного місця проживання, до взяття під варту без реєстрації проживав в с.Вознесенське Вознесенського району Миколаївської області,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння за наступних обставин. 10.08.2015 року, у вечірній час, в лісосмузі, розташованій вздовж автодороги Р-55, поблизу с.Вознесенське Вознесенського району Миколаївської області під час раптово виниклої сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , яка переросла в бійку, у останнього виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 .
Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 із застосуванням ножа наніс ОСОБА_7 дев`ять ударів в область грудної клітини, шиї, голови та руки, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді шести проникаючих поранень з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів шиї зліва, міжхребетних м`язів та зв`язок, задньої стінки стравоходу у верхній частині, міжреберних м`язів в третьому, шостому та сьомому міжреберному просторі, пристінкової і легеневої плеври, нижньої долі лівої та правої легені, верхньої долі правої легені, навколосерцевої сумки, м`язів серця в області лівого передсердя, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також трьох непроникаючих поранень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та пошкоджень у вигляді синців і саден обличчя та правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини справа та зліва з пошкодженням грудини, м`язів серця, правої і лівої легені, гострої крововтрати.
Обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснив, що проживав в с.Вознесенське у Даниловського. Коли пас корів у лісосмузі, ОСОБА_7 , який був п`яний, погрожував його вбити, ображав нецензурними словами, вдарив в живіт. Після чого він взяв ніж, який йому дала господарка для нарізання їжі, та наніс ОСОБА_7 дев`ять ударів.

Надані ОСОБА_5 показання підтверджені фактичними даними, які містяться в письмових документах. Так, згідно із протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року було оглянуто територію ділянку дороги в напрямку Єланця, де в лісосмузі було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті.

Висновком експертизи трупу №229 від 11.09.2015 року встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини справа та зліва з пошкодженням грудини, м`язів серця, правої і лівої легені, гострої крововтрати; у ОСОБА_7 було виявлено наступні тілесні ушкодження: дев`ять ударів в область грудної клітини, шиї, голови та руки, внаслідок чого спричинено тілесні ушкодження у вигляді шести проникаючих поранень з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів шиї зліва, міжхребетних м`язів та зв`язок, задньої стінки стравоходу у верхній частині, міжреберних м`язів в третьому, шостому та сьомому міжреберному просторі, пристінкової і легеневої плеври, нижньої долі лівої та правої легені, верхньої долі правої легені, навколосерцевої сумки, м`язів серця в області лівого передсердя, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також трьох непроникаючих поранень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та пошкоджень у вигляді синців і саден обличчя та правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Рани виявлені на тілі ОСОБА_7 виникли від дії предмета, що має колюче-ріжучі властивості; садна та крововиливи утворилися від дії тупого предмету, предметів. Всі пошкодження прижиттєві, утворилися у невеликий проміжок часу незадовго до настання смерті.
Знаряддя вчинення злочину, яке було використано ОСОБА_5 , згідно із протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року було вилучено в приміщенні, де проживав ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . Висновком криміналістичної експертизи від 24.09.2015 року №103 встановлено, що наданий на експертизу ніж до холодної зброї не відноситься.
Показання ОСОБА_5 про те, що потерпілій ОСОБА_7 наносив йому тілесні ушкодження підтверджено висновком №394 від 17.08.2015 року, згідно із яким у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна лівої половини грудної клітини, забій грудної клітини, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого предмету, з давністю вини виникнення можуть відповідати 10.08.2015 року.
Після дослідження вказаних доказів, прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, застосувавши до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Аналогічну позицію висловили й інші учасники процесу.

Суд, враховуючи доводи учасників процесу, дослідивши зібрані та надані докази, оцінивши всі обставини справи, вважає, що клопотання прокурора підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Досліджені докази підтвердили вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) у стані неосудності.

Факт неосудності ОСОБА_5 в момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.115 КК України, підтверджується наступними доказами.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 16.05.1984 року з діагнозом: помірна розумова відсталість. Як вбачається із копії висновку МСЕК від 31.12.1991 року та копії пенсійного посвідчення ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи внаслідок психічного захворювання.

З метою визначення психічного стану ОСОБА_5 на момент вчинення правопорушення у кримінальному провадженні була проведена судово-психіатрична експертиза. Згідно із висновком первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи за участю психолога №445 від 11.09.2015 року було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає помірною розумовою відсталістю з поведінковими порушеннями. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. По своєму психічному стану ОСОБА_8 представляє суспільну небезпеку для оточуючих і може завдати іншої істотної шкоди, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, а саме госпіталізації до психіатричної установи із суворим наглядом.

Таким чином, була встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння.

Враховуючи обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також висновки судово-психіатричної експертизи, пояснення ОСОБА_5 , поведінку ОСОБА_5 , яка передувала вчиненню суспільно небезпечного діяння та в судовому процесі, відсутність випадків вчинення ним раніше аналогічних дій, відсутність доказів про те, що він раніше лікувався в примусовому порядку, суд вважає, що ОСОБА_5 відповідно до ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності та за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, які зазначені у висновку судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до норм КПК України застосування примусових заходів медичного характеру, встановлених статтею 94 Кримінального кодексу України, до осіб, які визначені у статті 93 Кримінального кодексу України, проводиться за ухвалою суду. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Частина 5 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

З огляду на викладене, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, характер та ступінь тяжкості діяння, його суспільну небезпеку, дані про характер і тяжкість наявного в ОСОБА_5 психічного захворювання, дані про особу ОСОБА_5 , який посередньо характеризується за останнім місцем проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність належного контролю за життям ОСОБА_5 з боку його законного представника, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Долю речових доказів вирішити в поряду ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19, 92, 93, 94 КК України, ст.ст.372, 512-513, 516 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу, залишити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва.

Речові докази, а саме: полімерний сейф-пакунок №1787379, в якому знаходиться ніж; полімерний сейф-пакунок № 3136568, в якому знаходяться бриджі з плямами бурого кольору; полімерний пакунок із зразками крові ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; полімерний сейф-пакунок №3136569, в якому знаходяться джинсові штани; полімерний сейф-пакунок №3136567, в якому знаходиться джинсова куртка; полімерний сейф-пакунок №2918525, в якому знаходиться ланцюжок; полімерний сейф-пакунок №2952668 в якому знаходиться гаманець; паперовий пакунок зі змивами речовини бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського МВ УМВС, - знищити

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський мськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя