УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/1662/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
його представника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Іркутської області, смт. Артемовське, проживаючого АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України суд призначив ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, однак дані вироки згідно ч.2 ст.73 КК України ухвалив виконувати самостійно.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 859 грн. 51 коп. витрат на лікування та 20 000 грн. моральної шкоди.
Як визнав суд, 16 вересня 2013 року, близько 11 год., ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння по вул. Кірова навпроти будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_7 близько трьох ударів кулаком в обличчя та два удари правою ногою в область спини, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді садна на спинці носу, перелому кісток спинки носу, синця в навколо очній ділянці ока, синця на нижній губі справа, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, постановити новий вирок яким призначити ОСОБА_9 за ст. 125 ч.2 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі, а на підставі ст. 71 КК України з врахуванням вироку Володарсько-Волинського районного суду від 17.12.2013 року за яким ОСОБА_9 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком впродов ж 3 років призначити обвинуваченому покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вказує на те, що призначаючи ОСОБА_9 покарання суд не врахував, що обвинувачений не відшкодував йому заподіяну злочином шкоду, його думку про призначення ОСОБА_9 суворого покарання ту обставину, що він вчинив злочин в період іспитового строку, на час постановлення вироку в Богунському РВ УМВС України в Житомирській області проти ОСОБА_9 було відкрито кримінальне провадження у скоєні злочину, передбаченого ст. 289 КК України.Крім цього, посилається на те, що суд безпідставно не вмінив ОСОБА_9 обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину, щодо особи похилого віку та рецидив злочину.
Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, обвинуваченого ОСОБА_9 і прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволення, виходячи з наступного.
Висновок суду про винність ОСОБА_9 , у вчинені злочину за обставин наведених у вироку грунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст.125 КК України кваліфіковано правильно.
Разом з тим, як обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі потерпілого, призначаючи покарання обвинуваченому суд не врахував, що ОСОБА_9 не відшкодував йому заподіяну злочином шкоду, його думку про призначенні ОСОБА_9 суворого покарання та не достатньо врахував ту обставину, що він вчинив злочин невеликої тяжкості у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, колегія суддів скасовує вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання і постановляє новий вирок при цьому враховуючи, що ОСОБА_9 негативно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин невеликої тяжкості у стані алкогольного сп`яніння, не відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду, думку потерпілого про призначення ОСОБА_9 суворого покарання, а тому призначає йому покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи потерпілого про непризначення судом обвинуваченому покарання на підставі ст. 71 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_9 не вчиняв злочину в період іспитового строку про, що зазначає в апеляційній скарзі потерпілий, а винний він у злочині вчиненому до постановлення попереднього вироку, тому районний суд постановляючи вирок обгрутовано не призначив ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків.
Також, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи ОСОБА_7 про те, що суд безпідставно не поставив у вину ОСОБА_9 обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину, щодо особи похилого віку та рецидив злочину.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження видно, що досудовим слідством не ставилася у вину ОСОБА_9 обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину, щодо особи похилого віку та рецидив злочину і прокурор в суді не змінював обвинувачення, а тому районний суд обґрунтовано не поставив у вину ОСОБА_9 вказані обставини, які обтяжують покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 липня 2014 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання скасувати.
ОСОБА_9 за ст. 125 ч.2 КК України призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :