Код суду 233 Справа № 233/6117/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001496 від 19 вересня 2015 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля Добропільського району Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, який неповнолітніх дітей не має, з середньо-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 30.06.2000 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 141,ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 196-1, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; звільнений 30.01.2006 року;

- 13.02.2008 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; звільнений 01.02.2010 року умовно-достроково, не відбутий строк: 10 місяців 20 днів із застосуванням ст.81 КК України;

- 02.12.2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 17.07.2014р. умовно-достроково з не відбутим строком: 2 місяці 12 днів із застосуванням ст. 81 КК України;

- 21.08.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення року строком на 1 рік;

- 12.10.2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово засудженим за таємне викрадення чужого майна, на шлях виправлення не став, та знову скоїв новий аналогічний злочин при наступних обставинах.

18 вересня 2015 року, приблизно о 22:15 год., ОСОБА_4 перебуваючи у кімнаті відпочинку автомийки "Rout-20 Сервіс", яка розташована за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, проспект Ломоносова, буд. 159-б, де у нього виник злочинний намір спрямований на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки "Samsung GT-1081Т" чорного кольору, 3 планки самоклеючих грузиків балансування коліс, та 3 батарейки типу АА. Усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи злочинний намір, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу. ОСОБА_4 викрав зі столу у приміщенні автомийки "Rout-20 Сервіс": мобільний телефон марки "Samsung GT-1081Т" вартістю 166,67 грн., 3 планки самоклеючих грузиків балансування коліс вартістю 7,86 грн., 3 батарейки типу АА вартістю 16,41 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 . Одразу після вчиненого ОСОБА_4 був затриманий потерпілим ОСОБА_5 та працівниками міліції, тобто злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , а він вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що він дійсно 18.09.2015р. близько 22:00 год. був у м. Костянтинівці Донецької області, де вирішив зайти в приміщення автомийки "Rout-20 Сервіс" де нікого не було і він, в шухляді стола взяв мобільний телефон чорного кольору, грузики срібного кольору для балансування коліс та 3 батарейки. При виході із приміщення, був затриманий потерпілим та працівниками міліції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання. Покарання просить призначити на розгляд суду. Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілого ОСОБА_5 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не погашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, скоїв новий злочин. За місцем проживання характеризується посередньо, стійких соціальних зв`язків не має, на обліках в наркологічному, психіатричному та протитуберкульозному диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. І не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, зокрема арешт або обмеженням волі, оскільки такі вважає надто м`якими та такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв даний злочин до винесення вироку Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області від 12.10.2015р., по якому частково відбув покарання, то при визначенні йому покарання необхідно застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України зарахувавши покарання, відбуте частково по попередньому вироку, в строк покарання, остаточно визначеного по сукупності злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, яке призначене вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, більш суворим, яке призначено за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 28 вересня 2015 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки "Samsung GT-1081Т", 3 планки самоклеючих грузиків балансування коліс, 3 батарейки типу АА "Maxus mega power" вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_5 згідно розписки від 18.09.2015р. (а.с. 28).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя