УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою був продовжений по 19 жовтня 2015 року (включно).
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з неможливістю закінчення судового провадження до закінчення строку тримання під вартою останнього, виходячи з встановленого судом обсягу дослідження доказів по справі, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, вислухавши думку захисника, яка заперечила проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись відсутність обґрунтованих підстав та ризиків для подальшого утримання ОСОБА_5 під вартою, при цьому просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність наміру ОСОБА_5 ухилятись від суду, крім того останній має місце проживання, працював, одружений, а тому такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, вислухавши думку обвинуваченого, який підтримав думку адвоката, суд приходить до наступного.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з даних обвинувального акту та матеріалів судового провадження ОСОБА_5 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який передбачено покарання від 7-ми до 10-ти років позбавлення волі.
Враховуючи ступінь тяжкості злочину, передбаченого ст.121ч.2 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину за наявності не знятих та непогашених у встановленому законом порядку судимостей, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень та можливість продовження обвинуваченим злочинної діяльності, враховуючи також конкретні обставини справи та наслідки, що настали від кримінального правопорушення у вигляді смерті потерпілого, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків, які не допитані судом, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити ще на два місяці.
Враховуючи наявність обставини, передбаченої п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, суд,-
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 09 грудня 2015 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: