Провадження №1-кп/487/255/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градениці Біляєвського району Одеської області, українця, громадянина України, с середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.06.2014 року Київським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України строком на 1 рік, засудженого Ленінським районним судом м. Миколаєва 30.04.2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В
В середині листопада 2014 року, через всесвітню мережу Інтернет, ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_6 та став підтримувати з нею товариські стосунки. 05.12.2014 року, приблизно о 23.00 год. Стасевич прибув за місцем проживання ОСОБА_6 - до кв.. АДРЕСА_3 . В той же час за вказаною адресою перебувала знайома ОСОБА_6 ОСОБА_7 . Розпиваючи з ОСОБА_6 спиртні напої, ОСОБА_4 вирішив заволодіти майном останньої. Наступного дня, тобто 06.12.2014 року, приблизно о 09.00 год., після того, як пішла ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, з метою подолання можливого опору ОСОБА_6 , ОСОБА_4 взяв на кухні ніж і напав на потерпілу. Застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, ОСОБА_4 лівою рукою схопив ОСОБА_6 за волосся, а правою рукою приставив до її шиї ніж і погрожуючи його застосуванням став вимагати золоті вироби та цінні речі. Сприймаючи погрози ОСОБА_4 як реальну загрозу своєму здоров`ю і життю, ОСОБА_6 вказала місце, де зберігались золоті прикраси та гроші. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 заволодів майном ОСОБА_6 на загальну суму 15900 грн., а саме золотими виробами; мобільним телефоном «SAMSUNG MONTE» IMEI НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар»; мобільним телефоном «SAMSUNG STAR», IMEI НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ЛАЙФ», грошима в сумі 500 грн. З викраденим ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 18 січня 2015 року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись на території «Яхт-клубу» по вул. Спортивній в м. Миколаєві, вирішив відкрито заволодіти майном ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відкрито, ОСОБА_4 , тримаючи потерпілу ОСОБА_8 за шию, зірвав золотий ланцюжок, золоті сережки, після чого наніс не менше 5-6 ударів руками в область голови потерпілої для припинення її опору, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя з крововиливами та садном на обличчі, крововиливів на слизовій верхньої губи та заволодів її мобільним телефоном. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4800 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованих злочину при викладених обставинах визнав повністю та щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на суму 3400 грн. визнав. Пояснив, що дійсно в грудні 2014 року, за адресою АДРЕСА_4 , погрожуючи застосуванням ножа, заволодів майном ОСОБА_6 , а саме - золотими виробами, мобільними телефонами, грошима в сумі 500 грн. В січні 2015 року в районі «Яхт-клубу» м. Миколаєва відкрито заволодів золотими виробами та мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 . При цьому стверджував, що два золоті кільця у потерпілої не викрадав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що в січні 2015 року в районі «Яхт-клубу» м. Миколаєва ОСОБА_4 з застосуванням фізичного насилля заволодів майном на суму 4800 грн. - золотими виробами та мобільним телефоном. При цьому вказала, що два золоті кільця ОСОБА_4 в неї не викрадав. З урахуванням повернення їй мобільного телефону, вартістю 1400 грн., сума невідшкодованого збитку складає 3400 грн.

З урахуванням визнання обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників кримінального провадження, дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, судом визнано недоцільним на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Дослідивши обставини справи, допитавши обвинуваченого, потерпілу ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинів за наведених у вироку обставин та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно і за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном , поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства (розбій). При цьому з об`єму майна, викраденого у потерпілої ОСОБА_8 , вказаного в обвинувальному акті за ч.2 ст.186 КК України, слід виключити два золоті кільця, як зайво інкриміновані.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. До того ж, при призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає рецидив злочинів.

Скоєні ОСОБА_4 злочини, відповідно до ст.12 КК України є тяжкими.

ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв злочини в період невідбутого покарання, не працює, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується задовільно.

Таким чином, враховуючи всі обставини даного кримінального провадження, суспільну небезпеку та тяжкість скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі до реального відбуття.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 на суму 3400 грн. визнаний обвинуваченим, підтверджується дослідженими доказами, а тому підлягає задоволенню на підставі ст.1166 ЦК України.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
З А С У Д И В
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання

-за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі,

-за ч.1 ст.187 КК України 3 роки і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.04.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання 4 (чотири) роки і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 23.01.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

.