Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2749/15-к
Провадження № 1-кп/553/198/2015
У Х В А Л А
Іменем України
07.08.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під

ознаки діяння передбаченого КК України ОСОБА_4 ,

захисника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого КК України ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000435 від 06.05.2015 року, яке надійшло до суду 14.07.2015 року з прокуратури Ленінського району м. Полтави з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру, до неповнолітнього який не досяг віку кримінальної відповідальності відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, студентки Полтавського професійного ліцею транспорту, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
14 липня 2015 року до Ленінського районного суду Полтавської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Судом встановлено, що 05.05.2015 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу 1-го міського пляжу м. Полтава, що поблизу вулиці Надворсклянської в м. Полтава, в ході сварки з ОСОБА_7 , що виникла не грунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_7 удари кулаками правої і лівої руки в область обличчя, від отриманих ударів потерпіла впала на землю, а ОСОБА_4 продовжувала їй наносити удари ногою у взутті в область тулубу, обличчя. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 були спричинене тілесне ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми та саден шкіри обличчя, субконюнктивального крововиливу лівого ока та садна слизової оболонки верхньої губи, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно висновку СМЕ № 699 від 02.06.2015 року та додаткового висновку СМЕ № 847 від 16.06.2015 року.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
На момент скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_4 згідно ст. 22 КК України, не досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Прокурор підтримала клопотання та просила суд закрити кримінальне провадження відносно неповнолітньої ОСОБА_4 та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. терміном 1 рік та передачі неповнолітньої ОСОБА_4 під нагляд її опікуна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Селещина, Машівського району Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 терміном 1 рік.
Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого КК України ОСОБА_4 її захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , не заперечувала проти задоволення клопотання.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_4 в скоєнні нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена в повному обсязі.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітньої ОСОБА_4 , яка вчинила суспільно-небезпечне діяння вперше, в скоєному щиро розкаюється, вчинила суспільно-небезпечне діяння, будучи неповнолітньою, характеризуються за місцем навчання посередньо, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягнула 16 років і таким чином вона не досягнула віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєні діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_4 можливо застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. терміном 1 рік та передачі неповнолітньої ОСОБА_4 під нагляд її опікуна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Селещина, Машівського району Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 терміном 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» закріплено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Згідно ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Суд застосовує до неповнолітньої примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1,2 ч.2 ст. 105 КК України.
Керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 350, 370, 371, 372, 497, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, студентки Полтавського професійного ліцею транспорту, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. терміном 1 рік та передачі неповнолітньої ОСОБА_4 під нагляд її опікуна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Селещина, Машівського району Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 терміном 1 рік.
Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду, роз`яснити їй право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1