печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П., при секретарі Скрибка А.В., за участю прокурора Шевчука О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва Ленко М., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність заступника прокурора м. Києва Ленко М., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 21.05.2013 він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою, в якій ініціював питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_2. за ч. 2 ст. 366 КК України та з інших питань.

Зазначена заява була скерована до прокуратури м. Києва та листом за підписом заступника прокурора м. Києва Ленко М. його проінформовано про відсутність підстав для внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР, у зв'язку з тим, що в ній не наведено об'єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, що, за переконанням заявника, не відповідає вимогам ст. 214 КПК України.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 303, 307 КПК України, ОСОБА_1 просить зобов'язати заступника прокурора м. Києва Ленко М. внести до ЄРДР відомості за його заявою про злочин від 21.05.2013 та розпочати досудове розслідування.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену у скарзі адресу місця його проживання, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника на підставі наданих сторонами доказів.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали судового провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 21.05.2013 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_2. за ч. 2 ст. 366 КК України та заступником прокурора м. Києва ОСОБА_4, яка була скерована до прокуратури м. Києва для проведення перевірки доводів заявника.

Листами № 06/4-15945-13 від 06.06.2013 за підписом заступника прокурора м. Києва Ленко М. заявника проінформовано про відсутність підстав для реєстрації заяви в ЄРДР, оскільки вона містить загальні відомості та суб'єктивні оцінки, які не підтверджені об'єктивними даними і не вказують на передбачені чинним кримінальним законодавством ознаки злочину.

Такі дії прокурора відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на діючому законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана до Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 заява, названа ним як «заява про злочин», остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення діянь, які містять ознаки злочину, за викладених заявником обставин.

ОСОБА_1 у заяві наводить власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів прокурорами, які без підтвердження відповідними даними не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.

Окрім того, під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що вимоги ОСОБА_1 про внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_2. та заступником прокурора м. Києва ОСОБА_4 фактично з тих же підстав вже були предметом судового контролю і ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2013 визнані безпідставними.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005р.).

Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність заступника прокурора м. Києва Ленко М., яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.П. Кицюк