АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/438/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №642/8868/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2, 3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2, 3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не

працюючий, зареєстрований та проживаючий за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше

судимий 13 жовтня 2014 року Ленінським районним

судом м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в

розмірі 1360 грн. на підставі угоди про примирення з

потерпілою,-

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Вирішено питання про судові витрати.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 19 червня 2015 року, о 07 годині 07 хвилин, проходячи біля домоволодіння №99 по вул.Афанасіївській в м.Харкові, побачив у системі зливу металеві решітки, звідки витягнув одну металеву решітку, роздивився її, і поклав назад. Після чого, ОСОБА_7 , о 07 годині 11 хвилин, повернувся до домоволодіння АДРЕСА_2 , де зі зливної системи таємно викрав три металеві решітки, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн. 44 коп.

24 липня 2015 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №2-б по вул.Щасливій м.Харкова, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, через ворота, проникли до двору, який огороджений забором, звідки викрали 12 листів шиферу, який перенесли за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . 25 липня 2015 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який не знав, що шифер було викрадено, перевезли шифер до ломбарду, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Наріманова, 1, де заклали його, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1428 грн.

25 липня 2015 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №2-б по вул.Щасливій м.Харкова, повторно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, через ворота, проникли до двору, який огороджений забором, звідки викрали 12 листів шиферу, який перенесли за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . 26 липня 2015 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який не знав, що шифер було викрадено, перевезли шифер до ломбарду, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Наріманова, 1, де заклали його, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1428 грн.

26 липня 2015 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №2-б по вул.Щасливій м.Харкова, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, через ворота, проникли до двору, який огороджений забором, звідки викрали 12 листів шиферу, який перенесли за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

27 липня 2015 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який не знав, що шифер було викрадено, перевезли шифер до ломбарду, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Наріманова, 1, де заклали його, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1428 грн.

27 липня 2015 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку №2-б по вул.Щасливій м.Харкова, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, через ворота, проникли до двору, який огороджений забором, звідки викрали 12 листів шиферу, який перенесли за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

28 липня 2015 року, о 10 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який не знав, що шифер було викрадено, перевезли шифер до ломбарду, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Наріманова, 1, де заклали його, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1428 грн.

Заступник прокурора Харківської області в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Свою апеляцію прокурор обґрунтовує тим, що санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, судом не вмотивовано наявність виключних обставин для застосування положень, передбачених ч.1 ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених підстав, обвинуваченого, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Доводи апеляції прокурора в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
Так, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі, в той час як санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Тобто судом, при призначенні покарання за цей злочин, без застосування положень ст.69 КК України, порушено вимоги п.1 ч.1 ст.65 КК України.
За таких обставин, вирок, в цій частині, на підставі п.1 ч.1 ст.413 КПК України, підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Суд обґрунтовано у вироку зазначив в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини.
В судовому засіданні апеляційного суду Харківської області було встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, які колегія суддів визнає виключними, а саме, що ОСОБА_7 має малолітню дитину, працює по найму, страждає рядом хронічних захворювань, щиро кається,відшкодував спричинену матеріальну шкоду потерпілим, що підтверджується наявністю розписок.

При наявності вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, та даних про особу обвинуваченого, а також, сукупність пом`якшуючих обставин, які колегія суддів визнає виключними, колегія суддів вважає можливим пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, застосувавши положення ст.69 КК України, і перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 413, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Застосувати до ОСОБА_7 положення ст.69 КК України і вважати його засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції три роки шість місяців обмеження волі.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: