ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-37/2010 р

22 квітня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Вирста М.М.

при секретарі: Фещак Г.М.

з участю прокурора: Псарюк В.Ф.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, освітою середньою, тимчасово не працюючого, не одруженого, засудженого 09 липня 2007 року Козівським районним судом за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850 гривень та 12 січня 2010 року Козівським районним судом за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 (двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 1 (один) рік,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2010 року в ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння та знаходився на вулиці в смт. Козлів Козівського району виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір 19 лютого 2010 року близько 18.30 години ОСОБА_1 проник в житловий будинок ОСОБА_2 по вул. Незалежності 39, в смт. Козлів Козівського району, де застосував фізичне насильство до нього, яке не було небезпечним для життя і здоровя потерпілого, зловив його за одежу та притиснув до ліжка відкрито заволодів грошима в сумі 1650 гривень, які знаходились у внутрішній кишені піджака, у який був одітий ОСОБА_2, з викраденими грошима з місця злочину втік і розпорядився ними на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовився від дачі показів відповідно до ст. 63 Конституції України, але дав відповіді на запитання прокурора та головуючого, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. По суті справи, на запитання головуючого та прокурора показав, що потерпілого ОСОБА_2 знав давно. 19 лютого 2010 року близько 19 години перебуваючи в стані алкогольного спяніння вирішив піти до ОСОБА_2, щоб у нього взяти 50 грн. Зайшовши до житлового будинку він підійшов до ОСОБА_2, який лежав у ліжку та витягнув у нього гроші із кишені піджака. Про суму грошей, яку підсудний вкрав він не знав, а порахував їх лише на наступний день. Усі гроші підсудний потратив на власні потреби.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 гроші зберігає біля себе, пенсії мав 1100 грн. Підсудний є сусідом потерпілого ОСОБА_2. Підсудний заходив до потерпілого коли він був сам у дома. Про крадіжку грошей ОСОБА_2 повідомив свідка на наступний день, та сказав, що 19 лютого 2010 року до нього в будинок зайшов ОСОБА_1 який перебував в стані алкогольного спяніння та викрав у нього гроші із кишені піджака.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного доведена також матеріалами кримінальної справи, а саме:

- Заявою потерпілого ОСОБА_2 від 24 лютого 2010 року у якій він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1, який 19 лютого 2010 року близько 18 години зайшов до нього в будинок за адресою смт. Козлів вул. Незалежності 39 та шляхом застосування фізичної сили відкрито викрав у нього гроші в сумі 1650 гривень, які знаходились у внутрішній кишені піджака (а. с. 6);

- Показаннями потерпілого ОСОБА_2, який показав, що 19 лютого 2010 року близько 18 години ОСОБА_1, житель смт. Козлів зайшов до нього в будинок за адресою смт. Козлів вул. Незалежності 39 та шляхом застосування фізичної сили відкрито викрав у нього гроші в сумі 1650 гривень, які знаходились у внутрішній кишені піджака, у який він був одітий. Гроші були купюрами одна 200 гривень і решта по 50 гривень (а. с. 20);

- Протоколом ставки віч на віч між ОСОБА_3, та ОСОБА_1, в ході проведення якого ОСОБА_1 підтвердив свідчення ОСОБА_3 (а. с. 49).

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, з проникненням у житло.

До обставин які пом'якшують покарання ОСОБА_1 слід визнати щире каяття.

До обставин які обтяжують покарання ОСОБА_1 слід віднести вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні міри та виду покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання, що підсудному слід обрати покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, ближче до мінімального передбаченого санкцією статті.

При призначенні покарання суд враховує те, що підсудний ОСОБА_1 засуджений 12 січня 2010 року Козівським районним судом за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 (двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на 1 (один) рік, тому за правилами ст. 72 КК України слід перевести 2 (два) роки обмеження волі за вироком Козівського районного суду від 12 січня 2010 року в 1 (один) рік позбавлення волі, при призначенні покарання за даним вироком слід застосувати ст. 71 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

За правилами ст. 72 КК України перевести 2 (два) роки обмеження волі за вироком Козівського районного суду від 12 січня 2010 року в 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_1 за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання призначену за вироком Козівського районного суду від 12 січня 2010 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_1 визначити у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання - 25 лютого 2010 року, як вказано в протоколі про його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 15 діб з моменту отримання копії вироку.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно