Справа №11а-849/2010 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: удз Доповідач: Романюк М.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2010 року.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: Леона О.І.

суддів: Романюка М.Ф., Галина В.П.

з участю прокурора: Максимчука А.М.,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

09 березня 2004 року Турійським районним судом Волинської області ОСОБА_3 засуджений за ст.152 ч.3, 27 ч.5-153 ч.2, 286 ч.1, 70 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два 2 роки.

Початок строку покарання - 14 грудня 2003 року, кінець строку покарання - 08 червня 2012 року.

Адміністрація Личаківської виправної колонії №30 у Львівській області та спостережна комісія Шевченківської державної районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 покликаючись на те, що протягом строку відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, з обов'язками покладеними на нього справлявся добре, відбув 3/4 строку покарання, на думку адміністрації Личаківської виправної колонії №30 у Львівській області та спостережної комісії Шевченківської державної районної адміністрації Львівської міської ради своє виправлення довів.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2010р. відмовлено в задоволенні даного подання.

В апеляції, та доповненні до неї засуджений ОСОБА_3 просить скасувати рішення районного суду та прийняти нове рішення - застосувавши до нього умовно - дострокове звільнення, покликаючись на те, що під час відбування покарання він своєю поведінкою та сумлінною працею довів виправлення; він хоча і мав стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання, проте такі автоматично були погашені чотирма заохоченнями; також просить врахувати, що в нього є двоє малолітніх дітей, хвора матір, яка потребує допомоги. Добросовісно відноситься до праці, дотримується трудової дисципліни, являється активним учасником християнської общини, виконує всі вимоги адміністрації.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та захисника, які підтримали апеляцію, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи внесеної апеляції, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому ОСОБА_3 в умовно достроковому звільнені з місць позбавлення волі. Оскільки засуджений ОСОБА_3 раніше 5 разів судимий, при цьому один раз звільнявся умовно-достроково. Після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. Зазначене свідчить про те, що перебування ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі не свідчить про те, що він став на шлях виправлення та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2010 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2010 року, якою відмовлено адміністрації Личаківської виправної колонії №30 у Львівській області та спостережній комісії Шевченківської державної районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6