Справа № 1-5/11
В И Р О К
Іменем України

17 січня 2012 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника

цивільного відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гришине Роменського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, виконавця будівельних робіт ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення» (м. Київ), проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Анадирь Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, військовозобов`язаного, приватного підприємця, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2006 року підсудний ОСОБА_9 близько 19:30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, рухаючись на 31 км автодороги «Бориспіль-Дніпропетровськ» по мокрому асфальтобетонному покриттю в темну пору доби із ввімкненими фарами ближнього світла в напрямку м. Дніпропетровськ поблизу с. Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, будучи неуважним до навколишньої дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху для здійснення маневру обгону транспорту, що рухався у попутному напрямку.

Не закінчивши маневр обгону цього транспортного засобу, в порушення вимог пунктів 1.2, 1.3, 10.1, 14.2. «в» ПДР України допустив зіткнення із автомобілем марки «ГАЗ-2705», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення», під керуванням підсудного ОСОБА_8 .

В результаті зіткнення цих двох транспортних засобів пасажир автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням підсудного ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , що знаходився на задньому пасажирському сидінні позаду водія, отримав тяжкі тілесні ушкодження. В процесі лікування ОСОБА_10 помер, оскільки між його смертю та комплексом пошкоджень його голови в результаті ДТП є прямий причинний зв`язок.

Водій ( ОСОБА_8 ) та пасажири автомобіля марки «ГАЗ-2705», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення», тілесних ушкоджень не отримали.

Досудовим слідством підсудний ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 24 листопада 2006 року близько 19:30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-2705», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення», рухаючись по мокрому асфальтобетонному покриттю на 31 км автодороги «Бориспіль-Дніпропетровськ» в темну пору доби із ввімкненими фарами ближнього світла в напрямку м. Києва поблизу с. Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, будучи неуважним до навколишньої дорожньої обстановки, помітивши транспортний засіб, котрий виїхав на його смугу руху при здійсненні маневру обгону, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля у момент виникнення небезпеки для руху, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням підсудного ОСОБА_9 , порушивши вимоги п.п. 1.3, 1.10, 12.3 ПДР України.

В результаті зіткнення цих двох транспортних засобів пасажир автомобіля «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням підсудного ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , що знаходився на задньому пасажирському сидінні позаду водія, отримав тяжкі тілесні ушкодження. В процесі лікування ОСОБА_10 помер, оскільки між його смертю та комплексом пошкоджень його голови в результаті ДТП є прямий причинний зв`язок.

Підсудний ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині в ході судового слідства визнав повністю, в ході судового слідства частково відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду. У своїх показах він підтвердив подію, обставини на наслідки вчиненого ним злочину.

Підсудний ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині в ході судового слідства не визнав повністю, зазначивши про відсутність в його діях складу злочину.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_9 своєї вини у скоєному злочині, вина підсудного доводиться доказами у справі.

Зокрема, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.11.06 р. та схемою і фотоілюстраціями до нього підтверджується факт вчинення підсудним дорожньо-транспортної пригоди за участю підсудного ОСОБА_8 та потерпілого, обставини вчинення ДТП, місце вчинення ДТП, його наслідки та розташування транспортних засобів відносно елементів дороги тощо.

Протоколами огляду транспорту від 24.11.06 р. встановлено наявність механічних пошкоджень на автомобілях «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 та «ГАЗ-2705», д.н.з. НОМЕР_2 після вчиненої ДТП.

З висновку експерта №923 від 12.04.07 р. вбачається, що в заданій дорожній ситуації підсудний ОСОБА_9 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем під керуванням підсудного ОСОБА_8 при виконанні вимог п.п. 1.2, 10.1 та 14.2в ПДР України.

З висновку експерта №71/152/3 від 21.06.07 р. вбачається, що між комплексом пошкоджень голови ОСОБА_10 , що виникли в результаті ДТП і причиною настання його смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Із акта судово-медичного дослідження трупу №152/3 від 14.06.07 р. вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді численних переломів кісток зводу та основи черепа, крововиливів над та під оболонки, в речовину і шлуночки головного мозку, які обумовили розвиток гідроцефалії, гнійного вентрикуліту, набряку і набрякання тканин головного мозку.

З копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.04.07 р. вбачається, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З протоколів відтворення обстановки та обставин події від 09.08.07 р. за участю підсудного ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та схемами до них, вбачається напрямок руху автомобіля під керуванням підсудного ОСОБА_9 , зміну ним руху та відстань до автомобіля під керуванням підсудного ОСОБА_8 .

З висновку експерта №2534 від 10.09.07 р. вбачається, що в заданій дорожній ситуації підсудний ОСОБА_9 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем під керуванням підсудного ОСОБА_8 при виконанні вимог п.п. 1.2, 10.1 та 14.2 в) ПДР України.

Протоколом додаткового огляду місця події від 06.03.08 р. та схемою до нього встановлено наявність дорожньої розмітки та дорожніх знаків, що розташовані у місці вчинення ДТП, які свідчать про вказівку підсудному ОСОБА_9 на наявність небезпечного повороту праворуч, прилягання другорядної дороги та напрямку повороту.

З висновку експерта №285 А від 06.04.09 р. вбачається, що в момент первинного контакту місце зіткнення автомобілів під керуванням підсудний було розташоване на смузі руху підсудного ОСОБА_8 . При цьому автомобіль під його керуванням повністю знаходився на проїзній частині, а автомобіль під керуванням підсудного ОСОБА_9 частково на проїзній частині і частково на узбіччі. Покази підсудного ОСОБА_8 в тій частині, що передня частина його автомобіля та автомобіль ОСОБА_9 перемістилися на узбіччя в результаті зіткнення технічно спроможні за умови, що об`єктивно в момент первинного контакту автомобіль під керуванням ОСОБА_9 вже частково перебував на узбіччі. Покази ж ОСОБА_9 в тій частині, що зіткнення відбулося на місці розташування автомобілів при огляді місця пригоди технічно не спроможні.

Таким чином, дослідивши злочинні дії підсудного ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку, що їх необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_8 суд приходить до такого висновку, що докази наявності вини обох підсудних були зібрані органом досудового слідства у комплексі. Проте, у жодному письмовому доказі прямо не вбачається наявності його вини, як однієї із складових складу злочину, в інкримінованому йому злочині.

На противагу цьому, як встановлено судом з огляду на висновок експерта №285 А від 06.04.09 р. в момент первинного контакту місце зіткнення автомобілів під керуванням підсудних було розташоване на смузі руху підсудного ОСОБА_8 . При цьому автомобіль під його керуванням повністю знаходився на проїзній частині, а автомобіль під керуванням підсудного ОСОБА_9 частково на проїзній частині і частково на узбіччі. Покази підсудного ОСОБА_8 в тій частині, що передня частина його автомобіля та автомобіль ОСОБА_9 перемістилися на узбіччя в результаті зіткнення технічно спроможні за умови, що об`єктивно в момент первинного контакту автомобіль під керуванням ОСОБА_9 вже частково перебував на узбіччі. Покази ж ОСОБА_9 в тій частині, що зіткнення відбулося на місці розташування автомобілів при огляді місця пригоди технічно не спроможні.

Таким чином, з огляду на те, що диспозиція норми ст. 286 КК України є бланкетною, в судовому засіданні не встановлено порушення підсудним ОСОБА_8 вимог п.п. 1.3, 1.10, 12.3 ПДР України на що вказує сторона обвинувачення з посиланням на висновки експерта №923 від 12.04.07 р. та №2534 від 10.09.07 р. із яких вбачається, що в заданій дорожній ситуації підсудний ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем під керуванням підсудного ОСОБА_9 при виконанні вимог п.п. 1.10 та 12.3 ПДР України, оскільки такі висновки не відповідають висновку експерта №285 А від 06.04.09 р.

З огляду матеріалів справи вбачається, що підсудний ОСОБА_8 вжив передбачених п. 12.3 ПДР України заходів при виникненні небезпеки під час руху, проте його дії не дали бажаного результату і лише в зв`язку із вчиненими діями підсудним ОСОБА_9 , наступили негативні наслідки.

Хоча в діях підсудного ОСОБА_8 формально вбачається діяння, пов`язане з ризиком, суд не знайшов підтвердження цьому за наявних доказів і приходить до висновку про відсутність підстав притягнення підсудного ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності з огляду те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пред`явили цивільний позов до підсудного ОСОБА_9 та ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення». Судом було притягнуто як цивільного відповідача ЗАТ «Просто-Страхування», оскільки цивільно-правова відповідальність підсудного ОСОБА_9 на момент скоєння злочину була застрахована відповідно до полісу страхування №ВА/3843863 від 29.09.06 р.

За правилами п. 15.3 статті 15 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на момент скоєння злочину, договір ІІІ типу - страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі (договір III типу).

Підсудний експлуатував автомобіль «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 маючи ІІІ-й тип договору страхування. Отже, в межах ліміту відповідальності має відповідати не лише підсудний ОСОБА_9 , а й ПрАТ «Просто-Страхування» як правонаступник ЗАТ «Просто-Страхування».

Суд прийшов до висновку, що в діях підсудного ОСОБА_8 відсутній склад злочину, а тому позов потерпілих до ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення», як до власника джерела підвищеної небезпеки не може бути задоволений.

Підсудний ОСОБА_9 позов ОСОБА_6 в частині відшкодування 33 368,16 грн. майнової та 250 000,00 грн. моральної шкоди визнав повністю. Невідшкодована майнова шкода складає 20 086,24 грн. Моральна шкода не відшкодована.

Позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині відшкодування моральної шкоди по 100 000,00 грн. кожному також не можуть бути задоволені в частині вимог до ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення» з огляду на вищезазначене.

Таким чином, провівши аналіз норм ст. ст. 1166, 1167 та 1187 ЦК України суд приходить до висновку, що шкода повинна бути відшкодована особою, що її задала, тобто підсудним ОСОБА_9 та ПрАТ «Просто-Страхування», як страховиком.

Такий висновок зроблено судом з урахуванням вимог ст. 1166, 1167 та 1187 ЦК України, п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та п.22.3 ст. 22 , ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» яким визначено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи розмір заявленої суми по відшкодуванню моральної шкоди суд виходить із принципу розумності та справедливості і вважає, що заявлена сума потерпілими є дещо завищеною. Враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає, що 150 000 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдані їй моральні страждання, що полягають у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з загибеллю свого чоловіка.

Враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілого ОСОБА_11 , суд вважає, що 50 000 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдані йому моральні страждання, що полягають у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з загибеллю свого сина.

Враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілої ОСОБА_12 , суд вважає, що 50 000 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдані їй моральні страждання, що полягають у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з загибеллю свого сина.

За правилами пункту 9.3 статті 9 та п.22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із ПрАТ «Просто-Страхування» на користь потерпілих слід стягнути п`ять відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суми моральної шкоди, що становить 2550 грн. 00 коп. кожному, а різницю із підсудного ОСОБА_9 , як різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком.

Майнова шкода потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 20 086,24 грн., яка ніким не оспорюється, має бути стягнута із ПрАТ «Просто-Страхування» відповідно до вимог ст. ст. 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України не виявлено. Обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового слідства він давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі; часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_9 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристику, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, враховуючи наслідки вчиненого злочину.

Така міра покарання має відповідати вимогам кримінального закону, принципу своєчасності та невідворотності покарання, з огляду на розгляд даної справи судом неодноразово, а також сприятиме його виправленню, дасть йому можливість відчути свою провину, спокусити її шляхом морального та духовного переосмислення своїх дій та можливості відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Відносно підсудного ОСОБА_8 суд прийшов до висновку про необхідність його виправдати по суду.

Питання судових витрат, речових доказів, арешту майна та міри запобіжного заходу вирішується відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки і зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки підлягає реальному виконанню.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередню: підписка про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1628 грн. 80 коп. за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 773 грн. 52 коп. за проведення експертизи.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 147 450,00 грн. моральної шкоди, а врешті вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 47 450,00 грн. моральної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_11 до ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 47 450,00 грн. моральної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_12 до ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_6 2 550,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_6 20 086,24 грн. майнової шкоди.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_11 2 550,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» на користь ОСОБА_12 2 550,00 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину за ч. 2 ст. 286 КК України.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль марки ««Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 повернути засудженому ОСОБА_9 ;

автомобіль марки «ГАЗ-2705», д.н.з. НОМЕР_2 повернути ТзОВ «Інтегровані мережеві рішення»;

п`ять фотознімків залишити у матеріалах справи.

Постанову про накладення арешту на майно від 27.07.07 року відносно майна ОСОБА_8 та постанову від 30.07.07 р. відносно ОСОБА_9 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд.

Головуючий: