печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у нерогляді клопотання про визнання потерпілою від 15.08.2015 року-

В С Т А Н О В И В :

23.08.2015 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у нерогляді клопотання про визнання потерпілою від 15.08.2015 року.

В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2015 року зобов`язано прокуратуру м. Києва внести відповідні відомості по заяві ОСОБА_3 від 12.01.2015 року до ЄРДР. Вказує на те, що 15.08.2015 року до прокуратури м. Києва було подано заяву про визнання потерпілою від злочину. Проте, жодної відповіді про розгляд даної заяви ОСОБА_3 повідомлено не було, відповідного процесуального рішення не прийнято.

У судове засідання з розгляду скарги, призначене на 02.09.2015, ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановлений законом строк. За вказаних обставин, враховуючи перебування скарги з 23.08.2015 в провадженні суду понад встановлений ст. 306 КПК України строк розгляду, в тому числі внаслідок необхідності достатнього часу для повідомлення особи, виходячи з принципу змагальності кримінального процесу, обов`язку учасників провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги здійснити без участі ОСОБА_3 на підставі наявних матеріалів.

Представник прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився. Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Вивчивши скаргу та приєднані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2015 року задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобовязано компетентних посадових осіб прокуратури м. Києва внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 12.01.2015 року про злочин, що надійшла з Генеральної прокуратури України, та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника.

15.08.2015 до прокуратури м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про визнання потерпілою в кримінальному провадженні № 0000071.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовано постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, процесуальне рішення по заяві ОСОБА_3 від 15.08.2015 року, не прийнято.

Матеріали кримінального провадження, по яким повинна бути проведена перевірка по заяві ОСОБА_3 та які витребовувались судом для огляду та дослідження в судовому засіданні, слідчим суду не надані.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що станом на час розгляду скарги в суді, її заява від 15.08.2015 року, посадовими особами прокуратури м. Києва не розглянута, відповідне процесуальне рішення не прийнято.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у нерогляді клопотання про визнання потерпілою від 15.08.2015 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури міста Києва розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.08.2015 про залучення до провадження як потерпілого, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1