Справа № 352/620/15-к
Провадження № 11-кп/779/349/2015
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю : секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000035 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , з участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

За вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто в користь держави процесуальні витрати. Змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взято під варту із зали суду. Строк відбуття покарання визначено з 14 год. 20 хв. 16 червня 2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69 КК України, мотивуючи свою позицію тим, що при призначенні покарання судом не в повній мірі було враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та перестаріла мати, яка останнім часом самотужки не може задовольняти свої потреби і потребує допомоги, вину визнав повністю, шкоду завдану злочином відшкодовано у повному обсязі потерпілому ОСОБА_8 . І, і за таких обставин суд мав всі законні підстави при призначенні покарання щодо нього застосувати більш м`яке покарання, оскільки призначене судом покарання є на його думку, несправедливим внаслідок суворості.

Як вбачається з вироку суд першої інстанції встановив, що 25 січня 2015 року близько 15 год. обвинувачений приїхав у гості до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_2 , де вдвох розпивали спиртні напої, після чого лягли спати на одне ліжко в цьому ж будинку. Коли через деякий час до приміщення будинку зайшов співмешканець ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_8 , який будучи обуреним поведінкою своєї співмешканки, на ґрунті ревнощів розпочав з нею сварку, у їх суперечку втрутився обвинувачений, внаслідок чого між ними та потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт в ході якого обвинувачений, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс потерпілому один удар кулаком в обличчя, а після, взявши з дерев`яної тумби кухонний ніж, умисно наніс потерпілому сім хаотичних ножових поранень у передню частину грудної клітки, живіт та в ділянку лівого стегна, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді трьох проникаючих колото-різаних ран передньої черевної стінки, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Потерпілий подав суду письмову заяву в якій підтвердив, що обвинуваченим йому повністю відшкодовано матеріальну і моральну шкоду спричинену злочином і він йому пробачив за скоєне, доводи апеляційної скарги підтримує, не наполягав і не наполягає на позбавленні волі ОСОБА_6 .

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свої апеляційні вимоги підтримав.

Потерпілий апеляційні вимоги обвинуваченого теж підтримав, вважає, що той вже певний період побув у місцях позбавлення волі і все усвідомив, він йому вибачив. Просить скоротити покарання ОСОБА_6 наскільки це можна. Претензій до нього жодних не має. В суді першої інстанції він теж не наполягав на суворому покаранні.

Прокурор просить в задоволенні апеляційних вимог відмовити, вважаючи вирок законним і обґрунтованим.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши письмові документи, що стосуються особи обвинуваченого і можуть мати значення при вирішенні апеляційних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і щодо призначення покарання.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина та кваліфікація дій ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок в цій частині не перевіряється.

Ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», п. 2, роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, а саме, те що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перестарілу матір, 1927 року народження, а як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В ході судового розгляду потерпілий, як це підтверджує вирок суду, не наполягав на суворому покаранні, просив покарати згідно закону. В ході апеляційного розгляду позиція потерпілого суттєво змінилася. Що не враховано судом при призначенні покарання і що мало б при цьому мати суттєве значення, оскільки його позиція як потерпілого при призначенні покарання по такій категорії справ має враховуватися в першу чергу.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Враховуючи досліджені в ході апеляційного розгляду, в тому числі додатково подані захисником письмові документи, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання слід врахувати як пом`якшуючі відповідальність обставини дані щодо особи обвинуваченого те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, повністю відшкодовано як матеріальну так і моральну шкоду потерпілому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перестарілу матір 1927 року народження, котра є інвалідом та хворіє тяжкими захворюваннями, що підтверджено долученими медичними довідками, які, в тому числі і з врахуванням того, що має місце така обтяжуюча відповідальність обставина як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, у сукупності з викладеною вище позицією потерпілого, пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з врахуванням як обставин у справі так і особи обвинуваченого, викладених вище обставин, дають підстави призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді реального позбавлення волі строком на два роки, що відповідатиме як обставинам справи так і особі обвинуваченого, так і враховуватиме думку з цього приводу потерпілого.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Тисменицького районного суду від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України в частині призначення покарання змінити, пом`якшивши йому призначене покарання.

Визнати ОСОБА_6 винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання, застосувавши ст. 69 КК України два роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Запобіжний захід залишити попередньо обраний тримання під вартою.

На ухвалу протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

_______________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2