Єдиний унікальний № 500/8160/14-к
Провадження № 1-в/500/6/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у звільненні засудженого від відбування покарання
у зв`язку із закінченням іспитового строку
01 лютого 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПС України в Одеській області у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002051, про звільнення від відбування основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2014 р. за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України,

встановив:
Ізмаїльський МРВ КВІ УДПС України в Одеській області просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2014 р., яким він засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, посилаючись на те, що під час відбування покарання з випробуванням нового злочину не вчинив, до кримінальної відповідальності не притягувався, обов`язок, покладений судом виконував.

Прокурор, представник КВІ та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник КВІ та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявами, якими просили суд здійснити судовий розгляд у їх відсутності. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. В даному випадку участь осіб, які беруть участь у судовому провадженні, не перешкоджає проведенню судового розгляду та їх участь не є обов`язковою.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому проваджені, то в силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, розглянувши подання КВІ, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_3 , приходить до висновку, що в задоволенні подання КВІ слід відмовити з таких підстав.

Так, 25 грудня 2014 року ОСОБА_3 був засуджений Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладенням обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України.

Частиною 1 ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Однак, в порушення зазначених вимог ч. 1 ст. 78 КК України, з матеріалів особової справи не вбачаються в повному обсязі відомості про вчинення або не вчинення ОСОБА_3 за період іспитового строку нових злочинів.

Так, в матеріалах справи міститься довідка УІЗ ГУНП в Одеській області від 05.11.2015 р., відповідно до якої станом на 05.11.2015 р. ОСОБА_3 іншого злочину під час іспитового строку не вчинив, однак за період з 05.11.2015 р. до 25.12.2015 р. (тобто на час закінчення іспитового строку) відомостей про вчинення або не вчинення ОСОБА_3 злочинів немає.

Отже в порушення вимог чинного законодавства КВІ не були в повному обсязі перевірені дані щодо вчинення або не вчинення під час іспитового строку засудженим ОСОБА_3 нового злочину та адміністративних правопорушень за весь час іспитового строку.

За таких обставин суд не може вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання, у зв`язку з чим в задоволенні подання КВІ слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 165, 166 КВК України,
ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:
В задоволенні подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПС України в Одеській області про звільнення від відбування основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2014 р. за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1