АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Києва, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2014 року та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винною в тому, що вона 24 жовтня 2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , за допомогою персонального комп`ютера, в мережі Інтернет замовила у невстановленої судовим слідством особи за грошові кошти в сумі 300 гривень наркотичний засіб - метадон для власного вживання без мети збуту.

Замовивши у невстановленої судовим слідством особи наркотичний засіб - метадон, ОСОБА_6 того ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за домовленістю з невстановленою судовим слідством особою, через термінал грошових переказів, перерахувала грошові кошти в сумі 300 гривень на номер банківської картки останньої.

В подальшому, 25 жовтня 2014 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, невстановлена судовим слідством особа, шляхом відправлення СМС-повідомлення на номер мобільного телефону ОСОБА_6 , повідомила останню про місцезнаходження замовленого нею наркотичного засобу - метадону, а саме на клумбі біля будинку № 11 по вул. Дегтярівській у місті Києві.

Того ж дня, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Дегтярівській в м. Києві, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу - метадону без мети збуту, на клумбі виявила поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися дві цигарки, у фільтрах яких знаходились один паперовий та один поліетиленовий згортки з наркотичним засобом - метадоном. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбала та почала зберігати при собі наркотичний засіб - метадон без мети збуту.

У той же самий день та час, ОСОБА_6 , зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон, що знаходився у фільтрах двох цигарок, попрямувала до Київського слідчого ізолятору за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, для здійснення передачі продуктів харчування одному із заарештованих, де 25 жовтня 2014 року, приблизно о 17 годині 02 хвилини, при огляді співробітниками слідчого ізолятору речей, які мала при собі ОСОБА_6 , в поліетиленовому пакеті було виявлено та вилучено дві цигарки, у фільтрах яких знаходилися один поліетиленовий та один паперовий згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №2727х від 14 листопада 2014 року містить наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,232 г та сильнодіючий лікарський засіб - димедрол (дифенгідрамін), загальною масою 0,024 г.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить апеляційний суд змінити вирок суду першої інстанції, виключити з вироку посилання про невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2014 року, встановити і зазначити невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року та призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_7 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема ОСОБА_7 зазначає, що в порушення вимог ст. 65 КК України суд призначив ОСОБА_6 покарання більше, ніж передбачає санкція ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у розмірі 3 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того судом точно не визначено невідбуту частину покарання за попереднім вироком із зазначенням його виду та розміру при застосуванні положень ст. 71 КК України. Також суд відповідно до положень ст. 71 КК України повинен був частково приєднати невідбуту частину покарання лише за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України і призначено покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком,

Згідно ч.2 ст. 71 КК України, при складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років.

Таким чином, судом першої інстанції з урахуванням положень вказаних норм закону правильно обрано принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками, та остаточно призначено за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі, загальний строк якого не перевищує п`ятнадцяти років, а саме у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3