Дата документу Справа № 320/8496/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/8496/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/303/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2016 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палити з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003609 від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волна Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду щодо останнього в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та врахувати в якості обставини, що обтяжує покарання, - вчинення злочину щодо особи похилого віку. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що при призначенні обвинуваченому покарання судом недостатньо враховано суспільну небезпеку та обставини вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, на думку апелянта, перелічені у вироку суду обставини, що характеризують особу обвинуваченого та пом`якшують покарання, не є тими обставинами, що можуть слугувати причиною для призначення такого м`якого покарання та визначення такого короткого випробувального строку. Також прокурор вказує про помилковість та безпідставність врахування судом в якості обставини, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений щиросердо дієво розкаявся, та неврахування в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Прокурор звертає в апеляційній скарзі увагу і на те, що ОСОБА_6 у день вчинення правопорушення щодо ОСОБА_10 завдав легкі тілесні ушкодження ще і ОСОБА_11 , проте кримінальне провадження за цим фактом закрито через відмову потерпілого від обвинувачення.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 26 липня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, підшукав за місцем проживання невстановлений у ході досудового розслідування тупий твердий предмет по типу «палиці» та проник через загорожу до території домоволодіння АДРЕСА_1 . Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , яка сиділа за столом на подвір`ї вказаного домоволодіння та наніс вказаним вище тупим твердим предметом не менше 3 ударів по голові та верхніх кінцівках потерпілої ОСОБА_10 , чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження, а також тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

У судове засідання суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_10 , будучи своєчасно і належним чином повідомленою про день та місце судового засідання, не з`явилась, клопотання про відкладення апеляційного розгляду не подавала.

Захисником - адвокатом ОСОБА_8 надано заяви від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до яких, останні просять розглянути провадження без їх участі та залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, належним чином оцінених судом і, на думку колегії суддів, є правильними.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 при судовому розгляді повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин провадження, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України.
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.
Покарання обвинуваченому призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини цього Коодексу, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та фактично врахував обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд обґрунтовано врахував при призначенні покарання те, що правопорушення обвинувачений вчинив у стані алкогольного сп`яніння, разом з цим, раніше він не судимий, розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілим завдану шкоду, сприяв встановленню істини у провадженні, за місцем проживання характеризується позитивно, та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення.
З врахуванням фактичних обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення останнього без реального відбування призначеного покарання та звільнив ОСОБА_6 від вказаного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Приймаючи до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, визначений судом іспитовий строк колегія суддів вважає достатнім.
Формулюючи обвинувачення, визнане доведеним, суд зазначив у вироку, що правопорушення вчинене щодо особи похилого віку.
На думку колегії суддів, те, що у вироку прямо не вказано на цю обставину, як на таку, що обтяжує покарання, не спростовує висновків суду першої інстанції щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням на вищезазначений строк. Не спростовують цих висновків і інші доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.121 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4