УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження № 0008213 від 01.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта середньо - технічна, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 11.02.1999 року Харківським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, 09.06.2008 року вироком Деснянського районного суду за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку утримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати. Згідно обвинувального акту у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ч. 3 ст. 185 КК України. Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення прокурор підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений висловили думку, що відпала потреба в утриманні обвинуваченого під вартою та просили змінити йому міру запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, заслухавши думку прокурора,обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється захиснику і уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. ОСОБА_3 враховуючи обставини скоєння злочину, може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальній провадженню шляхом тиску на потерпілих, свідків, змінити місце проживання, ухилятися від суду та перешкоджати виконанню процесуальних рішень, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Суд вважає, що підстав для зміни міри запобіжного заходу на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, не має та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 331 ч. 1, 350 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби м. Києва та Київської області.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , на 60 діб до 09.11.2015 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя