Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1692/2010 Категорія Головуючий у 1 інстанції: Марків Т.А.
ст.309ч.2КК України Доповідач:ОСОБА_2
УХВАЛА

іменем України

28 грудня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Чупини С. П., Калініченка І. С.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 жовтня 2010 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: 12.07.2007 року за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 06.01.2009 року умовно - достроково на 1 місяць 29 днів;

засуджено за ст. 309 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі у кримінально- виконавчій установі.

Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він 05 липня 2010 року близько 11 год. поблизу магазину «Березка» по вул. Першотравневій у м. Каховка Херсонської області, незаконно, без мети збуту -придбав шляхом привласнення знайденого, пляшкуДу якій знаходилися рідина, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстракт каннабісу, яку став зберігати при собі.

У той же день близько 18 год. на подвір'ї будинку № 30-а по вул. Першотравневій у м. Каховка у ОСОБА_4 під час особистого огляду працівниками міліції був виявлений та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт каннабісу, масою 1, 94г.

В апеляції захисник ОСОБА_3 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_4, посилаючись на те, що суд. призначаючи реальну міру покарання у виді позбавлення волі, не врахував усі обставини, шо помякшують його покарання, такі як, повне визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику, добровільне звернення до наркологічного диспансеру за лікуванням від наркоманії, наявність сім'ї та неповнолітньої дитини на вихованні. Тому вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання. Просить змінити вирок та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_3 про підтримання апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, шо вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який він

засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ст. 309 ч.2 КК України, обгрунтовані доказами, дослідженими судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України, і в апеляції захисника не оспорюються.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні повністю визнав свою вину в придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно.

Оскільки ні він, ні інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи і не заперечували проти скороченого дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.299 КПК України, суд обмежився допитом підсудного та дослідженням письмових матеріалів справи, (а.с. 71 - 75)

Доводи захисника в апеляції про необхідність помякшення покарання засудженому із застосування ст.75 КК України, є безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який має три непогашені судимості, характеризується задовільно, його вік, сімейний стан, стан здоровя, обставини, що помякшує його покарання, такі як, щире каяття, добровільне звернення до медичного закладу за лікуванням від наркоманії, на які посилається захисник в апеляції.

Суд урахував і те, що він, звільнившись із місця позбавлення волі, до закінчення строку погашення судимостей, знову вчинив умисний злочин, у тому ЧИСЛІ, аналогічний злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, (а.с. 25 - 32, 36, 37, 65 - 68, 70)

З урахуванням конкретних обставин справи, судом обґрунтовано призначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.2 ст.309 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім д.ля його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для помякшення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, як про це просить захисник в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Даних, які б свідчили про те, що у справі неправильнскзаетосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, не встановлено.

Таким чином, вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 жовтня 2010 року щодо нього - без зміни.

Головуючий:

Судді: