Справа № 350/690/15-к
Провадження № 11-кп/779/499/2015
Категорія ст.185 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000113 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 28 жовтня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Гірське, Косівського району Івано Франківської області, проживає АДРЕСА_1 ,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає даний вирок суду першої інстанції від 28 жовтня 2015 року незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню, оскільки дії засудженого ОСОБА_7 не містять складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України. Окрім цього зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що органом досудового розслідування грубо порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки він є особою, яка внаслідок психічних чи фізичних вад не здатна повною мірою реалізувати свої права. Просить вирок Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000113, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт - скасувати, а провадження закрити за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

За вироком суду ОСОБА_7 , громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначено йому покарання - вісімдесят годин громадських робіт.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин. 10 квітня 2015 року, приблизно о 13 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в крамниці «Чарівниця», яка знаходиться у смт. Рожнятів, по вул. Шкільна, 2, побачив на вітрині між взуттям мобільний телефон, який продавець ОСОБА_9 залишила без нагляду, та вирішив його викрасти. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений таємно викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG GT C3312", в якому було встановлено SІМ - карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з № НОМЕР_1 , на рахунку якої було 83 копійки та № НОМЕР_2 , на рахунку якої було 23 копійки, а також карта пам`яті типу "mісго SD" ємністю 2 GB, в чохлі типу "книжка", що були в користуванні, загальною вартістю 441 гривня 06 копійок, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення злочину, яким дана належна правова оцінка.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що в діях його підзахисного ОСОБА_7 немає складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, так як органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу його вини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції беручи до уваги показання потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинуваченого, і після безпосереднього дослідження, давши їм належну правову оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України.

Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що органом досудового розслідування грубо порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки він є особою, яка внаслідок психічних чи фізичних вад, не здатна повною мірою реалізовувати свої права є безпідставними .

Так, як згідно з висновку судово - психіатричного експерта № 296 від 21 вересня 2015 року (а.с. 64-68) обвинувачений ОСОБА_7 психічними розладами не страждає і не страждав на час вчинення інкримінованих йому дій, перебував на той час і перебуває у даний час у стані, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду не встановлено будь яких порушень ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. А також, судом враховано обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом першої інстанції визнано повернення потерпілій викраденого та враховано думку потерпілої щодо пом`якшення покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України .

Колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 417 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, як і не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону згідно ст. 412 КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, та яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити - без задоволення, вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 28 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4