Справа № 342/1108/15-к
Провадження № 1-кп/342/110/2015
23 жовтня 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, заміжньої, громадянки України, раніше не судимої,
за ч.1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 умисно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Злочин вчинено при таких обставинах: 13.03.2013 року ОСОБА_5 шляхом обману, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям, звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації для отримання зазначеної допомоги, яка призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, що постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
В порушення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року № 1763-111 та п.10 Постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що через працевлаштування її чоловіка ОСОБА_6 за межами України не вправі звертатись із заявою на призначення їй виплати допомоги як малозабезпеченій сім`ї, в Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА подала завідомо неправдиві відомості (довідку про склад сім`ї) видану Чортовецькою сільською радою, в якій вказано рід занять всіх зареєстрованих членів сім`ї, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням всіх видів соціальної допомоги і є одним із основних документів щодо визначення розміру соціальної допомоги в якій факт виїзду ОСОБА_6 за межі України не відобразила, акт матеріально-побутових умов в якому вказано, що ні заявник ні члени сім`ї на роботу за межі області не виїздили).
Під час звернень 13.03.2013 року, 13.03.2014 року відповідно до поданих заяв та первинних документів ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заволодіння державними коштами, без законних на те підстав у вигляді безпідставно нарахованої та невиплаченої соціальної допомоги, як малозабезпечена сім`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і бажаючи його настання, достовірно знаючи, що її чоловік ОСОБА_6 , в періоди з 13.01.2013 по 13.04.2013, з 16.05.2013 по 24.06.2013, з 23.11.2013 по 25.12.2013, з 11.01.2014 по 17.04.2014, з 02.06.2014 по 19.08.2014 перебував за межами України, догляд за особою, яка досягла 80 річного віку ОСОБА_7 , не здійснював і виплата йому допомоги по догляду за престарілою проводилась з порушенням п. 15 «Порядку призначення і виплат компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 подала відповідні документи до управління праці та соціального захисту населення Городенківської райдержадміністрації, які стали підставою для призначення їй соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї.
На підставі поданих ОСОБА_5 заяв від 13.03.2013, 13.03.2014 року, представлених довідок про доходи членів сім`ї, зокрема що її чоловік ОСОБА_6 здійснює догляд за престарілою ОСОБА_7 , фіктивних декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальних допомог в управління соціального захисту населення Городенківської РДА проведено безпідставне нарахування та виплату соціальної допомоги за період часу з 01.03.2013 по 31.08.2013 року в сумі 6426.12 грн., 01.03.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 7426.74 грн.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнала в повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено в обвинуваченні.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
ОСОБА_5 вину визнала повністю. Суду показала, що їхня знайома ОСОБА_7 досягла 80 річного віку, догляд за нею здійснював її чоловік ОСОБА_6 . Маючи намір отримувати допомогу як малозабезпечена сім`я в управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА подала довідку сільської ради про склад сім`ї, про наявність земельної ділянки, довідку, що чоловік здійснює догляд за ОСОБА_7 , яка досягла 80 річного віку. Поряд із зазначеними документами подала декларацію про доходи та довідку, що чоловік не виїжджав за межі України. Проте, що чоловік виїжджав на роботу за межі України, після подання зазначених документів довідку не подавала, оскільки хотіла отримати допомогу як малозабезпечена сім`я. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
За таких обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_5 , вона умисно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Її дії за ч.1 ст. 190 КК України кваліфіковані вірно.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винну та обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Також суд враховує те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів і що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ч.2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_5 , щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинувачену, встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнала повністю, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винної, суд прийшов до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_5 , слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу. Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень) штрафу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1