1-кп/357/717/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001162 від 22.03.2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22.03.2015 року, близько 03 години, ОСОБА_5 відпочивав в приміщенні дискотеки «Кабаре», яка розташована в будинку АДРЕСА_2 . В цей час в даному приміщенні також знаходився ОСОБА_7 та ряд невстановлених на даний час досудовим слідством осіб. Під час відпочинку на вказаній дискотеці, ОСОБА_7 поводив себе зухвало, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, що виражалося у тому, що останній штовхав відпочиваючих, чіплявся до дівчат та висловлювався нецензурними словами. Цього ж дня, близько 03 години 15 хвилин, ОСОБА_7 безпричинно схопив однією рукою за руку ОСОБА_5 , а іншою за шию останнього, який знаходився поруч з барною стійкою в приміщенні вказаної дискотеки та почав погрожувати фізичною розправою та наказав вийти з приміщенні дискотеки і йти на вулицю через ресторан «Бельведер», що знаходиться у вказаному ж приміщенні. Після чого, ОСОБА_7 виштовхав ОСОБА_5 з дискотеки і почав штовхати в приміщення ресторану.

Цього ж дня, близько 03 години 25 хвилин, перебуваючи в ресторані «Бельведер», в якому перебувала велика кількість відпочиваючих, ОСОБА_7 , деменстроючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки безпричинно вчинив конфлікт з ОСОБА_6 , який виразився в тому, що ОСОБА_7 під час того як проходив з ОСОБА_5 поблизу столику ОСОБА_6 та голосно висловлювався нецензурними словами зачепив вказаний столик та почав принижувати людську гідність ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_8 , яка також перебувала за вказаним столиком, виловлюючись в їх бік образливими нецензурними словами. В результаті чого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 неодноразово робили зауваження ОСОБА_7 , але він на них не реагував і повідомив, що йому на них байдуже і що він буде робити, що йому заманеться.

Після цього, близько 03 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , підійшовши до ОСОБА_5 , який стояв поруч з барною стійкою вказаного ресторану, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, перебуваючи в громадському місці в присутності великої кількості відпочиваючих поряд осіб, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, діючи за попередньою змовою та з єдиним наміром з ОСОБА_7 , який також знаходився у вказаному ресторані, та рядом інших невстановлених на даний час досудовим слідством осіб, підійшов з переду до ОСОБА_5 та безпричинно почав наносити удари головою в область обличчя останнього від яких ОСОБА_5 , втративши рівновагу, впав на керамічне покриття підлоги ресторану. Відразу після цього, ОСОБА_7 умисно, підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_5 та не даючи йому можливості піднятися почали наносити численні удари руками та ногами по різним частинам тіла спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , який в момент нападу на його знайомого ОСОБА_5 знаходився за вищевказаним столиком у вказаному ресторані, побачивши, що відносно ОСОБА_5 вчиняються хуліганські дії, підійшов до вищевказаних осіб та намагаючись припинити їх протиправні дії, спочатку усно попросив останніх припинити побиття потерпілого ОСОБА_5 , а в подальшому, так як на його звернення ніхто не відреагував, намагався зупинити зазначені протиправні дії ОСОБА_7 , який в цей час наносив численні удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_7 діючи з єдиним наміром та умислом із ОСОБА_7 , діючи з хуліганських спонукань, ігноруючи той факт, що навколо них багато сторонніх громадян, які відпочивають, демонструючи свою зверхність перед ними та свою зневагу до загальноприйнятих норм моралі та поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, підбіг з переду до ОСОБА_6 та долаючи його дії направленні на припинення хуліганства, наніс удар кулаком правої руки в область щелепи від чого ОСОБА_6 втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у вигляді рубця на верхній губі трохи зліва, яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 та ОСОБА_7 неодноразово отримували зауваження від відпочиваючих у вказаному ресторані осіб припинити бійку, але останні на зауваження та дії охоронців не реагували, а продовжували вчиняти хуліганство чим зупинили на тривалий час роботу ресторану «Бельведер» та перервали відпочинок всіх присутніх.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли.

У відкритому судовому засіданні учасниками кримінального провадження № 0001162 суду надано угоду про примирення, укладену 24 вересня 2015 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілі та обвинувачені за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 296 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покласти на них обов`язки, передбачені п.2,3 ст. 76 КК України.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілим та обвинуваченим наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У відкритому судовому засіданні обвинувачені і потерпілі підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілими та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 296 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_7 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речовий доказ: лазерний диск «ativa» CD-R, на якому знаходиться файл відеозапису з назвою «№ 5 3.30 4.00», який приєднано до матеріалів провадження - підлягає залишенню при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 24 вересня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001162 від 22.03.2015 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 та ОСОБА_7 покласти на відділ виконання покарань ВВС за місцем їх проживання.

Речовий доказ: лазерний диск «ativa» CD-R на якому знаходиться файл відеозапису з назвою «№ 5 3.30 4.00»- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,