Дата документу Справа № 321/925/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/143/16
Єдиний унікальний № 321/925/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000582, за апеляційною скаргою процесуального прокурора на ухвалу колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі процесуальний прокурор посилаючись на незаконність судового рішення зазначає, що у порушення вимог КПК України, суд під час його ухвалення послався на експертний висновок, який проведений в рамках іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України. Між тим, не надав належної уваги експертному висновку, який міститься у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, який свідчив про відсутність підстав для обов`язкового залучення захисника. Крім того, не зазначив жодної правової підстави, передбаченої процесуальним законом для повернення обвинувального акту. Більш того, в порушення ч. 2 ст. 334 КПК України не вирішив питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України в одне провадження, та провів підготовче судове засідання у колегіальному складі суду, що суперечить вимогам ст. 31 наведеного Кодексу.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про направлення кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання. Крім того, порушує питання щодо дослідження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції висновку експерта № 396 від 22.06.2015 року.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; прокурора і захисника, які підтримали апеляційну скаргу частково, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Виходячи з приписів закону, встановлених ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, у тому числі і про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам закону, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Мотивуючи прийняте рішення районний суд зазначив, що до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, за визначеною апеляційним судом підсудністю, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України для розгляду в одному провадженні із обвинувальним актом відносно останнього, що перебуває в суді, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні суд встановив, що обвинувачений здійснює свій захист самостійно.

Між тим, в матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України міститься акт судової психіатричної експертизи, згідно якому останній виказує ознаки легкої розумової відсталості в ступені помірної вираженої дебільності з порушеннями поведінки. За змістом вказаного дослідження, під час вчинення інкримінованого ОСОБА_8 посягання проти життя людини ступінь наявних в його діях порушень поведінки був таким, що він не міг повною мірою (обмежено міг) віддавати собі звіт у вчинюваних діях і керувати ними. Такий ступінь порушень констатувала комісія і під час проведення цього обстеження, зробивши висновок про те, що обвинувачений і станом на час проведення експертизи за своїм психічним станом не може повною мірою віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. Тобто, обвинувачений страждає на психічне захворювання уроджене слабоумство (олігофренія) в стадії помірної дебільності, яке характеризується затримкою психічного розвитку, слабкістю абстрактного мислення, нездатністю подавляти свої потяги. Притаманні цьому захворюванню ознаки поєднуються з розладами поведінки.

Вказані обставини були відомі органу досудового розслідування на час складання обвинувального акту щодо ОСОБА_8 за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Районний суд у своїй ухвалі обґрунтовано, з відповідним посиланням на процесуальний закон, зазначив, що хоча матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, і містять висновки експертизи про осудність обвинуваченого, але виходячи з вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України, які пов`язують обов`язкову участь захисника не з осудністю особи, а зі здатністю особи, що страждає психічним захворюванням самостійно, повною мірою реалізувати свої права, вказані обставини вказують на обов`язкову участь захисника у провадженні зі стадії досудового розслідування.

У відповідності до вимог ст. 9 КК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів та зауважує, що наявність захисника при притягненні до відповідальності особи з певними психічними вадами, при зборі доказів винності таких осіб, у достатній мірі забезпечує і гарантує їх права та видається достатньою перепоною від свавілля державних органів і є фундаментальною гарантією дотримання прав людини закріпленою у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року.
Отже, довід прокурора про те, що суд не зазначив жодної правової підстави, передбаченої процесуальним законом для повернення обвинувального акту, є безпідставним.

Безпідставним є і довід прокурора про порушення ч. 2 ст. 334 КПК України в частині того, що суд не вирішив питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 115 КК України в одне провадження і провів підготовче судове засідання у колегіальному складі суду, оскільки при визначені територіальної підсудності кримінального провадження за ч. 2, ч. 3 ст.185 КК України апеляційний суд своєю ухвалою від 28.08.2015 року направив матеріали по цьому кримінальному провадженню з Михайлівського районного суду Запорізької області до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для об`єднання з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 ч. 1 ст. 115 КК України в одне провадження, яке на той час знаходилося на розгляді колегії суддів зазначеного суду, і тому підготовче судове засідання у складі трьох суддів відбувалося у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.

Посилання у рішенні районного суду на висновки судово психіатричної експертизи вочевидь виявляються не як оцінка цього документу як доказу у кримінальному провадження, а як констатація факту обов`язкової участі захисника з метою поновлення права обвинуваченого на захист.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції принципів безпосередності та змагальності, як основних засад кримінального провадження, про що зазначає прокурор у своїй апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду на даній стадії провадження не може досліджувати та оцінювати докази по справі, оскільки це не передбачено нормами КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що встановлена районним судом невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне і обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому ухвала суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора відповідно задоволенню по вказаним у ній доводам.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4