Справа № 587/612/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка, Доманівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, працездатного, не військовозобов*язаного, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) за вироком суду від 18 жовтня 2006 року за ч.2 ст.289 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2-а роки; 2) за вироком суду від 23 листопада 2007 року за ч. 1 ст. 296 КК України та на підставі ст. 71 КК України до 2 років та 6 и місяців позбавлення вол; 3) 20 лютого 2014 року за ч. 2 ст. 186 із застосуванням ст.. 69 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х місяців арешту
в скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.162 та ч.2 ст. 186 КК України,
10 лютого 2015 року, близько 23-ї години, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту на вул. Пролетарській в с. Миколаївка Сумського району вирішив переночувати в одному з місцевих будинків, оскільки в нього не було змоги виїхати в м. Суми. Оглянувшись навколо, він виявив будинок АДРЕСА_3 , який йому здався нежилим, та він вирішив там переночувати. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення особистих прав і свобод громадян, які гарантовані ст. 30 Конституції України, діючи умисно, всупереч волі власника даного житлового будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 переліз через паркан, таким чином проник на територію даного домоволодіння. Продовжуючи свій єдиний злочинний намір направлений на незаконне проникнення до житла потерпілої, ОСОБА_4 підійшов до одного з вікон, яке виходить на подвір*я, та рукою розбив в ньому скло, після чого через отвір у вікні проник до житлового будинку, чим порушив конституційне право ОСОБА_5 на недоторканість житла. Перебуваючи в даному житловому будинку, ОСОБА_4 ліг спати на ліжку у веранді, де й був викритий зранку потерпілою.
Вранці наступного дня, 11 лютого 2015 року близько 6 годин 30 хвилин ОСОБА_5 прокинулася в житловому будинку належного їй домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , та вийшла на веранду, де почала прибирати. Від дій останньої ОСОБА_4 прокинувся та помітив потерпілу, яка направлялася до нього, після чого у нього виник злочинний намір на відкрите викрадення належних їй грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення майна потерпілої , ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , схопив її за руку та штовхнув її у будинок, завдавши їй фізичного болю і став вимагати в неї гроші, таким чином змусив ОСОБА_5 дістати зі схованки гаманець, , де вона зберігала гроші.
Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді завдання матеріальної шкоди та шкоди здоров`ю потерпілої, продовжуючи утримувати потерпілу, дістав з гаманця належні їй грошові кошти, тобто з застосуванням насильства, яке виразилося у завданні фізичного болю, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , відкрито повторно викрав належні їй грошові кошти в сумі 60 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Викрадені гроші ОСОБА_4 поклав до кишені штанів та зник з місця вчинення злочину , розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і пояснив, що 10 лютого 2015 року, близько 23 годин, він перебував на зупинці громадського транспорту на вул..Пролетарській в с.Миколаївка, щоб поїхати в м.Суми. Не дочекавшись транспортного засобу вирішив переночувати в одному з будинків. Підійшов до одного із домоволодінь, в якому будинок йому здався нежитловим, переліз через паркан на його подвір*я, підійшов до веранди будинку, рукою розбив у вікні скло і проник до її приміщення. Там побачив диван і ліг на нього спати вкрившись ганчір*ям.
11 лютого 2015 року, близько 6 годин 30 хвилин, прокинувся від шуму і почув, як хтось замітав у другій частині веранди за перегородкою.
Піднявся з дивану, підійшов туди і побачив раніше не знайому йому ОСОБА_5 , яка стояла спиною до нього. В нього виник умисел на викрадення в неї грошових коштів. Підійшов до потерпілої, взяв її своєю правою рукою за руку, штовхнув її у будинок і попросив у неї гроші. ОСОБА_5 його злякалася, разом з нею вони зайшли у житлову кімнату будинку, де вона із шафи дістала гаманець і поклала його на стіл. Він витяг з гаманця 60 гривень і залишив їх собі. Потерпіла сказала, що хоче випити води, вийшла в сусідню кімнату, а потім вибігла з будинку на подвір*я та на вулицю. Він також вибіг з будинку на подвір*я, а потім на город. Пішов до магазину, купив у ньому пачку цигарок і був затриманий біля магазину дільничним інспектором міліції. Він вчинив усі дії, які вказані в обвинувальному акті.
Крім повного особистого визнання вина обвинуваченого підтверджується іншими доказами.
Протоколом слідчого експерименту та фото таблицями до нього з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , де він на місці скоєння кримінальних правопорушень розповів і показав механізм їх скоєння згідно його показань в судовому засіданні ( а.р.к.п. 103-117).
Висновком судово-дактилоскопічної експертизи, згідно якої слід пальця руки, виявлений на поверхні чашки, вилученої з домоволодіння потерпілої під час огляду місця події, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_4 ( ар.к.п. 50-58).
Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні була встановлена повністю.
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:
за ч.1 ст.162 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному проникненні до належного ОСОБА_5 житла, що порушило його недоторканість;
за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він повторно та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілої, вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні належних ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 60 гривень.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу винного; обставини, які пом*якшують покарання: він свою вину визнав повністю і розкаюється в скоєному, має малолітню дитину.
З урахуванням даних обставин йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Судові витрати по проведення судово дактилоскопічної експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого в дохід держави на суму 768 гривень ( ар.к.п.49).
Речові докази: ніж, будівельні рукавички, фарфорову чашку та пачку цигарок, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РВ УМВС України в Сумській області, необхідно знищити; грошові кошти в сумі 20 гривень необхідно залишити потерпілій ОСОБА_5 ( ар.к.п. 24,25,26).
Керуючись ст..ст. 368, 370, 374 та 376 КПК України,
Визнати винним ОСОБА_4 за ч.1 ст.162 та ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому по даним законам покарання:
за ч.1 ст. 162 КК України - у вигляді 2-х років обмеження волі;
за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити йому остаточне покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без зміни і рахувати йому строк відбування покарання з 27 липня 2015 року моменту його фактичного затримання у зв*язку зі скоєнням даних кримінальних правопорушень.
Речові докази: ніж, будівельні рукавички, фарфорову чашку та пачку цигарок, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського РВ УМВС України в Сумській області, знищити; грошові кошти в сумі 20 гривень - залишити потерпілій ОСОБА_5 ( ар.к.п. 24,25,26).
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою , в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1