АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

06 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.187 КК України,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2015 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів, до 00 годин 01 хвилини 27 лютого 2016 року.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, та зазначив, що обставини, вказані у клопотанні прокурора у сукупності свідчать про існування ризиків, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник підозрюваного посилається на те, що ухвала слідчого судді є необ`єктивною. При цьому захисник зазначає що у матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про наявність ризиків, зазначених в ухвалі слідчого судді. Слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, характеризується позитивно. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження причетності ОСОБА_8 до вказаного кримінального правопорушення, а підозра складається з припущень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Так, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.49 рішення ЄСПЛ «Ніколова проти Болгарії».

Як вбачається з наданих матеріалів, суд дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.187 КК України, що підтверджується наданими матеріалами клопотання.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Оцінюючи ризики, заявлені у клопотанні прокурора, слідчий суддя встановив та обґрунтовано зазначив, що ризики існують, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних, зокрема, у зв`язку із тим, що ще один із співучасників злочину переховується.

Також, слідчим суддею враховано обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного судимостей, те, що він офіційно не працює, не одружений, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку із зазначеним доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Разом з тим, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали скористався своїм правом, з урахуванням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги захисника про наявність постійного місця проживання у підозрюваного, позитивної характеристики мають місце, однак самі по собі не можуть бути підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, оскільки не можуть зменшити доведені ризики.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області: