Провадження № 1-кс/161/3388/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 25 вересня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року. Просить суд визнати початком строку подання скарги 05 серпня 2015 року. Відкрити провадження за даною скаргою та призначити судовий розгляд; скасувати постанову слідчого Луцького MB УМВС України в Волинській області ОСОБА_5 від 30 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 26 травня 2014 року № 0000092; надати вказівки слідчому в ході досудового розслідування виконати наступні слідчі дії:

- допитати ОСОБА_6 з приводу допущеної службової недбалості при здійсненні перевірки достовірності внесених до технічного паспорта на садовий будинок АДРЕСА_1 відомостей щодо року будівництва;

- допитати службових осіб КП ВБТІ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо правовстановлюючих документів на право власності ОСОБА_9 на об`єкт нерухомості;

- допитати службових осіб КП ВБТІ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо механізму виправлення ними недостовірних відомостей в технічному паспорті на об`єкт нерухомості, який входить в ряд документів інвентаризаційної справи та посвідчує факти, що мають юридичне значення, з підстав, викладених у скарзі.

Скаржник в судовому засіданні підтримала скаргу з підстав у ній викладених. Просила скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні скарги не визнав та заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 30 вересня 2014 року слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000092 від 26.05.2014 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказаною постановою слідчий постановив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000092 від 26.05.2014 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - закрити, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Також судом встановлено, що 19 червня 2004 року ОСОБА_9 звернулася до Голови садового товариства «Маяк» із заявою. У своїй заяві просить переоформити земельну ділянку АДРЕСА_1 на її ім`я, після серті її батька, ОСОБА_10 . При цьому до заяви додала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 .

Протоколом № 2 засідання правління вказаного товариства від 19.07.2004 року вирішено дати згоду на переоформлення ділянки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 .

05 квітня 2012 року ОСОБА_9 звернулась до КП «ВОБТІ» з замовленням № Л-9419, в якому просила видати технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна в садовому товаристві «Маяк», будинок АДРЕСА_1 .

17 травня 2012 року КП «ВОБТІ» на замовлення ОСОБА_9 № Л-9419 було виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, а саме будинок АДРЕСА_1 .

При цьому КП «ВОБТІ» не виготовлялися будь-які документи на ОСОБА_3 на вказаний об`єкт нерухомого майна. Оскільки остання не зверталася як ОСОБА_9 за оформленням своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_10 .

Також судом встановлено, що садовий будинок АДРЕСА_1 був побудований в 1991 році. При цьому, рік побудови будинку АДРЕСА_2 », був зазначений внаслідок помилки в роботі комп`ютерної програми, проте не внаслідок умисних дій працівників КП «ВОБТІ».

Також судом встановлено, що ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула права власності на спадкове майно, зокрема на садовий будинок АДРЕСА_1 .

Також судом достовірно встановлено, що всупереч твердженням скаржника, ОСОБА_3 ніколи не належав на праві власності садовий будинок АДРЕСА_1 . Оскільки вказаний об`єкт нерухомості належав на праві власності її померлому чоловіку ОСОБА_10 , а після його смерті право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 набула дочка ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула права власності на спадкове майно, зокрема на садовий будинок АДРЕСА_1 . А також те, що ОСОБА_3 ніколи не належав на праві власності садовий будинок АДРЕСА_1 . Оскільки вказаний об`єкт нерухомості належав на праві власності її померлому чоловіку ОСОБА_10 , а після його смерті право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 набула дочка ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ОСОБА_9 . Оскільки слідчим виконано вимоги ст. ст. 22, 92, 110 КПК України. В постанові наведено зміст обставин, які є підставами для прийняття оскаржуваної постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні скарги на постанову слідчого Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 30 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 10000092 внесеного до ЄРДР 26.05.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1