У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5.,

суддів: ОСОБА_6. і ОСОБА_7.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 11 вересня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2013 року ОСОБА_3 засуджено за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 4 статті 187 КК до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 3 статті 289 КК до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі статті 70 КК остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_4

Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 20 березня 2014 року вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_3 в частині призначення покарання скасовано. Призначено ОСОБА_3 за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115 КК довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 4 статті 187 КК позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 3 статті 289 КК позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі статті 70 КК остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 квітня 2015 року на підставі пункту 3 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовив засудженому у поновленні строків на касаційне оскарження судового рішення та повернув йому касаційну скаргу.

ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою, у якій порушує питання про допуск справи щодо нього до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року. При цьому з посиланням на статті 444 - 449 КПК просить скасувати зазначену ухвалу касаційного суду та зобов'язати суд касаційної інстанції відкрити касаційне провадження за його касаційною скаргою. Вважає, що строк на касаційне оскарження пропустив з поважних причин.

Крім цього, порушує питання і про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Зазначає, що ухвалу касаційної інстанції від 14 квітня 2015 року отримав 25 травня 2015 року, а тому, подавши заяву до Верховного Суду України 4 серпня 2015 року, строк, передбачений частиною першою статті 447 КПК, не пропустив.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву і долучені до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Відповідно до вимог частини першої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалене пізніше.

Отже, законодавець пов'язує початок обчислення перебігу процесуальних строків для подачі заяви про перегляд судового рішення з днем ухвалення оскаржуваного або порівнюваного рішення, а не з днем, коли особа ( у даному випадку засуджений ) дізналась про прийняття такого рішення.

Разом з тим, кримінальний процесуальний закон гарантує заінтересованій особі право на поновлення цього строку, якщо він пропущений з поважних причин ( частина 1 статті 117 КПК ).

Як убачається з долученої до заяви копії судового рішення касаційної інстанції ( оскаржуване рішення ), воно було ухвалене 14 квітня 2015 року.

Заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України засуджений подав 04 серпня 2015 року, тобто з пропуском встановленого частиною 1 статті 447 КПК строку.

Згідно з наявними у Верховному Суді України даними, ОСОБА_3, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, було 05 травня 2015 року повідомлено про прийняття 14 квітня 2015 року касаційною інстанцією судового рішення та вручена копія цього рішення.

За таких обставин, ураховуючи що, знаходячись в місцях позбавлення волі, засуджений не мав іншої можливості дізнатися про суть оскаржуваного рішення, а відтак і визначитись з його оскарженням, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 пропустив строк подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України та 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається зі змісту заяви та наданих ОСОБА_3 копій судових рішень, засуджений, оскаржує судове рішення касаційної інстанції, яке, відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону, не є предметом перегляду Верховного Суду України.

Крім того, наведені положення кримінального процесуального закону унеможливлюють втручання Верховного Суду України у постановлене касаційною інстанцією судове рішення, яким відмовлено засудженому у відновленні строків на касаційне оскарження, оскільки це рішення за своєю суттю є дискреційним.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_3 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений не позбавлений можливості реалізувати своє право на касаційне оскарження постановленого щодо нього вироку апеляційного суду шляхом подання касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначивши, коли у нього виник намір оскаржити вирок апеляційного суду і що перешкодило йому реалізувати своє право на доступ до касаційного суду.

Керуючись статтями 445, 447, 451 КПК України , колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_3 строк для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відмовити ОСОБА_3 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7