справа № 243/1330/15-к
провадження № 1-кп/243/154/2015
УХВАЛА
10 листопада 2015 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 121, ч.1 ст. 309 КК України, -
Під час розгляду кримінального провадження виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в зв`язку із закінченням строку дії ухвали суду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в даному питанні поклався на розсуд суду.
Обвинувачений в судовому засіданні також поклався на розсуд суду.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленні волі до десяти років, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення скоєного під час домашнього арешту.
З огляду на викладене, у суду є всі підстави для продовження строку тримання під вартою. З врахуванням наведеного, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи, з метою забезпечення встановленню істині в справі, забезпечення виконання процесуальних рішень, суд приходить до переконання що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому судом не вбачається, оскільки на думку суду в даному конкретному випадку утримання під вартою обвинуваченого вимагають інтереси суспільства.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, прокурора, який наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, обвинуваченого та його захисника, які в даному питанні поклалися на розсуд суду, суд прийшов до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на строк шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 термін тримання під вартою в Артемівській установі виконання покарань УДПтС України в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) діб з 10 листопада 2015 року до 09 січня 2016 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча - суддя: ОСОБА_1