Справа № 513/1384/15-к
Провадження № 1-кп/513/126/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні в залі Саратського районного суду Одеської області,

в смт. Сарата Одеської області,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 24 вересня 2015 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Арциз Одеської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта 9 класів, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 27.02.2006 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 308 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.ст. 75,76 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

2) 13.02.2007 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 25.11.2011 року Малиновським районним судом м. Одеса звільнений умовно достроково від відбування покарання на невідбутий строк 5 місяців 16 днів;

3) 12.06.2012 року Саратським районним судом Одеської області за ст. 395, ст.ст. 71,72 КК України до 3 місяців позбавлення волі;

4) 11.09.2013 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 12.09.2014 року звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю покарання,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 11.09.2013 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 12.09.2014 року, у зв`язку із повним відбуттям покарання, в період непогашеної судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисні злочини при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 15 вересня 2015 року, приблизно о 09 годині 45 хвилин, знаходячись в приміщенні одного із номерів (кімнати) комунального підприємства «Івушка», яке розташоване за адресою: смт. Сарата вулиця Леніна, 66 Одеської області, переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення, попросив свою знайому потерпілу ОСОБА_4 надати йому належний їй мобільний телефон для здійснення телефонних дзвінків. Отримавши від потерпілої її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime SM-G360H», б/у, обвинувачений вийшов з вказаним телефоном із приміщення комунального підприємства «Івушка».

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння мобільним телефоном, належним потерпілої, не маючи значного відриву у часі, 15 вересня 2015 року, приблизно о 10 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля приміщення комунального підприємства «Івушка», розташованого по вулиці Леніна, 66 в смт. Сарата Одеської області, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення, шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 та зловживаючи її довірою, незаконно умисно, повторно, заволодів вказаним мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Core Prime SM-G360H» IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 139-ЮЛ/1.7 від 08.10.2015 року, складає 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім ) гривень 42 копійки, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 23 вересня 2015 року, приблизно о 22 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 спить та не звертає на нього уваги, умисно таємно, повторно, викрав належний потерпілій мобільний телефон, марки «Sony Xperia E4 Dual» IMEI-1 НОМЕР_3 , IMEI-2-4825-4, б/у, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №140-ЮЛ/1.7 від 09.10.2015 року, складає 1785 (одна тисяча сымсот вісімдесят п`ять) гривень, який знаходився на стільцеві біля ліжка, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, не оспорював кількість і вартість викраденого. Пояснив суду, що перший мобільний телефон потерпілої здав в ломбард в м. Білгород Дністровський, а кошти, які отримав, витратив на себе. Другий мобільний телефон потерпілої здав в ломбард у м. Одеса, на гроші, які отримав, купив собі теплий одяг.

Провина обвинуваченого, крім його свідчень, підтверджується показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що познайомилась з обвинуваченим через соціальну мережу «Однокласники» і приїхала до нього в смт. Сарата 14 вересня 2015 року. Вони переночували в готелі «Івушка» і вранці обвинувачений попросив її мобільний телефон зателефонувати по своїм справам, т.я. його телефон розрядився. Він повинен був домовитись за гроші, які вони повинні були віддати за номер у готелі. Після чого він пішов і більше вона його не бачила. Спочатку він ще до обіду відповідав на її дзвінки, а потім перестав. Через декілька днів він їй зателефонував, запросив до смт. Сарата для зустрічі, пояснивши, що її мобільний телефон у нього вкрали, а йому причинили тілесні ушкодження. Вона йому повірила і приїхала до нього 23 вересня 2015 року. Вони залишились переночувати у знайомої по АДРЕСА_3 . Вранці коли вона проснулась, то побачила, що обвинуваченого немає і він знову викрав її мобільний телефон, який вона придбала за декілька днів до крадіжки і який вона залишила на ліжку у спальній кімнаті для зарядки. Вона написала заяву до Саратського РВ ГУМВС України про крадіжку її мобільного телефону і вказала хто його вкрав. Після чого вона продзвонила обвинуваченому з проханням повернути мобільний телефон, він сказав їй приїхати в м. Одесу і він поверне телефон. Коли вона приїхала в м. Одесу, він на зустріч не прийшов. На даний час обвинувачений не повернув їй мобільні телефони, або їх вартість, але обіцяє це зробити добровільно, тому вона не зверталась до суду з цивільним позовом вона, просила суд суворо його не карати, не позбавляти волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КПК України, не встановлені.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності; скоїв дані злочини у період непогашеної судимості; його матеріальне та сімейне становище; вартість викраденого і його значимість; думку потерпілої в частині призначення покарання, і вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, та покладання на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 380, 392, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконує покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік 6 місяців.

Згідно до п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Термін випробування для ОСОБА_5 обчислюється з моменту проголошення вироку.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1