Провадження № 1-кп/161/670/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 7 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, працює різноробом у ТзОВ "Веселе-Агро", не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 23 січня 2013 року, маючи злочинний умисел на підроблення документа та використання завідомо підробленого документа, перебуваючи в приміщенні Луцького районного центу зайнятості, що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Конякіна, 2, звернувся із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в яку вніс неправдиві відомості, що нібито він не є найманим працівником та не укладав договорів цивільно-правового характеру, хоча в дійсності перебував на той час у трудових відносинах з ТзОВ "Веселе-Агро" та отримував дохід згідно трудової угоди від 03 січня 2013 року, чим підробив офіційний документ з метою його подальшого використання у власних цілях та знаючи, що вона є підробленою, використав її, надавши у вищевказану установу, у зв`язку з чим набув статусу безробітного з призначенням виплати допомоги по безробіттю.

Крім того, він же, в період з 23 січня 2013 року по 16 квітня 2013 року, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у подачі до Луцького районного центу зайнятості, що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Конякіна, 2, завідомо підробленого офіційного документа - заяви про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в яку вніс неправдиві відомості, що нібито він не є найманим працівником та не укладав договорів цивільно-правового характеру, хоча в дійсності перебував на той час у трудових відносинах з ТзОВ "Веселе-Агро" та отримував дохід згідно трудової угоди від 03 січня 2013 року, у зв`язку із чим набув статусу безробітного та отримав грошову допомогу по безробіттю на загальну суму 3322 грн. 98 коп., чим завдав Луцькому районному центру зайнятості матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, які виразились у підроблені іншого офіційного документа, який посвідчується особою, яка має право посвідчувати такі документи і який здатний спричинити наслідки правового характеру, з метою використання його підроблювачем та використанні завідомо підробленого документа, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

14 вересня 2015 року під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст.190 КК України, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 призначається покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 901 (дев`ятсот одна) гривня.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором або підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та повністю підтвердив обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинені ОСОБА_4 злочини, передбачені ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення йому узгодженого покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000490 від 7 липня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст.190 КК України між прокурором прокуратури Луцького району ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 901 (дев`ятсот одна) гривня.
Речові докази: персональну справу ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1