Справа №1414/6673/2012 15.08.2013 15.08.2013 31.08.2015
справа № 11/784/508/2013 року головуючий суду 1 інстанції
категорія ч.4 ст.296 КК України суддя: ОСОБА_1
доповідач апеляційного суду
суддя: ОСОБА_2

15 серпня 2013 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючої ОСОБА_3
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2013 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, раніше судимий
-21.11.2005 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;
- 16.04.2008 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 24.07.2009 року звільнений умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 7 місяців 24 дні
засуджений:
-за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Жовтневої центральної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 1212 грн. 35 коп.
За вироком суду 09.12.2011 року, приблизно о 13.30 год. до ОСОБА_8 , який стояв на ганку будинку АДРЕСА_1 , підійшов наглядно знайомий ОСОБА_7 . ОСОБА_8 привітався, але не отримав відповіді, на що він в привітливій формі спитав у ОСОБА_7 , чому той не відповідає. ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого та безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, із хуліганських мотивів, діючи з особливою зухвалістю, почав висловлюватися на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, після чого наніс останньому удар кулаком по обличчю. Потерпілий намагався вчинити опір, але засуджений, не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, дістав із кармана ніж, яким став розмахувати перед потерпілим, гучно висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, викрикуючи погрози вбивства. Мешканці гуртожитку, які стояли на балконах будинку АДРЕСА_1 просили, щоб ОСОБА_7 припинив хуліганські дії. Але ОСОБА_7 продовжив хуліганські дії з особою зухвалістю, наніс потерпілому один удар ножом в область стегна правої ноги та пошкодив спортивні штани, схопив його за спортивну кофту та потягнув, в результаті чого вона порвалася. Після чого наніс рукояткою ножа один удар в область перенісся потерпілого, в результаті чого зламав йому ніс, а потім ударив ногою по ногам потерпілого, кинув його на сходи, з яких він скотився до низу.
В результаті грубого порушення ОСОБА_7 громадського порядку, яке супроводжувалось насильством, потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
В апеляції засуджений ОСОБА_7 просить перекваліфікувати його дії з ч. 4 ст. 296 на ч. 2 ст. 125 КК України. Стверджує, що умислу на порушення громадського порядку у нього не було, обоюдна драка між ним та ОСОБА_8 тривала 2-3 минути, в цей конфлікт ніхто не втручався, крики сусідів він не чув. Ніж достав через те, що потерпілий був фізично його сильніше. Також стверджує, що тілесні ушкодження він спричинив потерпілому ОСОБА_8 на грунті неприязних стосунків, які виникли через негативні висловлювання на його адресу з боку ОСОБА_8 . Цей факт підтверджують свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , до показань яких на думку апелянта суд безпідставно віднісся критично та не взяв до уваги. Також просить при призначенні покарання обмежитись вже відбутим покаранням, врахувавши визнання ним вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, думку потерпілого, з яким він помирився.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляції засудженого, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції засудженого - без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні хуліганських дій при встановлених судом обставинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими судом доказами.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що наглядно знайомий ОСОБА_7 не відповів на його привітання. На його питання, чому той не поздоровкався, ОСОБА_7 застосував до нього насилля, що виразилося в нанесенні ударів руками, ногами по різним частинам тіла, нанесенні удару ножем в область стегна правої ноги, нанесенні удару рукояткою ножа в область обличчя, внаслідок чого йому були спричинені тілесні ушкодження. В ході побиття ОСОБА_7 виражався на його адресу нецензурною лайкою, пошкодив його одежу, на крики сусідів припинити хуліганські дії не реагував. Коли він став відходити від ОСОБА_7 , то той вдарив його по ногам, від чого він впав. Хуліганські дії ОСОБА_7 тривали до 10 хвилин.
Суд обґрунтовано поклав в основу обвинувачення показання потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі.
Свідок ОСОБА_11 підтвердив факт застосування ОСОБА_7 насилля відносно ОСОБА_8 через те, що останній запитав у ОСОБА_7 , чого той не поздоровкався з ним. В ході побиття ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_8 , виражався на його адресу нецензурною лайкою, на крики людей, які доносилися з балкону будинку припинити протиправні дії, не реагував. Хуліганські дії ОСОБА_7 тривали до 10 хвилин.
Із показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що вони вийшли на балкон, почувши на вулиці крики та нецензурну лайку. Побачили ОСОБА_7 , який розмахував ножем перед їх сусідом ОСОБА_8 і погрожував відрізати голову. На їх крики припинити хуліганські дії, ОСОБА_7 не реагував.
Заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3 від 03.02.2012 року, згідно якому у потерпілого малися тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, рани носа , різаної рани правого стегна, перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с.24).
Показання потерпілого в частині пошкодження ОСОБА_7 його одежі (спортивних брюк та кофти) знайшли своє підтвердження в досліджених судом письмових доказах: протоколі виїмки цих речей та в протоколі їх огляду від 16.02.2012 року ( а.с.65,66).
Сам засуджений не заперечував заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Але посилаючись на показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили йому про образливі висловлювання на його адресу з боку ОСОБА_8 , стверджував, що заподіяв їх на грунті неприязних стосунків.
Суд дослідив показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які показали, що в кінці листопада - на початку грудня 2011 року ОСОБА_8 в розмові з іншою особою образливо висловлювався на адресу ОСОБА_7 , про що вони розповіли останньому.
Але у відповідності із роз`ясненнями, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суд з урахуванням вищенаведених обставин учинення ОСОБА_7 протиправних дій, що супроводжувалися заподіянням тілесних ушкоджень, обґрунтовано кваліфікував їх, як хуліганство, оскільки вони були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.
Тому є безпідставними доводи засудженого про завдання ним тілесних ушкоджень потерпілому на грунті неприязних стосунків.
Крім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, грубе порушення громадського порядку ОСОБА_7 супроводжувалося пошкодженням одежі ОСОБА_8 , а також тим, що він тривалий час уперто не припиняв хуліганські дії, що свідчить про наявність в діях засудженого такої ознаки хуліганства, як особлива зухвалість.
Також виходячи із роз`яснень, які містяться в п.п. 9,11 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України використання ОСОБА_7 при вчиненні хуліганства ножа, який не належить до холодної зброї, є підставою для кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки саме за допомогою належного йому ножа, він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 .
Таким чином, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим за ч. 4 ст. 296 КК України (у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень).
З огляду на наведене підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, про що просив засуджений, колегія суддів не вбачає.
Що стосується покарання, то воно призначене ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України.
Суд врахував вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину; пом`якшуючу покарання обставину добровільне відшкодування збитку; обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину; характеристики відносно винного за місцем проживання та роботи, його стан здоров`я, сімейний стан та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст. 296 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначені ОСОБА_7 вид та розмір покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку і в частині призначення покарання, про що просив засуджений.
З огляду на наведене, апеляція засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним і справедливим, який слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів -

Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2013 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без зміни.
Судді