Справа № 573/2120/15-к
Номер провадження 1-кп/573/158/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білопілля кримінальне провадження № 0000104 від 05.08.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, громадянина України, розлученого, має на утриманні малолітнього сина, 2005 року народження, з середньою спеціальною освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за призовом на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного на посаду молодшим інспектором 1 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим солдатом за призовом під час мобілізації на особливий період, раніше не судимого, -

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

встановив:
На підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» старший солдат ОСОБА_4 10 лютого 2015 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 окремої бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, 05.06.2015 року, старший солдат ОСОБА_4 переведений для проходження військової служби до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ( далі «ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), де призначений на посаду молодшого інспектора 1 категорії.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про оборону України»,- особливий період- це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.17,65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1,2, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст.1,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Однак, 18 липня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст.ст.17,65 Конституції України, ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив місце служби - ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою : АДРЕСА_3 .

Факт відсутності ОСОБА_4 на службі встановлено командуванням ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під час перевірки наявності особового складу. Отже, під час незаконної відсутності у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старший солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а виїхав до місця проживання цивільної дружини- ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , щоб допомогти цивільній дружині у побутових справах, а саме: закінчити ремонт в квартирі. Тобто, старший солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, займаючись справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

21.08.2015 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно з`явився до ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків.

Отже старший солдат ОСОБА_4 , був незаконно відсутнім на місці несення служби у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 18 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року включно, протягом 34 діб в умовах особливого періоду.

Таким чином, молодший інспектор 1 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період з 18 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року включно, був відсутній на місці несення служби в розташуванні ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 , чим вчинив самовільне залишення місця служби в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив вищенаведені обставини вчинення злочину. Зокрема показав, що дійсно проходив військову службу на посаді молодшого інспектора 1 категорії ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 . Попередньо вищестоящими командирами був ознайомлений із порядком проходження служби та обов`язками, які на нього покладались. 18 липня 2015 року з власної ініціативи, самовільно залишив в місце служби та по 21 серпня 2015 року перебував за місцем проживання цивільної дружини, яка є інвалідом третьої групи, де займався побутовими справами- допомагав дружині робити в квартирі ремонт. Не мав наміру назавжди ухилитися від служби, а лише на час ремонту. Усвідомивши протиправність своїх дій повернувся у військову частину. На даний час переведений в Харківський загін ВПС «Веселе» для посилення кордону. У скоєному щиро розкаюється.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, так як обвинуваченим не оспорюються фактичні обставини справи, кваліфікація дій, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків від скоєного не настало, що пом`якшує йому покарання. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений приймав участь у бойових діях в межах проведення антитерористичної операції на сході України в період з 25 лютого по 25 травня; посередньо характеризується за місцем служби і за місцем проживання; має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_6 ; перебуває на обліку у лікаря нарколога; раніше не судимий, однак двічі притягувався до кримінальної відповідальності (згідно довідки про судимість), але справи відносно нього були закриті без постановлення вироку; вчинив тяжкий злочин, який визначається високим рівнем небезпечності для суспільства.

При призначенні покарання суд приймає до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, участь обвинуваченого в антитерористичній операції, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а також враховуючи те, що тяжких наслідків від скоєного не настало, за місцем служби та проживання обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, суд дійшов висновку про можливість застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено в санкції ст. 407 ч.4 КК України, а саме арешту, з відбуванням його згідно положень ч.2 ст. 60 КК України на гауптвахті.

З огляду на викладене, суд вважає, що обрана обинуваченому ОСОБА_4 міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349,368, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді чотирьох місяців арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Початок строку відбування рахувати з дня фактичного поміщення (прибуття) на гауптвахту.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Білопільський районний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: