Справа № 184/2359/15-к
Номер провадження 1-кп/184/208/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Орджонікідзе кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000731 від 06 липня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.11.2014 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
04.07.2015 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходячись біля підвалу, який належить потерпілій ОСОБА_5 та розташований між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , побачив металеві вироби, що виходять з вищевказаного підвалу, на таємне викрадення яких у нього виник злочинний намір.

В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 впевнившись, що його протиправні дії ніхто не бачить, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом демонтажу, викрав металеву кришку розміром 60х60 см товщиною металу 3 мм; квадратну шахту до приміщення підвалу розміром 60х60х60 см; конструкцію Т-образної форми, виготовленої з рейси №10 загальною довжиною 3 м; 4 рейси Р-65 довжиною 4,5 метра кожна розміром 10х15х0,5 см; швелер трикутний №10, товщиною 3 мм, довжиною 4 м, в кількості 3 шт.; металеву дробину довжиною 4 метра; швелер П-образної форми №15 довжиною 1,5 м., висотою 5 см, товщиною 3 мм; 5 металевих листів розміром 2х0,2 м, товщиною метала 3 мм; металевий лист 2х1,5 м, товщина металу 1 мм; металевий лист розміром 50х50 см.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій особі ОСОБА_5 матеріальний збиток, який згідно висновку товарознавчої експертизи № 57 від 26.09.2015 року складає 9964, 95 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та відповідаючи на питання головуючого пояснив, що він дійсно 04 липня 2015 року здійснив крадіжку металевих виробів з підвального приміщення потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване між буд. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Вказану крадіжку вчинив з корисливих спонукань, з метою отримання коштів від продажу металу.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаялися та відшкодував потерпілій матеріальний збиток у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на свою користь 2500 грн. в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди. Проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КК України не заперечувала, при визначенні міри покарання була згодна з думкою прокурора.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст.18, ч.2 ст.95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Разом з тим, спираючись на встановлені обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, того факту, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та частково визнав заявлений потерпілою позов, що в силу ст. 66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючі обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: металеві виробі, які були викрадені у потерпілій ОСОБА_5 та передані їй під схорону розписку, після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, який обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав, суд приходить до наступних висновків.

В своєму позові ОСОБА_5 вказувала на те, що в результаті протиправних дій відповідача був пошкоджений підвал, яким вона постійно користувалась та зберігала там продукти харчування. На даний час у зв`язку з пошкодженням підвалу у позивачки виникають купа незручностей, що як вона вважала завдає їй моральної шкоди, яку вона оцінила у розмірі 2500 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 позов частково визнав та враховуючи дійсні обставини справи, які встановлені у судовому засіданні, суд вважає можливим відшкодування моральної шкоду в сумі 500 грн., з урахуванням ступеню та тривалості страждань, яких зазнав позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.п.3,4 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок таємного викрадення майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Речові докази: металеві виробі, які були викрадені у потерпілій ОСОБА_5 та передані їй під схорону розписку, після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_5 .

Процесуальних витрат по справі не має.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1