ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- 15.01.2002 року Сокальським районним судом Львівської області за ст. ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 145 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.02.2004 року Франківським районним судом міста Львова за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;
- 10.10.2007 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10.04.2012 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , близько 18 год. 14.01.2013 року, перебуваючи біля складських приміщень між залізничним вокзалом станції Хмельницький та автовокзалом № 2 м.Хмельницького по вул. Шевченка у м.Хмельницькому за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , справи відносно яких виділені в окремі провадження, з корисливих мотивів, застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_4 , взяв його за одяг в області грудної клітини, а ОСОБА_6 присівши навколішки потягнув ОСОБА_9 руками за ноги, від чого останній впав на землю і в цей час ОСОБА_4 ще наніс йому удар в область голови, відкрито заволодів належною потерпілому сумкою-барсеткою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 4500 грн., паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія НОМЕР_3 на його ім`я та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Рено Магнум», номерний знак НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
В суді ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що дійсно ввечері 14.01.2013 року неподалік автовокзалу № 2 він разом з вищевказаними особами за вказівкою ОСОБА_6 за даних обставин пограбував потерпілого. Отримав близько 1000 грн. за вчинене. Щиро розкаявся у вчиненому.
Враховуючи, що учасниками судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд ухвалив проводити судовий розгляд у порядку, встановленому ч. 3 ст. 349 КПК України.
В судовому засіданні з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст зазначених обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також вони розуміють, що будуть в такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не знаходиться, офіційно не працює, перебуває у цивільному шлюбі.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є повне визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі потерпілому, а також відсутність у останнього претензій до ОСОБА_4 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням наявності кількох пом`якшуючих обставин (повне визнання винуватості, щире каяття у скоєному, повне відшкодування заподіяних збитків, відсутність претензій у потерпілого), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на особу винного, який позитивно характеризується і молодого віку обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення обвинуваченим правопорушень у майбутньому.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 необхідно скасувати.
Цивільний позов не пред`являвся, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази слід залишити в матеріалах провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Зарахувати в строк відбування покарання час його перебування під вартою з 14.08.2015 року по 15.09.2015 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, - скасувати, негайно звільнивши з-під варти в залі суду.
Речові докази оптичні магнітні диски, - залишити в матеріалах провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: