Справа № 462/200/16-к
У Х В А Л А
16 січня 2016 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_3 ,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_3 ; зобов`язати слідчого провести одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , мотивуючи це тим, що слідчим досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР 11.11.2013 року за № 0003512 , проте слідчий не повідомив про хід досудового розслідування на його заяву від 25.12.2015 року та не провів одночасного допиту між вищевказаними особами, про якій він просив у своєму клопотанні від 05.01.2015 року. В зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити.

Вивчивши скаргу, документи та матеріали, яким скаржник обґрунтовує доводи заяви, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за заявою, виходячи з наступного.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 - 316 КПК.

Щодо першої вимоги про визнання бездіяльності слідчого незаконною.

Як убачається зі змісту вказаної вимоги скарги ОСОБА_2 , він не оскаржує конкретну бездіяльність слідчого, а також, не просить зобов`язати слідчого вчинити конкретну дію. Скаржник просить в загальному визнати бездіяльність слідчого незаконною, проте визнання бездіяльності слідчого незаконною не входить до переліку бездіяльності, дій та рішень слідчого, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, з аналізу норм чинного КПК України слідує, що зазначеними нормами не передбачено такої форми захисту прав та інтересів учасника кримінального провадження, як визнання бездіяльності слідчого незаконною.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого провести одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , то зі змісту цієї вимоги вбачається, що скаржник ОСОБА_2 не скаржиться на бездіяльність слідчого, яка пов`язана з не розглядом його клопотання від 05.01.2015 року, в порядку ст. 220 КПК України, фактично скаржник, оскаржуючи відмову в проведенні за його клопотанням слідчих дій, звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у не проведенні слідчих дій, ініційованих ОСОБА_2 та просить слідчого зобов`язати вчинити слідчі дії.

Проте вищевказана бездіяльність не є предметом оскарження згідно з положеннями, закріпленими у ч. 1 ст. 303 КПК України (аналогічна правова позиція викладена у п. 6 Узагальнення судової практики забезпечення права на захист у кримінальному проваджені, затвердженого постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки ОСОБА_2 подано скаргу з вимогами, що не входять до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, вважаю необхідним відмовити в відкритті провадження за такою скаргою.

Враховуючи Керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України,

ухвалив:
Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого СВ Залізничного відділу поліції ГУНП України у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з моменту її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюються з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.