Справа №11-486/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня «05» дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів - Лантушенка Ю.Ф., Борсая В.М.,

з участю прокурора - Паливода Л.В.,

адвоката - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5, засудженого ОСОБА_4 та йогоадвоката ОСОБА_3 на вирок Сумського районного суду від 02 серпня 2010 року, яким,-

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 23, кв. 103, раніше не судимий. -

засуджений за ст. 190 ч. 1 КК України до штрафу на користь держави в сумі 510 (пятсот десять) грн.;

За ст.ст. 15 ч.2, 27 ч. 4, 369 ч. 1 КК України виправданий.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення хімічної експертизи в сумі 1149 грн.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення такого злочину.

Так, в жовтні та листопаді місяцях 2009 року між АГАТ «Харківський» в особі голови правління ОСОБА_6, з однієї сторони та субєктом підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_4 були укладені договори підряду, згідно яких останній прийняв на себе зобовязання виконати роботи по перенесенню кабелю для автогаражного кооперативу, забезпеченню його електропостачання за адресою м. Суми вул. Черепіна, 23. В послідуючому ОСОБА_4 виконував зазначені вище роботи, а кооператив проводив оплату цих робіт, сплативши загальну суму більш ніж 90 000 грн. Не дивлячись на це, маючи корисливий умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6, ОСОБА_4 повідомив йому, що для узгодження і вирішення в Держгірпромнагляді по Сумській області питання підписання технічних умов на підключення гаражів гаражно-будівельного кооперативу «Харківський» до електромережі йому необхідно 300-400 грн. для передачі невстановленій службовій особі Держгірпромнагляду по Сумській області, хоча в дійсності не мав наміру передавати кому не-будь гроші.

12 березня 2010 року, близько 13 години ЗО хвилин, знаходячись у власному автомобілі «Хюндай Тюксон», державний номер НОМЕР_1, в с. Косівщина Сумського району, ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_6 гроші в сумі 500 грн., начебто за переданий ним хабар службовій особі, а також підписані останнім документи для підключення гаражно-будівельного кооперативу «Харківський» до електромережі ВАТ «Сумиобленерго», але не встиг розпорядитися цими грошима, оскільки, близько 14 години був затриманий працівниками міліції на автошлях' в напрями м. Суми. ОСОБА_4 нікому не збирався давати Хабаря, ні в Обленерго, ні в Держгірпромнагляд він грошей плати не був повинен, ці гроші, отримані від ОСОБА_6

B. М., він мав намір використати у власних цілях, щоб покрити понесені ним витрати по використанню власного автомобіля.

У поданих апеляціях:

Прокурор Мокренко Ю.М., вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд, у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що суд невірно прийшов до висновку про виправдання ОСОБА_4 за ст.ст. 15 ч. 2, 27 ч. 4, 369 ч. 1 КК України, вмотивувавши свій висновок тим, що була відсутня конкретна службова особа, якій передбачалась передача хабара і про наявність якої повинен був знати ОСОБА_6 Посилаючись на положення Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як підбурення до замаху на давання хабара.

Адвокат ОСОБА_3, зазначає, що вирок суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, у звязку з тим, що ОСОБА_4

C. В. отримав від ОСОБА_6 гроші в сумі 500 грн. в рахунок відшкодування своїх витрат, а не шахрайським шляхом та задля дачі хабара, що не було доведено та підтверджено під час досудового слідства.

Засуджений ОСОБА_4, вказує на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції він, даючи правдиві свідчення, та не визнавши своєї вини, пояснив, що отриману суму 500 грн. він отримав від ОСОБА_6 в рахунок відшкодування певних витрат, у сумі 200-300 гривень, на що останній повернув йому 500 грн. замість вказаної ним суми. Вказує, що судом не було добуто будь-яких доказів отримання ним вказаної суми шахрайським шляхом. Прохає скасувати вирок суду щодо нього, а провадження в кримінальній справі закрити на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 я С.М., які підтримали свої апеляції, прокурора Паливода Л.В., яка підтримала апеляцію прокурора про скасування вироку та направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а апеляція прокурора Мокренка Ю.М. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, які містяться п. 9 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26 квітня 2002р., дії службової особи, яка, одержуючи гроші чи матеріальні цінності начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити.

належить кваліфікувати не за ст. 368 КК, а за відповідними частинами статей 190 і 364 КК як шахрайство та зловживання владою чи службовим становищем, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК як підбурювання до замаху на давання хабара. Особа, яка в такому випадку передала гроші чи цінності, вважаючи, що вона дає хабар, несе відповідальність за замах на давання останнього.

Так потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він працюючи головою автогаражного кооперативу «Харківський», в 2009 році в нього виникла необхідність підключення до електромережі дільниці кооперативу по вул. Черепіна, 23, у ЗВ'ЯЗКУ З чим він звернувся до ОСОБА_7 в Обленерго, який сказав, що це питання зможе вирішити його зять, так він познайомився з ОСОБА_4 Поспілкувавшись з ним. визначивши оосяг рооіт, ОСОБА_4 повідомив йому, що робота буде коштувати в межах 37 тисяч гривень, це питання вони обговорили на правлінні і уклали з ОСОБА_4 договори на виконання цих робіт восени 2009 року. За виконану ОСОБА_4 роботу, кооперативу довелося заплатити майже втричі більше, крім того, в березні місяці 2010 року ОСОБА_4 йому чітко сказав, що для погодження документів в Держгірпромнагляді необхідно заплатити якійсь службовій особі 300-400 грн., а тому він 12 березня 2010 року під час зустрічі з ОСОБА_4 передав йому 500 грн. розуміючи, що ці гроші необхідні для вирішення питання підключення гаражів до електромережі. Порахувавши гроші ОСОБА_4 сказав, що це якраз та сума, ЯКУ він передав тій людині за вирішення питання по підключенню гаражів.

Як слідує зі свідчень свідка ОСОБА_8, він працює на посаді головного державного інспектора управління Держгірпромнагляду по Сумській області, 10 березня 2010 року до нього звертався ОСОБА_4, який надав документи на підключення щита обліку гаражного кооперативу, всі необхідні документи були в наявності і відповідали необхідним вимогам, а тому він підписав акт на підключення щита обліку. Ніяких грошей ОСОБА_4 йому за підписання акта не платив і не повинен був платити, ні про які гроші розмова не йшла.

Зі свідчень свідка ОСОБА_9 вбачається, що він працює на посаді старшого інспектора Сумського МРВ ВАТ «Енергозбут», і, що у березні місяці 2010 року до нього звертався приватний підприємець ОСОБА_4 з пакетом документів по підключенню гаражно-будівельного кооперативу «Харківський», разом з ним вони виїжджали на обєкт, де він провів обстеження, про що був складений акт, при цьому ОСОБА_4 за виконану роботу ніяких грошей ні йому особисто, ні в касу не платив.

Протоколом огляду місця події, підтверджується, що у ОСОБА_4 були вилучені гроші в сумі 500 грн., які йому передав ОСОБА_6 для передачі якійсь службовій особі.

Протоколом виїмки розсекречених носіїв інформації з записоїм підтверджується зміст розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_4 говорив попову В.М. про необхідність заплатити в Держгірпромнагляді »00-400 грн. для вирішення питання підключення електроенергії.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу ЗЛОЧИНУ, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 27 ч. 4, 369 ч. 1 КК України, кваліфікувавши його дії як

заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, призначивши йому покарання, передбачене ст. 190 ч. 1 КК України. При цьому мотивувавши своє рішення лише відсутністю невстановленої службової особи, якій ОСОБА_4 нібито пропонував ОСОБА_10 дати хабар, не взявши до уваги, що ОСОБА_10 були передані гроші ОСОБА_4, розуміючи, що ці гроші необхідні для вирішення питання підключення гаражів до електромережі, тобто для дачі хабара службовій особі.

Тому колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляції прокурора Мокренка Ю.М. про скасування вироку щодо ОСОБА_4 з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду, у звязку з чим задовольняються апеляції засудженого та адвоката в частині скасування вироку.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляцію прокурора Мокренка Ю.М., який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Сумського районного суду від 02 серпня 2010 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же СУД іншим складом суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_11