ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004821 від 17.09.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, який одружений, дітей не має, не працює, раніше судимий: 06.03.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2009 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі п. б ст. 3 Закону України Про амністію від 12.12.2008 року; 08.12.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 14.02.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25.11.2013 року у зв`язку із відбуттям строку покарання; 14.08.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 17.09.2014 року, приблизно о 14-30 год., знаходячись в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 та, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом ривку відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в розмірі 2000,00 грн., які знаходились всередині сумки останньої, що висіла у неї на правому плечі, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою

вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав. Пояснив, що дійсно в приміщенні супермаркету АТБ заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 , проте вказані дії були здійснені таємно для ОСОБА_4 , яка не спостерігала факт викрадення грошових коштів, та розмір викрадених ним грошових коштів дорівнює 200,00 грн., які складались з чотирьох купюр по 50 грн. В зв`язку з наведеним вважав, що його дії повинні кваліфікуватись як таємне викрадення чужого майна.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме.

- Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона 17.09.2014 року отримала заробітну плату та вирішила відсвяткувати це з колегами по роботі. Вони відвідали кафе, після чого ОСОБА_7 попросив її сходити з ним до супермаркету АТБ. До цього вона звернула увагу на ОСОБА_6 , який, як їй здавалось, переслідував їх. В приміщенні супермаркету вона побачили ОСОБА_6 , який підійшов до ОСОБА_8 . Вона підійшла до ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і спитала у останнього, що йому потрібно. При цьому в неї на правому плечі знаходилась відкрита сумка, в якій була відкрита кишеня з грошовими коштами. ОСОБА_6 викрав грошові кошти з її сумки та почав бігти від неї. Вона побігла за ним, проте наздогнати його не змогла. Після цього вони викликали співробітників міліції, а охоронець магазину знайшов її ключі. Також ОСОБА_4 зазначила, що вона точно пам`ятає, що у сумці знаходились грошові кошти в сумі саме 2000,00 грн., які вона отримала від роботодавця, в якого працевлаштована неофіційно. Крім того, уточнила, що в момент викрадення грошових коштів вона побачила руку ОСОБА_6 , яку він засунув в її сумку, після цього побачила, як ОСОБА_6 схопив її грошові кошти, що знаходились в кишені сумки, та побіг. Сумка з грошима знаходилась перед нею, в районі її живота, ОСОБА_6 стояв навпроти неї. Викрадення її майна відбувалось в її присутності, вона особисто спостерігала процес викрадення грошових коштів. ОСОБА_6 при цьому розумів, що вона спостерігає процес викрадення ним її грошових коштів.

- Заявою ОСОБА_4 від 17.09.2014 року, зареєстрованої за № 23379, в якій вона просить органи внутрішніх справ притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 17.09.2014 року приблизно о 14-30 год. відкрито заволоділа її грошовими коштами в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 156).

- Протоколом огляду речей від 24.09.2014 року, а саме диску сірого кольору з малюнками зеленого та жовтого кольорів з написами на ліцевій частині DVD-R, 4,7 GB, Kaktyz, при перегляді інформації з якого було встановлено, що на ньому знаходиться папка з назвою Видео, в якій знаходяться чотири файли з відеозаписом під назвами: 23_25.avr, 24_27.avr, 25_27.avr, 34_27.avr, та плеєр для їх перегляду EFPlayer.

На файлі з відеозаписом під назвою 23_25.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89 м. Харкова, зображено, як 17.09.2014 року о 14-23 год. до приміщення супермаркету заходить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Останній проходить вперед по залу супермаркету, а ОСОБА_4 зупиняється неподалік входу та заглядає в свою сумку, яка висить в неї на правому плечі. В цей час до супермаркету заходить ОСОБА_6 , який проходить повз ОСОБА_4 та підходить до ОСОБА_8 та щось говорить. Після цього до останніх прямує ОСОБА_4 , підходить та вступає у розмову, при цьому її сумка висить на правому плечі у розстебнутому стані. Після цього ОСОБА_6 підходить впритул до ОСОБА_4 та різко лівою рукою витягає з сумки останньої грошові кошти та починає швидко убігати. В цей час ОСОБА_4 намагається його схопити руками за верхній одяг, однак ОСОБА_6 вдається увернутись від неї та він вибігає з супермаркету, а слідом за ним і ОСОБА_4 .

На файлі з відеозаписом під назвою 24_27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_4 знову повертається до приміщення, а через декілька секунд виходить та перевіряє вміст своєї сумки.

На файлі з відеозаписом під назвою 25_27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_4 заходить до приміщення вищезазначеного супермаркету, зупиняється неподалік входу та перевіряє вміст своєї сумки. Після цього до супермаркету заходить ОСОБА_6 та проходить повз останньої. Через декілька секунд ОСОБА_6 починає вибігати з супермаркету та його намагається наздогнати ОСОБА_4 .

На файлі з відеозаписом під назвою 34_27.avr з видом на залу та вхід з середини супермаркету «АТБ», який розташований по пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89 м. Харкова, зображено, як ОСОБА_6 проходить повз входу вищезазначеного супермаркету на вулиці та відходить на декілька метрів. Через декілька секунд з супермаркету виходить ОСОБА_4 та зупиняється біля входу на вулиці. В цей час до неї підходить ОСОБА_6 та між ними починається розмова. Після цього вони заходять до середини супермаркету, звідки через деякий час виходять (а.с. 160-162).

- Даними, отриманими судом в ході демонстрації під час судового засідання відеозапису, що міститься на диску сірого кольору з малюнками зеленого та жовтого кольорів з написами на ліцевій частині DVD-R, 4,7 GB, Kaktyz, при перегляді інформації з якого було встановлено, що на ньому знаходиться папка з назвою Видео, в якій знаходяться чотири файли з відеозаписом під назвами: 23_25.avr, 24_27.avr, 25_27.avr, 34_27.avr, при відтворенні яких в судовому засіданні знайшли своє підтвердження дані протоколу огляду речей від 24.09.2014 року та підтвердився факт вчинення ОСОБА_6 вказаного вище злочину.

- Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні під час демонстрації відеозапису підтвердив, що на ньому зображені він та ОСОБА_4

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2014 року, згідно даних якого ОСОБА_4 серед 4-х фотознімків громадян впізнала чоловіка на фото № 3, а саме ОСОБА_6 , як особу, яка 17.09.2014 року приблизно о 14-30 год. в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 89, відкрито заволодів її грошовим коштами в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 163-165).

Крім того, стороною обвинувачення та стороною захисту заявлялось клопотання про виклик в суд для допиту свідків, які зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Проте у зв`язку із неможливістю забезпечення явки вказаних свідків в судове засідання, в подальшому сторона обвинувачення та сторона захисту відмовились від клопотання про допит вказаних свідків.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у відкритому викраденні майна ОСОБА_4 та його доводи відносно того, що з його боку мало місце таємне заволодіння вказаним майном, а також відносно того, що ним були викрадені грошові кошти в розмірі 200,00 грн., суд розцінює як тактику захисту, спрямовану на ухилення від покарання за більш тяжкий злочин.

Так, вказані доводи ОСОБА_6 спростовуються як показаннями ОСОБА_4 , які були надані суду, так і даними її заяви про вчинення злочину (а.с. 156) та протоколу пред`явлення особи для впізнання (а.с. 163-165), в яких ОСОБА_4 зазначала на факті саме відкритого заволодіння її майном, а також на тому, що в неї було викрадено грошові кошти в розмірі саме 2000,00 грн., що свідчить про стабільність та послідовність її показань в частині обставин викрадення майна та його розміру.

Оцінюючи надану захисником обвинуваченого довідку № 3 від 30.01.2015 року, видану ТОВ Комсерв Україна, відносно того, що ОСОБА_4 не працювала та не працює на вказаному підприємстві, зарплату не отримувала (а.с. 71), суд враховує, що потерпіла ОСОБА_4 в ході її допиту в судовому засіданні зазначала, що працює на вказаному товаристві неофіційно. Наявність або відсутність офіційного працевлаштування ОСОБА_4 сама по собі не може свідчити про той чи інший розмір викрадених в неї грошових коштів.

Доводи захисника обвинуваченого відносно наявності підстав для ухвалення виправдувального вироку суд вважає безпідставними, оскільки факт викрадення ОСОБА_6 майна ОСОБА_4 не тільки підтверджується зібраними у справі доказами, а і не спростовувався обвинуваченим, який зазначав на таємному викраденні ним майна потерпілої.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлено, що згідно інформаційного листа за підписом ДІМ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за час мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , відносно ОСОБА_6 неодноразово надходили скарги та заяви в дільничий пункт міліції Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з боку громадян, він перебуває під адміністративним наглядом, який систематично порушує, через що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями (а.с. 168). На обліку у лікарів-психіатра та нарколога ОСОБА_6 не перебуває (а.с. 166-167).

Згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Таким чином, вказаний злочин ОСОБА_6 вчинено в період іспитового строку, визначеного згідно вироку суду від 14.08.2014 року.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2014 року. В ухвалі зазначено, що ОСОБА_6 затриманий 25.09.2014 року (а.с. 172-174).

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що був затриманий саме 25.09.2014 року.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнає рецидив злочинів.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе лише за умови ізоляції від суспільства. Остаточне покарання ОСОБА_6 суд визначає на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 2000,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 1000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а також 300,00 грн. в якості відшкодування витрат на правову допомогу, надану їй у вигляді складання цивільного позову та юридичної консультації.
В обґрунтування позову зазначено, що діями ОСОБА_6 їй була спричинена як матеріальна, так і моральна шкода. 2000,00 гривень для неї є значною сумою коштів, яку вона збирала для погашення заборгованості за кредитом. У зв`язку з тим, що з вини ОСОБА_6 вона не змогла вчасно погасити черговий внесок, вона вимушена була виплачувати відсотки за кредитом. З моменту вчинення злочину, а саме з 17.09.2014 року, вона перебуває у стресовому стані, оскільки постійно повертається до подій 17.09.2014 року. Крім того, у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_6 відносно неї, вона вимушена була витрачати свій особистий час на відвідування правоохоронних органів та суду. Свої моральні страждання та душевні переживання вона оцінює в 1000,00 грн.
Після допиту в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , остання надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково, в розмірі 200,00 грн.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення цивільного позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи, що судом встановлено факт викрадення ОСОБА_6 грошових коштів потерпілої в розмірі 2000,00 грн., суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в цій частині та стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у вказаному розмірі.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд вважає доведеним, що потерпілій ОСОБА_4 внаслідок вчинення відносно неї злочину було спричинено моральну шкоду.
При визначенні розміру відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, в розмірі 1000 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої понесених останньою витрат на правову допомогу в розмірі 300,00 грн., суд виходить з наступного.

Суду надано довідку за підписом адвоката ОСОБА_10 , згідно якої потерпілою сплачені правові послуги, надані вказаним адвокатом, у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 с. 186 КК України (надання консультації, складання позову), в розмірі 300,00 грн. (а.с. 27). Інших документів суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, до складу яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 120 КПК України відносяться витрати на правову допомогу, яка надається представником потерпілого.

Разом з тим, як вбачається із вказаних вище положень КПК України, відшкодуванню підлягають лише витрати на правову допомогу, надану представником потерпілого.

Згідно ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 63 КПК України представником цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника цивільного позивача, цивільного відповідача на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником цивільного позивача, цивільного відповідача є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
Відповідно до ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Між тим адвокат ОСОБА_10 в судовому розгляді кримінального провадження участі не приймала, клопотання про її залучення до участі в кримінальному провадженні в якості представника потерпілого, ані потерпілою ОСОБА_4 , ані ОСОБА_10 , не заявлялось. Документи, передбачені ст. 50 КПК України, які підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_10 , суду не надавались. В обвинувальному акті також не зазначено на участі адвоката ОСОБА_10 в досудовому розслідування в якості представника потерпілої ОСОБА_4 .
За таких обставин у суду відсутні підстави для відшкодування потерпілій витрат на правову допомогу в розмірі 300,00 грн., в зв`язку з чим суд відмовляє у вказаних вимогах ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного згідно цього вироку покарання частково приєднати 6 (шість) місяців невідбутого покарання, призначеного згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 14.08.2014 року, та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, а саме з 25.09.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

У стягненні з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 понесених останньою витрат на правову допомогу в розмірі 300,00 грн. (триста гривень) відмовити.

Речові докази, а саме диск з відеозаписом з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, 89 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_6 - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1