АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
07 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
Секретарів судового засідання ОСОБА_4
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ухти Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, без реєстрації та постійного місця проживання в Україні, раніше судимого:
- вироком суду від 21.01.1999 за ч. 2 ст.140 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі;
- вироком суду від 18.02.2000 за ст.17, ч.2 ст.140 КК України (1960), до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна;
- вироком суду від 03.06.2002 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.262 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком суду від 10.02.2006 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком суду від 23.06.2010 за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014 за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Згідноч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України та покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 2 (років) та 2 (двох) місяців позбавлення волі.
За правилами передбаченими ч.1 ст.72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, визначено зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014.
За вироком суду, ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, в тому числі й за вчинення умисних корисливих злочинів, знов вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.
25.04.2014 приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, прибув до приміщення Центрального госпіталю МВС України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бердичівська, 1.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні коридору 4-го поверху отоларингічного відділення Центрального госпіталю МВС України, розташованого за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу зайшов в палату №451, звідки, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, повторно таємно викрав чорну валізу, що матеріальної цінності для власника не представляє, в якій знаходився ноутбук «АСУС», вартістю 3000 гривень, що належать ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_5 з метою обернення на свою користь і особистого збагачення попрямував коридором відділення, приховуючи від перехожих під своєю курткою викрадену чорну сумку з ноутбуком «АСУС», а потім став тікати сходами на вулицю. Вибігши з будівлі госпіталю, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, під час проходу через контрольно-пропускний пункт Центрального госпіталю МВС України був затриманий.
Таким чином, ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
По справі вирішено питання щодо речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду заступник прокурора міста Києва подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України, просить вирок районного суду змінити та прийняти ухвалу, якою відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України визначити початок строку відбування покарання ОСОБА_5 10.07.2014. В решті вирок суду залишити без змін.
Зокрема, вказує, що районний суд у резолютивній частині вироку в порушення вимог ст. 374 КПК України не зазначив дату, з якої повинен відраховуватися строк відбування призначеного судом ОСОБА_5 покарання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, і учасники судового провадження у такому випадку позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначене ОСОБА_5 покарання.
Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані відповідно до встановлених судом фактичних обставин по справі та пред`явленого обвинувачення, що ніким із учасників судового розгляду під сумнів не ставиться.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, згідно ст. 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. Зокрема, в резолютивній частині вироку, крім іншого, має бути зазначено про початок строку відбування покарання згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, місцевий суд згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за ч.2 ст.185 КК України та покарання призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014 року остаточно призначив ОСОБА_5 покарання у виді 2 (років) та 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Крім того, районний суд за правилами передбаченими ч.1 ст.72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, визначив зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2014.
Проте, місцевим судом не було вказано, з якої дати відраховувати визначене ОСОБА_5 покарання.
Враховуючи те, що згідно вимоги ДІТ МВС України ОСОБА_5 був затриманий 10.07.2014 року, тому строк відбування покарання останньому слід відраховувати саме з цієї дати, тобто з 10.07.2014 року.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок районного суду - зміні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити.
Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - змінити, вказавши в резолютивній частині вироку суду, що строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10.07.2014 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Судді

________________ _________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1386/2015
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1