Провадження №1кс/0202/3396/2014
УХВАЛА

24 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши скаргу представника потерпілого ТОВ «АБМ-Експорт» на постанову про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник потерпілого ТОВ «АБМ-Експорт» зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2014 року.
В скарзі представником потерпілого ТОВ «АБМ-Експорт» зазначено, що постанова прокурора є незаконною та необґрунтованою. Покладені в основу постанови прокурора докази щодо непричетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є недостатньо перевірені та ним не була надана належна оцінка. Звертає увагу на протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_7 . Наголошує, що в ході зазначеної слідчої дії були присутні поняті та зазначений доказ підтверджував причетність ОСОБА_6 до інкримінованого діяння, однак слідством для перевірки подальших показань ОСОБА_7 не були допитані особи, які були присутні при проведенні даної слідчої дії з приводу заяв останнього щодо невпевненості, що на АДРЕСА_1 був саме ОСОБА_6 і чому зазначені висловлювання не були внесені до протоколу. Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на які посилається прокурор у своїй постанові з точністю не підтверджують алібі ОСОБА_6 . Зазначає про невстановлення слідством інших осіб, які були зазначені ОСОБА_12 при його допиті та були присутні 29 квітня 2013 року на АДРЕСА_1 . Крім цього, після показань ОСОБА_7 щодо невпевненості в тому, що саме ОСОБА_6 він бачив на місці скоєння злочину, свідка ОСОБА_12 не було повторно допитано, а зазначені розшукові заходи щодо встановлення місця знаходження даного свідка є не достатніми. Зазначає про достатність доказів, що підтверджують вину ОСОБА_6 та відповідно незаконність постанови прокурора.
Слідчий суддя, заслухавши представника потерпілого, прокурора, захисника ОСОБА_5 , вивчивши подану скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0000180, приходить до наступних висновків.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.
Постановою прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року закрито кримінальне провадження № 0000180 від 13.05.2013 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших законодавчих актів України.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та з`ясування зазначених нею обставин, які виключають провадження і обумовлюють прийняття рішення про закриття.
Слідчий суддя вважає, що постанова є необґрунтованою, передчасною та відповідно такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Як вбачається з постанови прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року при мотивуванні свого рішення прокурор посилався на покази ОСОБА_6 про те, що він 29.04.2013 року не знаходився на АДРЕСА_1 , а перебував в інших місцях. Зазначене ОСОБА_6 алібі підтвердили допитані в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Посилався на показання свідка ОСОБА_7 , за участю якого проводилось впізнання ОСОБА_6 за фотознімками, відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 29 квітня 2013 року на АДРЕСА_1 . В подальшому свідок пояснив, що при проведенні даної слідчої дії він був не впевнений в тому, що це саме ця особа, яку він бачив на АДРЕСА_1 . При одночасному допиті свідка ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , свідок також зазначив, що не впевнений, що це саме той чоловік, та після декількох запитань адвоката, взагалі вийшов з кабінету слідчого. Вжитими заходами встановити місце знаходження свідка ОСОБА_12 з метою проведення за його участю додаткових слідчих дій, не надалось можливим. Відповідно до інформації, яка отримана від оператору мобільного зв`язку «МТС», за номером, яким користувався ОСОБА_6 в період часу з 17.00 до 21.00 29.04.2013 року в районі базових станцій, які обслуговують адресу по АДРЕСА_1 абонент не реєструвався, що в свою чергу також підтверджують показання підозрюваного ОСОБА_6 . Також прокурор зазначав, що речові докази, які були вилучені в ході проведення обшуку приміщень оптово-торгівельної бази по АДРЕСА_2 не є достатніми доказами, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчиненого правопорушення. Крім цього, наголошував, що ОСОБА_6 є депутатом Підгороднянської міської ради, який не повідомив про це слідчого, та йому було повідомлено про підозру в загальному порядку, що відповідно суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». У зв`язку з вищевикладеним прокурор вважав, що в ході розслідування прямих доказів, що достовірно підтверджують провину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не було здобуто.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.05.2013 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ТОВ «АБМ-Експорт» були внесені відомості, що ОСОБА_16 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, у квітні 2013 року перебуваючи в невстановленому місці, вступив у попередню змову з ОСОБА_17 та ОСОБА_6 , після чого останні реалізуючи свої злочинні наміри, 29 квітня 2013 року, знаходячись по вул. Журналістов, 13 у м. Дніпропетровську, під виглядом посадових осіб ТОВ «Омега» шахрайським шляхом заволоділи м`ясними виробами ТОВ «АБМ-Експорт» на загальну суму 741 487,52 грн., чим завдали ТОВ «АБМ-Експорт» майнову шкоду на зазначену суму.
06 вересня 2013 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном на загальну суму 741 487,52 грн. шляхом обману (шахрайства) з використанням електронно-обчислюваної техніки, за попередньою змовою групою осіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на той час обґрунтовувалась підозра ОСОБА_6 показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , проведеним свідкам ОСОБА_12 та ОСОБА_7 пред`явленням фотознімків для впізнання, матеріалами проведеного аналізу інформації, отриманої у мобільного оператора ПрАТ «МТС» при тимчасовому доступі до речей та документів, в ході якого був встановлений абонентський термінал ІМЕІ № НОМЕР_1 , що не є клоновим та працював з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_2 , яким користувався та користується ОСОБА_6 та який реєструвався у АДРЕСА_1 у період часу, коли вчинявся злочин, речовими доказами, вилученим в ході проведення обшуку приміщень оптово-торгівельної бази по АДРЕСА_2 , додатковими показаннями свідка ОСОБА_12 від 08.10.2013 року та матеріалами проведеного слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 від 09.10.2013 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Повнота дослідження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають сумнівам.
Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
При досудовому розслідуванні не були проведені в необхідному обсязі слідчі та інші дії щодо встановлення місця знаходження свідка ОСОБА_12 на даний час з метою проведення додаткового допиту, та проведення інших слідчих дій для встановлення обставин, що викривають або таких, що виправдовують ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Твердження прокурора, що речові докази, які були вилучені в ході проведення обшуків приміщень оптово-торгівельної бази по АДРЕСА_2 , а саме піддоні картки ТОВ «АБМ-Експорт» не є достатніми доказами, що підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчиненого правопорушення є недостатньо обґрунтованими.
Зазначені речові докази, вилучені в ході проведення обшуку в приміщенні складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_6 були постановою слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06 вересня 2013 року визнані в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню.
В ході досудового слідства не встановлені обставини та підстави знаходження піддонних карток ТОВ «АМБ-Експорт» на складі, який належить ОСОБА_6 . В постанові прокурора міститься посилання на показання свідка ОСОБА_25 , яка працює менеджером з продаж ПП «Місік» та яка була присутня в ході проведення обшуку в приміщенні складу по АДРЕСА_2 , допитана слідчим 29 вересня 2014 року. Однак, інші особи, які були присутні при проведенні даної слідчої дії, поняті, співробітники міліції, слідчим не допитувались.
Постанова прокурора не містить мотивування чому інформація отримана у мобільного оператора ПрАТ «МТС» при проведенні тимчасового доступу до речей та документів, в ході якого був встановлений абонентський термінал ІМЕІ № НОМЕР_1 , що не є клоновим та працював з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_2 , яким користувався та користується ОСОБА_6 та який реєструвався у АДРЕСА_1 у період часу, коли вчинявся злочин, показання інших свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , якими обґрунтовувалась підозра ОСОБА_6 на даний час спростовуються.
В постанові прокурор посилається також на показання свідка ОСОБА_7 , а саме на проведений одночасний допит між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та зазначає, що під час даної слідчої дії ОСОБА_7 уважно подивився на ОСОБА_6 та зрозумів, що не впевнений, що це саме той чоловік, та не захотів відповідати на питання адвоката, вийшов з кабінету. Однак, як вбачається з протоколу одночасного допиту від 18 вересня 2014 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (т. 8 а.с. 212-213), ОСОБА_7 стверджував, що ОСОБА_6 він впізнає та знає як особу, яка 29 квітня 2013 року на вул. Журналістів, 13 приблизно о 18 годині 30 хвилин в його присутності брала для огляду у водія автомобіля, який прибув зі Львівської області документи на вантаж. На повторні запитання слідчого щодо того, що чи дійсно він впевнений, що саме цю особу, яка знаходиться напроти нього він бачив на АДРЕСА_1 , свідок зазначив, що в нього феноменальна пам`ять на обличчя та він дійсно впевнений. Протокол містить тільки зауваження захисника ОСОБА_6 щодо того, що слідчий не надав можливості задати уточнюючи запитання свідку, оскільки останній вибіг з кабінету, після запитань щодо того в чому був одягнутий ОСОБА_6 , його конкретне місцезнаходження та інше обставини тих подій.
Заслуговують на увагу твердження представника потерпілого ТОВ «АБМ-Експорт» щодо необхідності перевірки показань свідка ОСОБА_7 в частині того, що при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, останній висловлював свою невпевненість в тому, що особу, яку він впізнав, тобто ОСОБА_6 дійсно знаходився 29 квітня 2013 року по АДРЕСА_1 . Слідчим не були допитані в якості свідків особи, які були присутні при проведенні даної слідчої дії в якості понятих, не був допитаний співробітник міліції, який проводив дану слідчу дію за дорученням слідчого.
Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які у липні 2014 році підтверджували знаходження ОСОБА_6 29 квітня 2013 року в інших місцях, а не на АДРЕСА_1 , слідчим не були перевірені в ході проведення досудового розслідування. Не була витребувана інформація з Амур-Нижньодніпровському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для перевірки показань допитаних в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_26 , не проведені інші слідчі дії для перевірки показань зазначених свідків, в тому числі і слідчі експерименти щодо встановлення можливості перебування саме в тому місці, на які вказують свідки, ОСОБА_6 , з урахуванням часу необхідного для проїзду, та інших обставин та відповідно можливості знаходження ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 .
З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу представника потерпілого ТОВ «АБМ-Експорт» на постанову прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000180 задовольнити.
Скасувати постанову прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000180.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 27 жовтня 2014 року о 10 годині 00 хвилин

Слідчий суддя ОСОБА_1