НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
25 серпня 2015 року Справа № 322/729/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:
29 квітня 2015 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гаражі, який розташований на території садиби ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав залишений без нагляду, належний ОСОБА_6 , мобільний телефон «DONOD D71» вартістю 303,10 грн. з картою пам`яті «Kingston» micro-SD 8 Гб вартістю 76,39 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 379,49 грн.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною першою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, 08 травня 2015 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, діючи повторно повідомив ОСОБА_6 неправдиві відомості про те, що викрадений у неї мобільний телефон «DONOD D71» знаходиться у ОСОБА_7 і він має можливість його викупити за 200,00 грн., хоча насправді вказаний мобільний телефон знаходився у обвинуваченого, оскільки саме він викрав його у потерпілої 29.04.2015. В подальшому, близько 15 год. 30 хв., 08.05.2015 ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу багатоповерхівки, розташованої по АДРЕСА_3 , повернув останній вищевказаний мобільний телефон «DONOD D71», за який попрохав та отримав від неї грошову винагороду в розмірі 200,00 грн., повідомивши їй неправдиві відомості стосовно того, що дані гроші він повинен віддати ОСОБА_7 , у якості викупу за вказаний мобільний телефон. Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 200,00 грн., спричинивши їй матеріальний збиток на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною другою статті 190 КК України, а саме як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу та підтверджують розмір витрат на проведення експертизи. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, 29.04.2015, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, викрав у ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон, а пізніше, 08.05.2015, вирішив повернути їй цей телефон у вищезазначений спосіб та таким чином заволодіти грошовими коштами в сумі 200,00 грн. обманним шляхом.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 185, частиною другою статті 190 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України загальними обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинені злочини, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 цього Коддексу, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, вчинений обвинуваченим без обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а також тяжкість вчинених ним злочинів, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на певний строк. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, речові докази у справі відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у сумі 306,90 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось, а строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраного обвинуваченому під час досудового розслідування закінчився 28.07.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 75, 76, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 124, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк один рік.

2. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

5. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 306,90 грн. (триста шість гривень 90 коп.).

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1