Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1-44/10
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді Кириченка В.І

при секретарі Марчук Н.М.

з участю прокурора Булиги Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна. одруженого, не працюючого, військовозобовязаного. раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.І КК України,-

встановив:

ОСОБА_1 09 серпня 2009 року, приблизно о 24 годині, перебуваючи біля приміщення бару «Рікос», що знаходиться в с. Демівщина Кагарлицького району по вулиці Комсомольській, 3, побачив, що ОСОБА_2, почав з'ясовувати стосунки з ним та ОСОБА_3 при цьому взявши останнього руками за одяг, через те, що нібито вони образили його товариша ОСОБА_4, якого перед цим підняли з підлоги та посадили на лаву, так як той сам не міг цього зробити із за вжитого спиртного, на грунті раптово виникнувших особистих неприязних стосунків, він, пішов до ОСОБА_2 та умисно, з метою заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень, вдарив останнього, два рази кулаком правої та лівої руки в область щелепи, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді двостороннього перелому нижньої щелепи в ділянках правого та лівого її кутів, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 1/1 від 25.01.2010 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становить небезпеки для життя потерпілого і призвів до тривалого розладу здоров'я на строк понад 21 день.

Тобто, своїми протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спрчинило тривалий розлад здоров'я, ОСОБА_1, вчинив злочин, передбачений ч.І ст. 122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винність свою не визнав і пояснив, що вдарив потерпілого правою і лівою рукою в область щелепи для самозахисту, та як останній розставив плечі і мабуть хотів вдарити його, а тому з метою попередити удар він вдарив потерпілого перший.

Від його ударів були розбита тільки губа у потерпілого. Також потерпілого бив його товариш ОСОБА_3, але в подальшому при оголошенні показів, даних на досудовому слідстві, пояснив, що ОСОБА_3 не бив потерпілого.

Вина підсудного у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_2 підтверджується, що його руками вдарив в обличчя підсудний і від цих ударів він почув різкий біль в області нижньої щелепи. Нанесення ударів відбулось після того як він попросив підсудного з його знайомим не чіпати його товариша ОСОБА_4 з яким він в барі святкував день будівельника.

Показами свідка ОСОБА_3 підтверджується, що він бачив нанесення підсудним ударів руками по обличчю потерпілого.

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджується, що він бачив як підсудний вдарив руками потерпілого який словами лякав підсудного і Якименка та про це, що бачив, він говорив ОСОБА_6 який в якості свідка в судовом засіданні підтвердив ці обставини.

Протоколом звідин ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підтверджується що на досудовому слідстві підсудний пояснив, що ОСОБА_3 не бив потерпілого (а.с. 72-73).

Протоколом звідин потерпілого на досудовому слідстві з ОСОБА_1 (а.с. 75-76) і з ОСОБА_3 (а.с. 77-78) підтверджується, що потерпілий під час вказаних процесуальних дій вказував на підсудного як на особу від ударів якої він отримав двохсторонній перелом нижньої шелепи.

Висновком судово-медичної експертизи на а.с. 85-86 підтверджується шо

потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, так як не

становили небезпеки для життя потерпілого і призвів до тривалого розгляду здоров'я на

строк понад 21 день.

Показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підтверджується, що вони не бачили при яких обставинах були спричинені тілесні ушкодження потерпілому.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає

вірною кваліфікацію органами досудового слідства злочинних дій ОСОБА_15 за ст.

122 ч.І КК України, так як він спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне

ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за

собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий

розладу здоров'я на строк понад 21 день. .

Не визнання підсудним своєї винності суд вважає способом його захисту.

З показів підсудного не слідує, що зі сторони потерпілого було суспільно-небезпечне посягання, а тому відповідно до ст. 36 КК України в діях підсудного відсутня необхідна оборона. Також поясненнями потерпілого спростовується пояснення підсудного, так як потерпілий на досудовому слідстві стверджував, що від ударів підсудного він отримав двосторонній перелом нижньої щелепи, а не від ударів іншої особи.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, його особу, який позитивно характеризується, має на утриманні двох дітей. Обставин які обтяжують його покарання судом не встановлено. На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді обжеження волі, яке йому слід призначити, і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Також на засудженого слід покласти обов'язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК

України.

Керуючись ст.ст. 323. 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов'язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

3)періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком суду законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя