Справа №473/2965/15-к 19.11.2015 19.11.2015 19.11.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001313, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити, призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Захисник ОСОБА_6 просить вирок змінити, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності його вини, зазначає, що вирок є занадто суворим, оскільки суд першої інстанції не врахував таких пом`якшуючих покарання обставин як визнання вини під час досудового розслідування та під час судового розгляду, щире каяття у вчиненому, часткове повернення потерпілій викраденого майна, а також те, що він є інвалідом І групи, має постійне місце мешкання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.
Вказані обставини на думку апелянта дають підстави для звільнення його від покарання на підставі ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 також просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, наводить доводи, аналогічні доводам обвинуваченого.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Наприкінці травня 2015 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, відкривши незачинені ворота проник на подвір`я домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де з сараю викрав металеву траворізку з електричним двигуном вартістю 800 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.
03.06.2015 р. приблизно о 02.00 годині ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, відкривши незачинені ворота, проник на територію подвір`я зазначеного домоволодіння, де викрав 7 металевих решіток з проволоки, після чого, шляхом вільного доступу проник до сараю, звідки викрав металеву двоколісну металеву тачку. Вказані металеві решітки ОСОБА_5 погрузив на викрадену металеву тачку та з метою реалізації викраденого майна, направився до ОСОБА_9 , де викрадене майно продав за 200 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 1 145 грн.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, особу винного та дані, що його характеризують він раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, стан його здоров`я. Як обставину, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Визначивши покарання у виді позбавлення волі реально, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарг обвинуваченого та його захисника, вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та додатково надані матеріали, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочину за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України вірно та апелянтами не оспорюються.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер і тяжкість вчинених ним злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, стан його здоров`я. Суд вірно врахував обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, в мінімальному розмірі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, є справедливим та достатнім для його виправлення. Призначення саме такої міри покарання у вироку належно мотивовано.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений пояснив, що крім того, що він є інвалідом першої групи, він переніс інсульт, в даний час його рух обмежений, мешкає з батьком, який також хворий.
З огляду на дані про особу обвинуваченого, а саме на те, що обвинувачений має діагноз легка розумова відсталість, стоїть з цього приводу на обліку в психіатричному кабінеті, є інвалідом першої групи і потребує постійної сторонньої допомоги, що суд апеляційної інстанції визнає як обставини, які пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без відбування покарання, а тому визнає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Тому вирок суду підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2015 року відносно ОСОБА_5 змінити.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
_____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3