Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2907/15-к
У Х В А Л А
23.09.2015 року м.Виноградів
Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою вироком Виноградівського районного суду від 12.11.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, на шлях виправлення не стала та знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 18 вересня 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, на ґрунті побутової сварки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень своєму співмешканцю ОСОБА_7 , 1964 року народження, застосовуючи небезпечне для життя та здоров`я насильство, тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно нанесла два удари вістрям ножа, в передню черевну стінку - область життєво важливих органів ОСОБА_7 , спричинивши останньому проникаючі ножові поранення.
Під час медичного огляду, проведеного у приймальному відділенні Виноградівської районної лікарні, у ОСОБА_7 було діагностовано тілесне ушкодження, у вигляді «проникаючого поранення передньої черевної стінки».
Під час проведення допиту, підозрювана ОСОБА_5 показала, що разом з нею в приміщенні одного будинку, проживає її співмешканець ОСОБА_7 , 1964 року народження. Разом з ОСОБА_8 вони спільно проживають вже на протязі 2-х останніх років. У 2012 році, її було засуджено Виноградівським районним судом Закарпатської області, за ст.121 КК України, до іспитового строку відбування покарання, який вона відбуває і до цього часу. Так, вчора, тобто 18 вересня 2015 року, близько 22 години, до них додому прийшов батько ОСОБА_9 , який взяв свого велосипеда, який попередньо залишав у неї на подвір`ї та відвіз до себе додому, по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в них дома, ОСОБА_8 разом зі своїм батьком ОСОБА_10 , вжили близько по 125 грам домашньої горілки, після чого батько ОСОБА_8 , взявши свого велосипеда попрямував до себе додому. Після цього, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати, розпочав приставати до неї з проханнями, щоб вона налила йому ще 100 грам горілки або будь якого алкоголю. На її відмови, ОСОБА_8 розпочав їй лаяти, висловлювати в її адресу різного роду погрози. Окрім цього, перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати, в той час коли вона нарізала кухонним ножем із сріблястою ручкою хліб, ОСОБА_8 підійшов до неї з тильної сторони та наніс їй один удар зап`ястям правої руки по правій стороні обличчя. Не втримавши своїх емоцій, тримаючи в правій руці кухонного ножа, гострів`ям леза, вона двічі нанесла ОСОБА_8 удар в ділянку черевної порожнини. На це, ОСОБА_8 , після отримання ударів ножем, повернувся та попрямував із приміщення кухонної кімнати на подвір`я, а вона в свою чергу поклала ніж лежати на стіл, де він пролежав аж до ранку і сама лягла відпочивати. Через деякий час, близько 01 години, 19.09.2015, вона зрозуміла що ОСОБА_8 немає вдома та пішла його шукати. Вийшовши на подвір`я власного будинку, вона помітила що ОСОБА_8 лежить на лавочці, яка розташована на подвір`ї. Тоді, вона звернулася до ОСОБА_8 та сказала йому, щоб він зайшов до приміщення будинку та пішов відпочивати на ліжко. На це, ОСОБА_8 відповів їй про те, що його дуже сильно болять рани, які вона йому спричинила гострів`ям леза кухонного ножа та попросив принести йому води. На це, вона принесла ОСОБА_8 попити води, після чого ОСОБА_8 сказав їй про те, щоб вона йшла лягати спати а він потім прийде. Близько 03 години 30 хвилин, вона прокинулася та знову помітила, що ОСОБА_8 немає на ліжку. Вийшовши на паркан, який розташований біля вхідних дверей до приміщення будинку, вона побачила як ОСОБА_8 сидів на бетонних східцях. Тоді ж, вона звернулася до ОСОБА_8 та запитала від нього, чому він не йде лягати спати. На це, ОСОБА_8 попросив її щоб вона подала йому руку і після вона, піднявши його зі східців допомагаючи ОСОБА_8 йти, завела його до приміщення кухонної кімнати, де поставила його лежати на ліжко та прикрила його покривалом. Близько 06 години, ОСОБА_8 знову попросив її дати йому води і перевернувши його руками, вона побачила що у ОСОБА_8 з ран на череві йде кров. І куртка ОСОБА_8 , також була у кров`яних плямах. Тоді ж, ОСОБА_8 просив її про те, щоб вона не викликала ні швидку, ні міліцію. Але, вона пішла до сусідки ОСОБА_11 , яка викликала швидку медичну допомогу. По приїзду швидкої, ОСОБА_8 розповів лікарям, що під час виконання будівельних робіт, впав на залізний кусок арматури та зробив собі рани на черевній порожнині. Лікарі в свою чергу викликали працівників міліції. Тоді, вона разом з швидкою медичною допомогою та ОСОБА_8 , на автомобілі швидкої, поїхали до Виноградівської районної лікарні, де ОСОБА_8 зробили хірургічну операцію та перевели для продовження лікування до реанімаційного відділення. Через деякий час, до лікарні прийшли працівники міліції, яким вона зізналася у вчиненому. Вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається та обіцяє виправитися без ізоляції від суспільства.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка за національністю, громадянство України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонерка, раніше судима, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто скоїла тяжкий злочин.
19.09.2015 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 є раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України, офіційно не заміжня та не має неповнолітніх утриманців, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілого, виробляти виправдувальні показання при цьому змінюючи свої попередні правдиві покази, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану із злочинами проти життя та здоров`я особи, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, існує ризик її протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_5 , із зібраних наявних характеризуючих даних, вказує на байдуже ставлення нею до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , так як такі нею дотримані не будуть.
В свою чергу майновий стан та відсутність будь - яких відомостей про наявність у ОСОБА_5 , постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останньої, запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою.
Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
Вина ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами проведення оглядів місць подій, допитом підозрюваної ОСОБА_5 та іншими матеріалами.
Беручи до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 , є раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілого від кримінального правопорушення, виробляти виправдувальні показання при цьому змінюючи свої попередні правдиві покази, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання за кордон та за межі Закарпатської області, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду та враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 , офіційно не перебуває у шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували її до постійного місця проживання, слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, звертали вагу суду на те, що заява, подана захисником підозрюваної, про те, що ОСОБА_7 у тому, що сталося винить себе, про відсутність претензій до ОСОБА_5 не може слідчим суддею братись до уваги, оскільки така особа знаходиться на стаціонарному лікуванні, приймає ліки, зі слів лікарів його допит, у зв`язку із важким станом, категорично заборонено.
Захисник підозрюваної вважав, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки підозрювана не має наміру ухилятись від слідства, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, підозрювана була нагороджена медаллю «материнства» ІІ ступеню.
Підозрювана в судовому засіданні погодилась з думкою захисника.
Заслухавши учасників, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
19.09.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
21.09.2015 року старший слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області до Виноградівського районного суду внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України злочину. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 19 вересня 2015 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України їй вручена та наданими прокурором доказами, зокрема показами самої підозрюваної, протоколами оглядів місця події, даними СМЕ від 22.09.2015 року № 900, згідно яких у ОСОБА_7 має місце колото-різана рана черевної порожнини з пошкодженням брижі, сингмовидної кишки та петлі тонкого кишківника, що ускладнилася каловим перитонітом, що є небезпечним в момент заподіяння і по цій ознаці згідно п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95р., кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, впливати на свідків, потерпілого, учинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків про те, що підозрювана, перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, впливати на свідків, потерпілого, учинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя доведеними прокурором вважає й доводи клопотання про те, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КПК України - скоєно тяжкий злочин, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, дані про особу ОСОБА_5 : раніше до кримінальної відповідальності притягувалася за аналогічний злочин проти життя та здоров`я людини, підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено під час іспитового строку, встановленого вироком Виноградівського районного суду від 12.11.2013 року, яким звільнено її від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 121 КК України на підставі ст. 75 КК України, таким чином підозрювана є особою схильною до вчинення злочинів проти життя та здоров`я людини, за місцем проживання характеризується посередньо, матеріально забезпечена на середньому рівні, особи, які б перебували на її утриманні відсутні, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем її проживання. Наявність нагороди - медалі «материнства» ІІ ступеню, на переконання слідчого судді не спростовує встановлені ризики.
Доводи захисника та підозрюваної не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи вищенаведене.
Враховуючи встановлені обставини, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 50 днів, починаючи з 23.09.2015 року до 02.11.2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1