Ухвала

іменем україни

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів: ОСОБА_8, ОСОБА_9,
при секретарі ОСОБА_10,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001598, за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2015 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Конотоп Сумської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2009 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_11,

в с т а н о в и л а:

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено:

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла;

- за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 311 КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 313 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2015 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на ту обставину, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 313 КК України, однак суд апеляційної інстанції безпідставно не закрив провадження у цій частині, чим порушив вимоги ст.ст. 337, 419 КПК України. Просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу частково та просив за ч. 1 ст. 313 КК України закрити провадження у суді касаційної інстанції, в іншій частині судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджено за те, що він у лютому 2013 року в денний час, через мережу інтернет, придбав круглу колбу, холодильник, мірний стакан, що можуть бути використані для синтезу наркотичних та психотропних речовин, які переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 та став незаконно зберігати і використовувати для виготовлення психотропної речовини - амфетаміну до моменту вилучення працівниками міліції 27 вересня 2014 року.

Згідно даних, які містяться у висновку експерта, в складі наданої на дослідження речовини - нашаруванні на колбі круглодонній виявлено психотропну речовину амфетамін, масою 0,0016 гр.

25 вересня 2014 в денний час ОСОБА_4 через мережу інтернет придбав ангідрид оцтової кислоти, який почав незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою використання для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи, 27 вересня 2014 року в ході проведенні обшуку було виявлено та вилучено шприц з прекурсором, обіг якого обмежений, - ангідридом оцтової кислоти, масою 2,49 гр.

Крім того, ОСОБА_4 26 вересня 2014 року в другій половині дня за місцем свого проживання виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи, який став зберігати для особистого вживання, без мети збуту. 27 вересня 2014 року в ході обшуку в квартирі ОСОБА_4 було виявлено та вилучено чотири пляшки з рідиною бурого кольору, в складі якої виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломи, масою 0,180 гр., 0,150 гр., 0,052 гр., 0,028 гр. відповідно, два медичні ін'єкційні шприци з особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом макової соломи, масою 0,451 гр. та 0,090 гр.

15 вересня 2014 року ОСОБА_4 за місцем свого проживання виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, яку став зберігати з метою збуту. У цей же день по вул. Богдана Хмельницького у м. Конотоп, збув за 150 гривень ОСОБА_5 пакунок з амфетаміном, маса якого становить 0,0264 гр.

25 вересня 2014 року ОСОБА_4 повторно, за місцем свого проживання, виготовив психотропну речовину амфетамін, яку став зберігати з метою збуту та у подальшому, 26 вересня 2014 року, по вул. Богдана Хмельницького у м. Конотопі збув за 150 грн. ОСОБА_6 два пакунки з амфетаміном маса якого становить 0,0357 гр. та 0,0234 гр.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та кваліфікація його дій в цій частині у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, прокурором було подано апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4, у якій вказувалось на незаконність вироку суду першої інстанції у частині засудження за ч. 1 ст. 313 КК України, оскільки вилучене за місцем проживання засудженого обладнання не є предметом злочину, передбаченого вказаною статтею. При цьому вказувалось на погіршення становища засудженого судом першої інстанції при розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги прокурора вказав, що позбавлений права перевіряти фактичні обставини кримінального провадження, які не оспорювались прокурором та обвинуваченим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За змістом ч. 3, ч. 4 ст. 349 КК України, суд першої інстанції має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого проводиться обов'язково.

Частина 2 статті 349 КПК України передбачає можливість, в разі необхідності, зміни обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядку їх дослідження.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, у зв'язку з повним визнанням вини ОСОБА_4, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювались, допитав обвинуваченого та дослідив характеризуючі особу обвинуваченого матеріали, після чого дійшов висновку щодо правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 313 КК України, його винуватості у вчиненні даного злочину.

Однак, судом першої інстанції, в порушення ч. 1 ст. 348 КПК України, було формально роз'яснено суть обвинувачення, проведено допит обвинуваченого, в процесі розгляду справи неналежним чином перевірено наявність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 313 КК України, з урахуванням того, що згідно роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 26 квітня 2002 року, використані засудженим для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів побутові предмети обладнанням, призначеним для цієї мети, не визнаються.

У зв'язку з викладеним, судом порушено вимоги закону щодо ухвалення справедливого рішення з метою захисту прав людини і її основоположних свобод, не проведено зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення в частині покращання становища особи.

Судом апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги прокурора перевірені формально, не було перевірено дотримання місцевим судом вимог, передбачених ст. 368 КПК України та, у порушення ст. 419 КПК України, не дано обґрунтованої відповіді на доводи апеляційної скарги прокурора, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, який необхідно провести з дотриманням кримінального та кримінального процесуального закону і прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 442 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9