Справа № 361/7037/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1521/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 22.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесене до ЄДРДР за №0001377 від 16 квітня 2015 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні злочину. передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

повернуто прокурору для усунення недоліків.

Як видно із ухвали суду, 1 жовтня 2015 року надійшов до суду обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 2 жовтня 2015 року вказані матеріали кримінального провадження призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України , не містить правильного викладу та формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинувачення, зокрема не вказані всі особи, які отримали тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Так, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження, тривалий час лікувались, в тому числі стаціонарно, але щодо них не має жодних згадувань в обвинувальному акті. Таким чином, описова частина обвинувального акта не відповідає фактичним обставинам справи. відповідно і обвинувачення є неконкретним та не об`єктивним.

Крім того, порушені права потерпілих, які були визнані такими, оскільки їм практично не надавались матеріали для ознайомлення після їх відкриття, так як слідчі дії фактично, як вони заявили суду, не проводились.

Вказані недоліки порушують права потерпілих та обвинуваченого на захист, оскільки обвинувачення не конкретне, фактичні обставини викладені поверхнево, без врахування конкретних обставин справи та наслідків, які наступили в результаті дорожньо - транспотної пригоди.

Не погодившись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу районного суду, повернути обвинувальний акт для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи отримали легкі тілесні ушкодження. Крім того, в ході досудового розслідування дані особи до слідчого з проханням про визнання їх потерпілими по справі не звертались. Заяви надійшли безпосередньо до суду до початку підготовчого судового засідання, а тому суд, за наявності підстав, мав визнати їх потерпілими. Також, слідчим були надані матеріали кримінального провадження потерпілим для ознайомлення про що свідчать протоколи про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. З незрозумілих причин, на думку прокурора, на стадії підготовчого засідання, без врахування доказів, які зібрані та мали б досліджуватись при розгляді провадження по суті, суд зробив висновки про те, що суд буде проводити тривалі судові процеси в яких необхідно буде змінювати обвинувачення, надавати доручення слідчим органам, призначати експертизи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої прокурором апеляції, пояснення обвинуваченого та потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України, а саме, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості:

анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

З заяв від ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 до суду про визнання їх потерпілими вбачається, що наведені приписи закону відносно них слідчим не виконані, а отже, висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є обґрунтованим.

З викладеного та змісту обвинувального акту видно, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими є неконкретним, що ускладнює право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист від обвинувачення.

Щодо доводів прокурора про те, що суд мав визнати вищезазначених осіб потерпілими, то така посилка прокурора якраз і свідчить про неконкретність обвинувачення, оскільки з обвинувального акту навіть не видно які наслідки наступили в результаті вчинення кримінального правопорушення і можливість визнання по справі в якості потерпілих і інших осіб, на що вказує в апеляційній скарзі прокурор, як раз і підтверджує висновок суду про відсутність у обвинувальному акті належним чином сформулюваного обвинувачення, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 до прокуратури для усунення недоліків та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України ,колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0001377 складеного щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4