У Х В А Л А

іменем україни

03.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , знаходяться матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2015 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 09 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту не відпали, а також з метою запобігти спробам ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані в судовому засіданні,а також з метою запобігання обвинуваченому перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Просив врахувати особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні.

Потерпіла ОСОБА_8 та представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 погодилися з думкою прокурора, просили продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені КПК України.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та приймаючи до уваги те, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України ,суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 01 січня 2016 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2