Справа №483/2106/15-к 13.01.2016 13.01.2016 13.01.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/93/16 Головуюча у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.115 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України:
- обвинувальний акт повернуто прокурору.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового провадження.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає ухвалу невідповідною фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що прокурором на досудовому слідстві виконані вимоги ч.1 ст.384 КПК України, тобто у письмовій формі роз`яснено обвинуваченому його право на розгляд кримінального провадження щодо нього судом присяжних, однак таке роз`яснення не було приєднано до обвинувального акту при направленні його до суду.
Крім того, у підготовчому засіданні суд з`ясував ці обставини і ОСОБА_6 підтвердив, що таке роз`яснення йому прокурором надавалось, після чого у суді він відмовився від розгляду провадження відносно нього судом присяжних.
На переконання апелянта, зазначені обставини свідчать про виконання прокурором вимог кримінального процесуального Кодексу, суд же мав виправити зазначений недолік (відсутність письмового роз`яснення в якості додатка до обвинувального акта) та призначити провадження до розгляду.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд зазначив, що оскільки санкція кримінального закону за ч.2 ст.115 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, кримінальне провадження за цим обвинуваченням може бути розглянуте за клопотанням обвинуваченого судом присяжних.
Таке право прокурор повинен роз`яснити у письмовій формі обвинуваченому на досудовому розслідуванні і це роз`яснення має додаватись до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Проте, зазначене роз`яснення прокурором до акту не додане, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення такого недоліку.
При цьому, суд послався на постанову Верховного Суду України за № 5-111кс15 від 25.06.2015 р., у якій зазначено, що невиконання прокурором вимог ст.384 КПК України, в силу вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а також на положення ч.1 ст.458 КПК України, за якими висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судовому практику у відповідність з цим висновком.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
Санкція кримінального закону за умисне вбивство при обтяжуючих покарання - п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України - передбачає можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.
За правилами ч.3 ст.31 КПК України, кримінальне провадження у суді 1-ї інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачене довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
Згідно із ч.1 ст.384 КПК України, прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Письмове роз`яснення прокурора з цього приводу додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Проте, прокурором під час досудового розслідування ці вимоги закону належним чином не дотримані, оскільки при направленні обвинувального акту до суду до нього не додано відповідних письмових роз`яснень обвинуваченому.
Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законом не врегульоване питання щодо наслідків невиконання прокурором цього обов`язку.
Однак, КПК України передбачено право Верховного Суду України постановляти висновки з питань застосування норм права, які є обов`язковими для всіх судів загальної юрисдикції.
Таке право, зокрема наведене у ст.458 цього Кодексу щодо висновків Верховного Суду України, викладених у постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.445 цього Кодексу.
Так, постановою Верховного Суду України за № 5-111кс15 від 25.06.2015 р. розглянуте питання стосовно невиконання прокурором, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вимог закону про необхідність роз`яснення обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.
Вищою судовою інстанцією зазначено, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.
Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості злочину провадження у суді 1-ї інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
До компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.
Зокрема, ст.384 КПК України встановлено, що прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.
Таке інформування обвинуваченого ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором зазначених вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Тому, невиконання прокурором вимог ст.384 КПК України, в силу вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту.
За такого, районний суд належним чином, посилаючись на положення ч.1 ст.458 КПК України, повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 з урахуванням висновку, викладеному у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.
З цим рішенням суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для його скасування та направлення обвинувального акта на судовий розгляд, про що просить апелянт, не вбачає.
Доводи у скарзі про те, що прокурором дотримано вимог ч.1 ст.384 КПК України, суперечать як вищенаведеному, та і змісту самої скарги, де апелянт не оспорює факт відсутності у якості додатку до обвинувального акта письмових роз`яснень прокурора.
Твердження, що зазначений недолік може бути усунутий самим судом, не відповідають загальним засадам щодо законності кримінального провадження (ст.9 КПК України), так само як і положенням спеціальної норми права (ст.384 КПК України) та висновку Верховного Суду України.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.405,407,424,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 грудня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: