Справа № 446/1447/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/963/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирішено питання з цивільним позовом.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він злісно ухиляється від сплати, встановлених рішенням Кам`янка-Бузького районного суду № 1311/782/11 від 03 жовтня 2012 року, виконавчий лист №1311/782/11 від 03 жовтня 2012 року, коштів (аліментів) на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_8 для утримання їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 33% (заробітку) доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 28 квітня 2012 року. Крім цього, стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання у розмірі 200 грн. до досягнення ОСОБА_9 трьох років, починаючи з 28 квітня 2012 року. Внаслідок злісного ухилення ОСОБА_7 від сплати коштів для утримання дітей, в період часу з серпня 2013 року до 01 травня 2014 року, утворилась заборгованість на суму 20219,83 грн., що сукупно перевищує суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

На вирок суду потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з даним вироком. Зазначає, що подаючи заяву в Кам`янка-Бузький РВ ГУ МВС України у Львівській області щодо ухилення від сплати аліментів її чоловіка, її метою було не порушення кримінальної справи відносно нього, а отримання її дітям аліментів. Вважає, що ОСОБА_7 засуджено незаконно, оскільки вона не бажала притягнення його до кримінальної відповідальності. Просить вирок суду скасувати, провадження по справі закрити.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог ст. 373 КПК України обвинувальний вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно ж до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок лише на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, а саме - за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим же є вирок суду, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, колегією суддів встановлено, що даний вирок суду містить істотні суперечності, зокрема суд неналежним чином перевірив та проаналізував усі зібрані у справі докази та постановив вирок з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, не дано повного аналізу та оцінки зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам, та не зазначив, чому судом прийнято до уваги одні докази та відкинуто інші.

При цьому, місцевий суд, визначивши в порядку ст. 349 КПК України скорочений розгляд справи, не роз`яснив ні обвинуваченому ні потерпілій зміст цих обставин, а на підтвердження встановлених обставин справи у вироку послався на докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні. Зокрема, суд послався на покази потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні, однак, зідно звукозапису та журналу судового засідання від 27 жовтня 2015 року такі відсутні.

Відповідно ж до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Також, згідно з ч. 5, ч. 7 ст. 27, ч. 4 ст. 107, ст. 376 КПК України під час судового розгляду справи забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом в порядку, передбаченому КПК України. Судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

А колегією суддів встановлено, що текст зафіксованої на технічному носії інформації та проголошеного після виходу суду з нарадчої кімнати вироку (вступна, мотивувальна та резолютивна частини вироку) суттєво відрізняється від письмового тексту вироку, який виготовлений і знаходиться в матеріалах справи. Зокрема, текст проголошеного вироку не містить в повному об`ємі мотивувальної частини вироку.

А тому, на переконання колегії суддів, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними та перешкоджають перевірці апеляційних доводів, то вирок районного суду відповідно до ст.ст. 412 та 415 КПК України слід скасувати, та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції, частково задоволивши тим самим апеляцію потерпілої ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 164 КК України у Кам`янка-Бузькому районному суді Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Суддя: