Справа № 539/4364/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001538 від 29.11.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
29 листопада 2015 року близько 15 год. ОСОБА_4 відпочиваючи в парку ім. Донченка, що в м. Лубни, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив вчинити крадіжку зі столярного цеху, який знаходиться в приміщенні колишньої котельні на території заводу «Автомаш», де він неофіційно працював.

Приїхавши на автобусі до вищевказаного столярного цеху, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 діставши з кишені ключ від вхідних дверей, який отримав від власника даного приміщення ОСОБА_5 та відчинив замок.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, проник до приміщення, з якого таємно викрав металевий короб розміром 50х50х50 см., вартістю згідно висновку про вартість майна №Л/1012/1 - 75,00 грн.; рельсу довжиною 50 см., висотою 180 мм. Р65, вартістю згідно висновку про вартість майна №Л/1012/1 81 грн. 25 коп.; електровимикач (рубільнік) вартістю згідно висновку про вартість майна №Л/1012/1 135 грн. та електродвигун вартістю згідно висновку про вартість майна №Л/1012/1 252 грн.

Намагаючись покинути місце вчинення злочину, ОСОБА_4 був помічений потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які припинили його злочинні дії та затримали. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався завдати потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 535 грн. 75 коп.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Суду показав, що дійсно 29.11.2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав до столярного цеху, який знаходиться в приміщенні колишньої котельні на території заводу «Автомаш», де він неофіційно працював та відкривши ключем вхідні двері зайшов до приміщення, звідки намагався викрасти металевий короб, рельсу, електровимикач та електродвигун. Однак, покидаючи приміщення з цими речами був помічений їх власником ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які його і затримали.

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вину він визнав, в скоєному кається.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає , що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, те що він раніше не судимий, має молодий вік, позитивно характеризується по місцю проживання. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Речові докази по справі : металеві коробку, рельсу, електровимикач та електродвигун, які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому, як йому належні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1