Справа № 643/6509/14-к
Провадження №1кп/643/31/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2016 року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000803 від 15.02.2014року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , працюючи з 07 лютого 2014 року на посаді водія автотранспортного засобу категорії - D, згідно наказу № 36/ВК, в товаристві з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс Плюс», являючись, згідно посадової інструкції водія автотранспортного засобу № 23 від 02.10.2013року матеріально-відповідальною особою, виходячи з чого - останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, в тому числі грошових коштів, маючи умисел на привласнення ввіреного йому майна, а саме грошових коштів отриманих за надання послуг по перевезенню пасажирів, котрі призначалися для подальшої здачі в касу ТОВ «Укравтотранс Плюс», привласнив грошові кошти ТОВ «Укравтотранс Плюс», за наступних обставин. Так, 10.02.2014 року, ОСОБА_5 , о 05 годин 30 хвилин вийшов на роботу де працював на рейсовому автобусі р.н. НОМЕР_1 , на маршруті № 102 Е, водієм до 23.00 години, після чого прибув до гаражу ТОВ «Укравтотранс Плюс» звідки він, залишивши транспортний засіб, вийшов, забравши з собою грошові кошти, згідно довідки наданою ТОВ «Укравтотранс Плюс», загальною сумою - 1455,00 гривень, які він отримав в період робочого часу від пасажирів маршруту №102Е і які були йому ввірені і за які він ніс повну індивідуальну матеріальну відповідальність, тим самим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Укравтотранс Плюс» на вказану суму. Привласнені грошові кошти в сумі 1455,00 гривень ОСОБА_5 в подальшому витратив на власні потреби, вчинивши тим самим розтрату ввіреного йому ТОВ «Укравтотранс Плюс» майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що дійсно з 07 лютого 2014 року він працював на посаді водія автотранспортного засобу в ТОВ «Укравтотранс Плюс», був матеріально-відповідальною особою, з посадовою інструкцією був ознайомлений. Так 10.02.2014року о 23-00год. після зміни прибув до гаражу ТОВ, підійшов до касира, щоб здати гроші у розмірі 1200грн. за перевезення пасажирів, але касир, прізвище якої не знаю, відмовилася прийняти грошові кошти у такому розмірі, оскільки за планом необхідно було здати виручку у розмірі 1400грн. та сказала, щоб він йшов до директора, щоб останній дав дозвіл. Після чого він пішов до директора,прізвище якого не знає, простояв у черзі, однак директор вийшов із кабінету та закрив двері перед ним. Гроші він залишив собі, в рахунок заробітної плати. На наступний день на роботу він не вийшов. В подальшому зазначив, що договір про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності він не підписував.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.

Так, представник ТОВ «Укравтотранс Плюс» - ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 з 07.02.2014року працював водієм у ТОВ «Укравтотранс Плюс» на підставі заяви про прийняття на роботу та наказу № 36/ВК. З порядком роботи на підприємстві та посадовою інструкцією був ознайомлений, ним був підписаний договір про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності. 10.02.2014 року, ОСОБА_5 , о 05 годин 30 хвилин вийшов на роботу де працював на рейсовому автобусі р.н. НОМЕР_1 , на маршруті № 102 Е, водієм до 23.00 години, після чого прибув до гаражу ТОВ «Укравтотранс Плюс» звідки він, залишивши транспортний засіб, вийшов, забравши з собою грошові кошти, згідно довідки наданою ТОВ «Укравтотранс Плюс», загальною сумою - 1456,00 гривень, які він отримав в період робочого часу від пасажирів маршруту №102Е і які були йому ввірені.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він працює в ТОВ «Укравтотранс Плюс» на посаді директора. ОСОБА_5 , працював з 07 лютого 2014 року у ТОВ «Укравтотранс Плюс» на посаді водія автотранспортного засобу категорії D перевезення пасажирів. 10.02.2014року ОСОБА_5 не здав до каси підприємства грошові кошти у розмірі - 1456грн.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона працює диспетчером у ТОВ «Укравтотранс Плюс». 10.02.2014року вечором, касир ОСОБА_8 їй повідомила, що водій ОСОБА_5 не здав гроші до каси.

Відповідно до наказу № 36/ВК від 07.02.2014року по ТОВ «Укравтотранс Плюс», ОСОБА_5 був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортного засобу категорії D з 07.02.2014року з окладом, згідно штатного розкладу та з ним був укладений договір про матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності від 07.02.2014року. ОСОБА_5 був також ознайомлений з посадовою інструкцією водія автотранспортного засобу №23.

Згідно посадової інструкції водія автотранспортного засобу № НОМЕР_2 ОСОБА_5 був зобов`язаний: заздалегідь (за півгодини до виходу на маршрут) прибути до диспетчера автобусного парку, пред`явити посвідчення на право керування автобусом, отримати за своїм підписом шляховий лист, тех.талон, а також квитки і квитково-обліковий лист; по прибуттю автобусу до парку відзвітувати за отриману суму виручки за зміну і здати гроші в касу.

Як встановлено судом та підтверджується довідкою ТОВ «Укравтотранс Плюс» від 13.03.2014року, відповідно до білетно-касової інвентаризації водій ОСОБА_5 за зміну 10.02.2014року не здав виручку у розмірі 1455грн.

Досліджені докази в своїй сукупності підтвердили, що ОСОБА_5 не було здано у встановленому порядку до каси товариства відповідні грошові кошти. Тобто ОСОБА_5 були відповідно до його обов`язків отримані матеріальні цінності, які ним (у грошовому еквіваленті) не повернуті до каси.

Доводи ОСОБА_5 про те, що він намагався передати гроші до каси у розмірі 1200грн. не спростовують того, що він привласнив та розтратив чуже майна, яке було ввірене йому, з огляду на послідуючі його дії, а саме, що він покинув гараж ТОВ «Укравтотранс Плюс» не здавши гроші отримані за перевезення пасажирів до каси, що свідчать про привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірене йому.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що доводи обвинуваченого, є безпідставними, такими, що спростовуються встановленими фактами, сумнівів у правдивості пояснень свідків у суду не має, а тому суд розцінює зайняту позицію ОСОБА_5 як спосіб захисту й бажання уникнути відповідальності за скоєння злочину.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України, тобто привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання та згідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 розлучений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до останнього покарання у виді обмеження волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України без позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з матеріальною відповідальністю, із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов ТОВ «Укравтотранс Плюс» суд залишає без розгляду відповідно до поданої заяви представника ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_4 .

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з матеріальною відповідальністю.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, у виді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком на один рік та, відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс Плюс» залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1