ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0002921 від 13.05.2013 року, яке надійшло від прокуратури Московського району м. Харкова за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Сумського району, с. Токарі, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 25.07.2007 року за вироком Сумського районного суду Сумської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.07.2009 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 28 днів; 13.07.2012 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2011 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти 3-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , реалізуючи виниклий у нього злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, при цьому потерпілий ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані, після того, як йому було спричинено тілесні ушкодження невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, таємно викрав шляхом підняття з асфальту мобільний телефон «Нокіа 6300», який знаходився поряд з потерпілим, усвідомлюючи, що він належить потерпілому ОСОБА_6 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 269 від 10.10.11 року 670 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим таємно ним чужим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 670 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині 13.07.2011 року, визнав частково, при цьому зазначив, що 12.07.2011 року, біля 18-19 годин він разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 приїхали в квартиру своїх знайомих, розташовану в АДРЕСА_3 , святкувати день народження. На той час там були присутні його знайоми, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Почали за святковим столом вживати спиртні напої. Біля 24 годин з квартири вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яки повернулися через 15-20 хвилин, разом з ними в квартиру увійшли потерпілий зі своїм знайомим ОСОБА_16 , вони принесли пляшку горілки, яку стали вживати. Через деякий час вирішили піти за пивом, для чого усі надали гроші. Він виходив з квартири останнім. Через деякий короткий проміжок часу в квартиру забіг ОСОБА_9 , у якого було травмоване око. На вулиці він побачив сварку своїх друзів з потерпілим та його знайомим ОСОБА_17 , усі кричали. Потім ОСОБА_16 , знайомий потерпілого став висловлюватися в адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, після чого почав убігати, він- ОСОБА_4 намагався останнього наздогнати , але пробігши метрів 300-400 м. ОСОБА_18 втік. Після чого, він повернувся до під`їзду будинку, де побачив лежачого на спині потерпілого, у якого були розбиті ніс та брів, на обличчі була кров. В районі п`яти метрів він побачив на землі телефон марки «Нокіа 6300», який підняв с землі та поклав до себе в кишеню, але як зазначив ОСОБА_4 наміру скоєння крадіжки у нього не було. На потерпілого лаялись його знайомі та спричинили два удару ногою, але хто саме він зазначити не міг. ОСОБА_4 став підіймати потерпілого, йому в цьому допоміг раніше незнайомий чоловік, з яким вони обидва посадили потерпілого на лавку біля під`їзду. На його питання потерпілий зазначив, що у нього все гаразд. Після чого, він зі своїми знайомими пішли до дому. Потерпілому вони швидку допомогу не викликали. В квартирі він показав мобільний телефон «Нокіа 6300», на що всі присутні зазначили, що телефон їм не належить, тому він цей телефон сховав до себе в кишеню. Біля 10 годин він поїхав до дому, а потім на роботу, при цьому вищевказаний телефон був при ньому в кишені, оскільки у нього був намір подалі самостійно користуватися ним. 14.07.2011 року біля 17-18 годині до нього на роботу приїхали співробітники міліції, які у нього вилучили телефон «Нокіа 6300».

Обвинувачений ОСОБА_4 наполягав на тому, що він потерпілому удари не наносив, тілесних ушкоджень не спричиняв. Але у суді приніс вибачення. Більш того, він наполягав, що щиро розкаявся у скоєнні ним злочину, який йому інкримінується, а саме за ч.2 ст.185 КК України. Цивільний позов, заявлений потерпілим по справі, обвинувачений не визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши потерпілого, свідків, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення 13.07.2011 року - доведеною.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який у суді показав, що він з 12 на 13 липня 2011 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_19 на кругу 602 м-ну в м.Харкові, при цьому у нього в кишені була сума біля 2500 гривень, купюрами номіналом по 20 гривень. Після 20 години вони побачили двох незнайомих їм дівчат, яким вони запропонували випити спиртні напої. Але дівчата запросили їх на день народження, та за їх бажанням він придбав одну пляшку пива та одну пляшку горілки. Після, вони дізнались, що дівчат звали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Вони зайшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В квартирі вони сіли за стіл де були він, ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , два ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Усі вживали спиртні напої. Він приблизно за весь вечір випив 3-4 пляшки пива та біля 200 гр. горілки. Після чого, усі почали виходити з квартири, почув шум в квартирі, та зразу відчув один удар в потилицю, в наслідок чого упав на сходи, хто наніс йому цей удар, він зазначити не зміг. На вулиці він побачив як його товариша ОСОБА_25 намагався наздогнати ОСОБА_4 з іншим чоловіком. Він став тримати двері під`їзду, оскільки на неї почали чинити напір. Коли відбіг, обвинувачений кулаком своєї руки наніс йому в область носа один удар, потім серію ударів нанесли ОСОБА_26 , ОСОБА_23 молодший, а саме у живіт та по обличчю. Потім він періодично втрачав свідомість. В медичній установі, в якій він лікувався деякий час, ним було виявлено відсутність, належному йому: «Нокіа 6300», «Сіменс а-52», біля 2500 гривень.

Більш того, спочатку потерпілий наполягав, що він випив тільки 100 гр. горілки та бокал пива, та зазначив, що прилюдно він гроші не доставав, та не показував, але припускає, що їх могли побачити присутні, в квартирі ніякого скандалу не було. Додавши, що ОСОБА_18 відбігав приблизно 15-20 метрів, а двері від під`їзду він тримав десь 2-3 секунди.

При цьому, потерпілий наполягав на необхідність інкримінувати ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, та заявив цивільний позов, який прохав задовольнити, зазначаючи, що «Нокіа 6300» йому не повернуто.

-Показами свідка ОСОБА_27 , даними ним у суді про те, що він 12.07.2011 року був на день народженні у ОСОБА_28 , в квартирі на АДРЕСА_3 , де були присутні раніше знайомі йому, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 . Біля 23-24 години з дому вийшли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які повернулися десь через годину. Разом з ними до квартири прийшли потерпілий та ОСОБА_30 . Потерпілий шатався, оскільки був сильно п`яний. На пропозицію потерпілого випити спиртне, усі відмовили. ОСОБА_31

став вимогати, щоб потерпілий покинув квартиру, але потерпілий наніс удар в праве око ОСОБА_31 , потім наніс 2-4 удари в обличчя ОСОБА_16 . Він разом з присутніми йому знайомими почали виштовхувати потерпілого з ОСОБА_19 , які почали чинити опір цьому, а потерпілий став нападати на присутніх з кулаками, та оскільки був п`яний, він падав. Конфлікт продовжувався десь 5-6 хвилин на вулиці. Обвинувачений разом з іншими побігли за ОСОБА_32 . Потім обвинувачений посадив потерпілого на лавку біля під`їзду. Він, та інші присутні на дні народженні, а тим паче та обвинувачений нікому тілесних ушкоджень не спричиняли, оскільки ударів не наносили. Речей, грошей, які б належали потерпілому він не бачив.

-Показами свідка ОСОБА_25 , даними ним у суді про те, що він у липні 2011 року зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_6 ввечері на колі 602 м/ну в м. Харкові, де вони познайомились з двома дівчатами, потім вони дізнались, що це були ОСОБА_21 та ОСОБА_20 . Вони придбали 0,5л. горілки та 2л. пива, та потім прийшли в квартиру по АДРЕСА_1 , де за столом побачили ще п`ятьох молодих людей, з якими стали розпивати спиртні напої. Молоді люди через деякий час виходили зі столу. Потім потерпілий дав 20 гривень для придбання пива. В коридорі квартири обвинувачений товкнув свідка ОСОБА_25 , та наніс йому один удар в живіт. Усі наполягали, щоб він- ОСОБА_25 разом з потерпілим звільнили приміщення квартири, при цьому конфлікту до цього моменту він не пам`ятає. Він побіг від обвинуваченого та ще одного чоловіка, які намагались його навздовгнати. На відстані біля 20 м. він бачив як на потерпілого напали троє чоловіків. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 не наносив удари потерпілому.

Потім він разом з ОСОБА_6 були у лікарні, де він бачив синці на обличчі потерпілого.

- Показами свідка ОСОБА_28 , даними ним у суді про те, що він 12.07.2011 року знаходився в квартирі по АДРЕСА_1 , де святкував разом з друзями день народження. Біля 23 години 30 хвилин до квартири прийшли ОСОБА_20 , ОСОБА_21 разом з двома раніше незнайомими чоловіками, якими потім як було встановлено був ОСОБА_25 та ОСОБА_6 . Дівчата повідомили, що чоловіки к ним залицялися. Він підійшов до потерпілого, який став висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою та наніс йому удар в область лівого ока, в наслідок чого він- ОСОБА_28 упав. Всі останні почали виштовхувати потерпілого та його знайомого з квартири. Він пізніше вийшов на вулицю, де побачив як обвинувачений давав потерпілому воду. Потім приїхала швидка допомога. Свідок зазначив, що потерпілий був дуже п`яний. Подалі ніхто з його знайомих не повідомляв про знайдені які б не будь речі.

- Показами свідка ОСОБА_33 , даними ним у суді про те, що він мешкає в будинку АДРЕСА_3 . В літку 2011 року, біля 03 годин ночі на вулиці він почув шум. Вийшовши, побачив напроти 3-ого або

4-ого під`їзду в 15 метрах людей. Він підійшов, побачив лежачого потерпілого, біля якого стояло приблизно 5-6 молодих людей, які повідомили, що останній впав. Він з одним з чоловіків підняли потерпілого та посадили його на лавку, потім потерпілого забрала карета швидкої допомоги. Свідок у суді повідомив, що потерпілого ці молоді люди не били.

- Показами свідка ОСОБА_34 , яка у суді показала, що вона 12.07.2011 року, разом з друзями була на дні народженні. Біля 23 годин разом з ОСОБА_35 вийшла на коло 602 м,ну за цигарками, де до них почали приставати потерпілий разом зі своїм другом. Вони швидко повернулися до квартири на АДРЕСА_3 , де на той час були: обвинувачений, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_36 молодший, СоболеваО. Вони вдвох забігли в іншу кімнату, з якої нічого не бачили, але чули шум. Потім вони вийшли з кімнати, в квартирі побачили тільки ОСОБА_31 , у якого було пошкоджено око. Через деякий час усі повернулись, при цьому ніхто не повідомляв, що знайшов який-небудь телефон. На наступний день в квартиру приїхала міліція. Свідок зазначила, що потерпілий разом з ОСОБА_19 були у стані алкогольного сп`яніння, при цьому у потерпілого в руці була пляшка горілки.

- Показами свідка ОСОБА_37 , даними нею у суді про те, що вона у 12.07.2011 року була присутня на дні народженні в квартирі по АДРЕСА_3 . Біля 24 годин вона разом з ОСОБА_38 пішли на коло 602 м,ну в м. Харкові, де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_6 та ОСОБА_25 . У потерпілого в руці була пляшка горілки. Чоловіки почали залицятися до дівчат, в наслідок чого ОСОБА_37 з ОСОБА_38 поспішили до дому, де були інші їх друзі. Оскільки двері в квартиру не була замкнутою, вони забігли в квартиру, але потерпілий разом з ОСОБА_25 наздогнали їх. ОСОБА_9 встав, а потерпілий наніс йому удар в око. Вона разом з ОСОБА_38 чули шум. Потім усі вийшли з квартири, коли повернулися повідомили, що потерпілого разом з ОСОБА_25 витаскували на вулицю. ОСОБА_25 втік. А потерпілий падав та кидався в бійку, та вони його підняли.

Більш того, свідок зазначила, що обвинувачений по поверненню нікому не повідомляв про знайдений ним мобільний телефон.

- Показами даними свідком ОСОБА_8 , який показав у суді, що у 12.07. 2011 року приїхав додому АДРЕСА_3 на святкування дня народження ОСОБА_28 . Біля 23 годин ОСОБА_20 разом з ОСОБА_38 вийшли за цигарками. Але повернулись приблизно через 30 хвилин. За ними в квартиру прибігли потерпілий разом зі своїм другом, яких раніше свідок не знав. У потерпілого в руці була пляшка горілки. Потерпілий наніс удар в око ОСОБА_9 потім ударив свідка в око. Потерпілого разом з його другом почали відштовхувати з приміщення квартири. Друг потерпілого, ОСОБА_25 побіг, а за ним погнався обвинувачений, ОСОБА_4 . В цей час

потерпілий почав нападати на присутніх, а потім спотикатися та падати. Коли обвинувачений повернувся, він підняв потерпілого та усадив його на лавку біля під`їзду. Свідок зазначив, що обвинувачений по поверненню нікому не повідомляв про знайдений ним мобільний телефон.

- Даними протоколу особистого огляду від 13.07.2011 року із якого слідує, що в кабінеті № 31 у приміщенні Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, розташованого по вул. Халтуріна, 30, ОСОБА_4 пред`явив мобільний телефон марки «Нокіа 6300», який він забрав на місці бійки. Телефон був вилучений та досудовим слідством було встановлено, що цей телефон належав потерпілому ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 16);

- даними протоколу особи, підозрюваної у вчинені злочину від 13.07.2011 року, який свідчить про затримання ОСОБА_4 , як особу підозрювану у вчинені злочину 13.07.2011 року о 23 годині. (т.3 а.с.31);

- даними протоколу огляду предметів від 14.07.2011 року та постанови про визнання та доручення до справи речового доказу, а саме мобільного телефону «Нокіа 6300» сірого кольору без пошкоджень.( т.3 а.с.37-39, 40);

- постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2011 року про обрання відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (т.3 а.с.58);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю свідка ОСОБА_27 від 06.10.2011 року. (т.3 а.с.129-131);

- даними протоколу відтворення обстановки за обставин події за участю свідка ОСОБА_39 від 06.10.2011 року. (т.3 а.с.132-135);

- даними протоколу відтворення обстановки за обставин події за участю потерпілого ОСОБА_6 від 08.10.2011 року. (т.3 а.с.136-140);

- висновками судово-товарознавчої експертизи від 10.10.2011 року, згідно до яких вартість викраденого майна, а саме мобільного телефону марки «Нокіа 6300» на час скоєння злочину складає 670 гривень. (т.3 а.с.145);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставинами події 13.07.2011 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 10.10.2011 року. (т.3 а.с.148-151);

- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.10.2011 року відносно ОСОБА_39 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України. ( т.3 а.с. 162);

- постановою про зміну підстав порушення кримінальної справи від 10.10.2011 року згідно якої злочинні дії ОСОБА_4 13.07.2011 року перекваліфіковано з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.185 КК України. (т.3 а.с. 154);

- постановою про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0002921 від 21.05.2013 року, в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо перевірки причетності осіб до скоєння

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. ( події від13.07.2011 року). Зареєструвати їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000148. (т. 1 а.с.246-247).

Суд знаходить безпідставними твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо відсутності у нього наміру на скоєння крадіжки, а також що він 13.07.2011 року, коли зайшов до квартири повідомив свідкам по справі про знайдений ним мобільний телефон, за наступними підставами. Так данні твердження обвинуваченого спростовуються показами як потерпілого ОСОБА_6 , так і свідків: ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , які у суді надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи, тому у суду відсутні підстави ставити данні свідчення під сумнів, більш того ці свідчення не суперечать даним протоколу особистого огляду ОСОБА_4 від 13.07.2011 року із якого слідує, що в кабінеті № 31 у приміщенні Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, розташованого по вул. Халтуріна, 30, ОСОБА_4 пред`явив мобільний телефон марки «Нокіа 6300», який він забрав на місці бійки. Телефон був вилучений та слідством було встановлено, що цей телефон належав потерпілому ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 16). Крім цього, суд бере до уваги також покази ОСОБА_4 у суді про його намір користуватися подалі мобільним телефоном в особистих потребах.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєння ним злочину 13.07.2011 року, а часткове невизнання своєї провини в скоєнні злочину, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшати свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Доводи потерпілого ОСОБА_6 , щодо скоєння ОСОБА_4 13.07.2011 року злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України є необґрунтованими. Так, в судовому засіданні ця позиція потерпілого не знайшла підтвердження, оскільки допитані у суді свідки, а саме: ОСОБА_40 , ОСОБА_37 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_41 , та знайомий потерпілого ОСОБА_25 спростували твердження потерпілого, щодо спричиненням ОСОБА_4 13.07.2011 року тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та вчинення ним розбій. Більш того, предметом дослідження в суді були: постанова про зміну підстав порушення кримінальної справи від 10.10.2011 року згідно якої злочинні дії ОСОБА_4 13.07.2011 року перекваліфіковано з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.185 КК України. (т.3 а.с. 154), та постанова про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0002921 від 21.05.2013 року, в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо перевірки причетності осіб до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. ( події

від13.07.2011 року). Зареєструвати їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000148. (т. 1 а.с.246-247), яка набрала законної сили, та була предметом дослідження у суді.

Більш того, судом була досліджена медична довідка Харківської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф..О.І. Мещанінова за №16/82 від 21.07.2011 року, згідно до якої ОСОБА_6 з 13.07.2011 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом ЗЧМТ, куди він потрапив в стані алкогольного сп`яніння 1,76 %пр.( т.3 а.с.62).

Суд приймає той факт, що потерпілий змінював свої покази у суді про кількість вжитого ним алкоголю 12-13.07.2011 року.

Судом було задоволено клопотання прокурора про виклик до суду спеціаліста. В суді спеціаліст, співробітник Обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_42 , зазначив, що тяжкість сп`яніння потерпілого на той час є середньою. Яка характеризується зміною настрою, не контролювання свого настрою, а пам`ять може бути вибірковою. В зв`язку з викладеним, суд вважає вказані доводи потерпілого є не обґрунтованими, та такими що не знайшли свого підтвердження у суді.

Крім цього, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

Судом закінчено розгляд справи у відсутність потерпілого та його представника, оскільки потерпілий та його представник приймали участь в судових засіданнях, потерпілий давав свої покази, пред`явив цивільний позов, але після дослідження письмових доказів по справі, останні були повідомлені судом належним чином та вчасно про час та місце розгляду справи, але потерпілий надав суду декілька разів заяви про відкладення розгляду справи, оскільки він на час призначення справи був декілька раз у відрядженнях терміном кожне один місяць.

Судом приймається до уваги той факт, що відносно обвинуваченого обрана міра запобіжного заходу, знаходження під вартою, справа неодноразово розглядалася судом першої інстанції, та події відносяться до 13.07.2011 року. А також, що згідно до вимог ч.1 ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Таким чином, потерпілий ОСОБА_6 зловживав своїми правами, та намагався затягувати судовий розгляд справи, не зважаючи на те, що обвинувачений перебуває під вартою.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому злочину 13.07.2011 року, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово був судимий, а саме: 25.07.2007 року за вироком Сумського районного суду Сумської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.07.2009 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 28 днів; 13.07.2012 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Обвинувачений не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має реєстрацію та постійне місце мешкання, за яким формально характеризується. Обвинувачений ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем відбування покарання місцем ув`язнення, про що свідчить характеристика адміністрації Харківської установи виконання покарань (№27). ( т.4 а.с.54).

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та не приймає його заяву про щире каяття, враховуючи покази обвинуваченого данні ним в ході судового розгляду. Обставиною, що обтяжують його покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, суд визнає, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частин статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Суд на підставі викладеного вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зараховати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 .

Оскільки ОСОБА_4 засуджений 13.07.2012 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, то суд за сукупності злочинів, призначає остаточне покарання ОСОБА_4 , з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань у вигляді позбавлення волі.

Постанова Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2011 року про обрання відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (т.1 а.с.58). Та ОСОБА_4 утримується під вартою з 10.05.2012 року, за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

До суду надійшло звернення обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» і про звільнення від подальшого відбуття покарання на підставі амністії.

Суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, оскільки згідно п. в ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні » від 01.10.1996 року із змінами від 06.05.2014 року, амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 25.07.2007 року за вироком Сумського районного суду Сумської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.07.2009 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 28 днів. Але до погашення судимості вчинив нові тяжкі злочини, а саме 13.07.2012 року був засуджений за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, в остаточній редакції якого, він прохає стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_39 , ОСОБА_27 , ОСОБА_37 , ОСОБА_34 на його користь, в рахунок відшкодування спричинену злочином матеріальну шкоду у розмірі 7303 гривень 96 копійок, та заподіяну йому моральну шкоду, яку потерпілий оцінює у розмірі 80000 тисяч гривень. (т. а.пр.243-245).

Так, згідно ч.1 ст.1166, та ч.1 ст. 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові втрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, потерпілий обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди твердженнями про те, що під час побиття у нього було викрадено два мобільні телефони, грошові кошти у розмірі 2000 тисячі гривень, та витрати на лікування ушкоджень, спричинених його побиттям.

Обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 у крадіжки одного телефону, який наступного дня після крадіжки був вилучений, та потерпілий мав права звернутися з заявою, та подальше користуватися ним, але потерпілий цим правом не скористався. Інші вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 необґрунтовані, так як в частині цих вимог вина ОСОБА_4 не встановлена, та може бути пред`явлена потерпілим в іншому кримінальному провадженні.

Заподіяна потерпілому моральна шкода, яка пов`язана з його побиттям та спричиненням тілесних ушкоджень, не витікають із інкримінованого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому в цій частині задоволенню не підлягають.

Цивільні вимоги, зазначені у позові потерпілим до інших осіб, які не є учасниками даного кримінального провадження, розгляду не підлягають.

Оцінюючи всі досліджені докази по справі, суд вважає, що позов потерпілого в частині відшкодування матеріальних збитків задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з винної особи, спричинену потерпілому моральну шкоду, та стягує з ОСОБА_4 на користь потерпілого внаслідок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди у розмірі 2000 тисяч гривень, спричинену через крадіжку належного потерпілому мобільного телефону марки «Нокіа 6300», розмір якої, суд визначив, керуючись загальними засадами справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи особливості конкретної справи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком у вигляді позбавлення волі, та за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , на підставі ч.5 ст.72 КК України, обчислювати з 06.05.2012 року, зарахувавши в строк утримання його під вартою на стадії досудового і судового слідства із 13.07.2011 року по 05.12.2011 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироку чинності залишати раніше обрану у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про стягнення спричиненої матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування спричиненої злочином, крадіжкою телефону, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень). В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Нокіа 6300», що перебуває на зберіганні у камері схову речових доказів Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області на підставі квитанції № 2602 від 10.10.2011 року по справі № 67111712 (т.1 а.с. 39) повернути власнику, потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1