Справа № 362/6443/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/419/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 14.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року, якою було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування встановлено, що 02 вересня 2015 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на території парку «Воїнів Афганців», що розташований по вулиці Шевченка в місті Василькові Київської області, з мотивів явної неповаги до суспільства, дістав вогнепальну зброю, а саме: пістолет марки «Yericho 914F» та виконуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи те, що він перебуває в громадському місці та навколо нього знаходяться люди, зокрема малолітні діти з батьками, виражався нецензурною лайкою та здійснив три постріли із вказаного пістолету, чим застосував вогнепальну зброю.
Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_8 виразилось в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності та побуту людей; явна неповага до суспільства - у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуванні громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності, а особлива зухвалість - у здійсненні ним пострілів з вогнепальної зброї, що становило загрозу небезпеці оточуючих людей та супроводжувалось особливою нахабністю і грубістю.

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року, клопотання слідчого було задоволено, обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат.

Обрання такого запобіжного заходу слідчий суддя мотивував крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, наявністю ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Не погоджуючись, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Свої вимоги обгрунтував тим, що слідчим суддею не в повному обсязі були досліджені підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, зокрема, слідчим не було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Вважає, що слідчим не були доведені, а судом не були об`єктивно встановлені обставини, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України. Також на думку апелянта, слідчим суддею взагалі не були враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу згідно ст.178 КПК України враховується вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

У відповідності до ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З твердженнями апелянта про недотримання слідчим суддею вищенаведених норм колегія суддів не може погодитись, враховуючи наступне.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Таким ризиком суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував також тяжкість кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного та конкретні обставини вчинення цього правопорушення.

Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 не працевлащтований і неодружений, є раніше судимим та вчинив суспільно-небезпечне діяння після спливу п`яти місяців з моменту звільнення з місць позбавлення волі, перебуваючи під адміністративним наглядом.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів вважає, що застава у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2015 року, якою було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі двадцяти мінімальних заробітних плат залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4