Вирок

Іменем України

Справа № 712/1312/15-к

Провадження № 1кп/712/203 /15

19 жовтня 2015 року м. Черкаси

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженому, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 7ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 25.07.2013року близько 18 години 30 хвилин, знаходячись біля кіоску розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , вчинив вбивство ОСОБА_6 , через необережність, що виразилось в тому, що він разом з тестем ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_8 , прийшовш до кіоску, де працює його теща ОСОБА_9 , побачив раніше незнайомих йому осіб чоловічої статі, що вживали спиртні напої, які в подальшому виявились ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який підійшов до них пізніше. При цьому ОСОБА_6 , ігноруючи зауваження ОСОБА_9 , зайшов в приміщення кіоску з службового входу, та почав ображати ОСОБА_9 , розкидувати товарно-матеріальні цінності які там знаходились, на що ОСОБА_5 зробив ОСОБА_6 зауваження і попрохав вийти з службового приміщення та підійти до віконця, де йому будуть відпущені товари які він потребує, при цьому ОСОБА_6 своїх дій не припинив, а почав його ображати та погрожувати фізичною розправою. ОСОБА_5 враховуючи збуджений стан ОСОБА_6 та побоюючись за своє здоров`я та здоров`я ОСОБА_9 , а також попереджуючи можливість знищення та пошкодження майна, яке знаходилось в кіоску, взяв обома руками за одяг ОСОБА_6 та вивівши його з кіоску попрохав припинити вчиняти протиправні дії. ОСОБА_6 в свою чергу, продовжив висловлювати образи та погрози побиття в бік ОСОБА_5 , на що відреагував ОСОБА_11 та став біля ОСОБА_5 обличчям до нього, бажаючи припинити конфліктну ситуацію, але на цьому конфлікт не припинився та ОСОБА_5 побачив те, що ОСОБА_6 із-за спини ОСОБА_11 намагається нанести йому удар лівою рукою в область обличчя, на що він, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , захищаючись, наніс один удар кулаком правої руки, з метою відбити ліву руку ОСОБА_6 , в область обличчя останнього. В свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, впав на землю. В результаті необережних дій ОСОБА_5 , який не усвідомлював наслідків свого діяння так, як особисто не бачив ОСОБА_6 , тому що між ними стояв ОСОБА_11 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка з проривом в шлуночки мозку, які згідно висновку експерта № 627-14, від 02 серпня 2013 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Об`єктивних судово-медичних даних про те, що черепно-мозкова травма виникла від падіння з положення стоячи чи наближеного до такого з наступним ударом об землю не виявлено. Після отримання черепно-мозкової травми, ОСОБА_6 помер на місці події.
Органи досудового розслідування в ході розгляду справи в суді змінили обвинувачення стосовно ОСОБА_5 з ч. 1 ст.119 КК України на п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з хуліганських мотивів, вказавши, що ОСОБА_5 знаходячись в громадському місці в присутності інших осіб, з явною неповагою до суспільства, яка виразилась в погрозах фізичної розправи та вбивства ОСОБА_6 діючи зухвало та цинічно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів неповаги до суспільства, нехтуючи намаганням свідків зупинити його злочинні дії, висловлюючи наміри вбивства потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи професійні навики, здобуті під час проходження військової служби у збройних силах України, завідомо усвідомлюючи наслідки вчинюваних ним дій , наніс удар кулаком в область голови потерпілого ОСОБА_6 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка з проривом в шлуночки мозку, які згідно висновку експерта № 627-14, від 02 серпня 2013 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Об`єктивних судово-медичних даних про те, що черепно-мозкова травма виникла від падіння з положення стоячи чи наближеного до такого з наступним ударом об землю не виявлено. Після отримання черепно-мозкової травми, ОСОБА_6 помер на місці події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення за п. 7 ч.2 ст. 115 КК України не визнав та пояснив, що 25.07.2013 року близько 18 години 30 хвилин він разом з тестем ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_8 , прийшовши до кіоску , де працює його теща ОСОБА_9 , розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомих йому трьох осіб чоловічої статі, які в подальшому виявились ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який підійшов до них пізніше. При цьому ОСОБА_6 , ігноруючи зауваження ОСОБА_9 , зайшов в приміщення кіоску з службового входу, та почав ображати ОСОБА_9 , розкидувати товарно-матеріальні цінності які там знаходились, на що ОСОБА_5 зробив ОСОБА_6 зауваження і попрохав вийти з службового приміщення та підійти до віконця де йому будуть відпущені товари які він потребує, при цьому ОСОБА_6 своїх дій не припинив, а почав його ображати та погрожувати фізичною розправою. ОСОБА_5 враховуючи збуджений стан ОСОБА_6 та побоюючись за своє здоров`я та здоров`я ОСОБА_9 , а також попереджуючи можливість знищення та пошкодження майна, яке знаходилось в кіоску, взяв обома руками за одяг ОСОБА_6 та вивівши його з кіоску попрохав припинити вчиняти протиправні дії. ОСОБА_6 в свою чергу, продовжив висловлювати образи та погрози побиття в бік ОСОБА_5 , на що відреагував ОСОБА_11 та став біля ОСОБА_5 обличчям до нього, бажаючи припинити конфліктну ситуацію, але на цьому конфлікт не припинився та ОСОБА_5 побачив те, що ОСОБА_6 із-за спини ОСОБА_11 намагається нанести йому удар лівою рукою в область обличчя, на що він, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , захищаючись, наніс один удар кулаком правої руки, з метою відбити ліву руку ОСОБА_6 , в область обличчя останнього. В свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, впав на землю. Після отримання черепно-мозкової травми, ОСОБА_6 помер на місці події.
ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав факт нанесення удару ОСОБА_6 , але вказавши, що він не мав умислу на вбивство останнього, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 199 КК України, як вбивсто, вчиненому через необережність.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим за ч. 1 ст. 119 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, а саме:

- свідченнями ОСОБА_10 , який надав наступні покази, що на протязі останніх пів року він знайомий з чоловіком на ім`я ОСОБА_12 , який проживає в районі «Хімселища» в м. Черкаси. 25.07.2013 р. він допомогав ОСОБА_13 дома будувати веранду. По закінченню роботи він з ОСОБА_13 сіли повечеряли та вжили близько по 200 грамів горілки, після чого близько 16 години 30 хвилин на маршрутному таксі № 5 вони поїхали на вулицю Руставі в м. Черкаси ближче до його місця проживання з метою попити пива. Коли вони приїхали на зупинку громадського транспорту «Руставі» то він зателефонував їхньому спільному знайомому на ім`я ОСОБА_14 , який проживає на вулиці Тараскова в м. Черкаси. Коли він з ОСОБА_13 підійшли до ларька біля зупинки громадського транспорту «Руставі», де продається пиво, то там стояли двоє невідомих йому хлопців. В цей час підійшов їхній товариш ОСОБА_15 та у ОСОБА_13 з невідомими виник конфлікт, чого саме він не знає. Через декілька хвилин хлопці пішли у невідомому йому напрямку та один з них віком близько 23 роки, зростом 180 см., вернувся назад, і в нього був словесний конфлікт з ОСОБА_16 .. Між хлопцем та ОСОБА_17 стояв ОСОБА_18 , хлопець із-за плеча ОСОБА_19 наніс ОСОБА_13 кулаком правої руки удар в область голови, а саме в ліву щелепу, в результаті чого ОСОБА_13 спочатку нагнувся, потім присів на ноги та впав спиною на землю. Хлопець в свою чергу обернувся та пішов в сторону будинку АДРЕСА_3 . Після цього він нагнувся до ОСОБА_13 та попробував його пульс на руці, але він був відсутній та ОСОБА_19 викликав швидку медичну допомогу, яка по прибуттю повідомила їм. що ОСОБА_13 без ознак життя. Далі приїхали працівники міліції, яким він надав письмові пояснення;
- свідченнями ОСОБА_11 , який надав наступні покази, що 25.07.2013 в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 30 хвилин він вийшов з дому на двір, оскільки йому зателефонували його знайомі ОСОБА_12 та ОСОБА_20 та запропонували зустрітися на зупинці громадського транспорту, що по вулиці Руставі в м. Черкаси біля кіосків. Підійшовши до вказаної зупинки він привітався з ними, після чого він побачив як їм на зустріч йшов молодий хлопець, який кричав в сторону ОСОБА_21 такі слова «Йди розберемося один на один». Далі він став між невідомим хлопцем та ОСОБА_13 та прохав їх, щоб вони припинили конфлікт. Даний хлопець відійшов в праву сторону та замахнувся кулаком правої руки через ліве плече на ОСОБА_13 , після чого він обернувся та пішов в сторону вулиці Тараскова в м. Черкаси. Він відразу повернувся та побачив, що ОСОБА_22 лежав вже на землі на правому боці. Самого нанесення удару він не бачив, та як падав ОСОБА_13 він також не бачив, оскільки стояв обличчям до вищевказаного молодого хлопця, конфлікт тривав декілька секунд;
- свідченнями ОСОБА_7 , який надав наступні покази, що близько 17 години 25.07.2013 він з донькою ОСОБА_8 та зятем ОСОБА_5 під`їхали до кіоску, що знаходиться на кінцевій зупинці по вулиці Руставі в м. Черкаси, де працює його дружина. Коли вони під`їхали, то до кіоску заносили товар і вони стояли чекали. Після прийому товару до кіоску через задні двері почав заходити невідомий їм чоловік, який розпивав спиртні напої разом з двома товаришами неподалік від кіоску. Він та зять зробили зауваження невідомому, але він все одно зайшов до кіоску. В цей час ОСОБА_23 взяв невідомого під руки та вивів з кіоску, в результаті чого у них виник конфлікт та ОСОБА_23 штовхнув невідомого, забрав доньку та вони попрямували додому;
- свідченнями ОСОБА_9 , яка показала, що 25.07.2013 р. на протязі всього дня вона знаходилась на робочому місці в кіоску, що напроти зупинки громадського транспорту «Руставі» в м. Черкаси, де працює продавцем. Близько 17 години до неї на роботу прийшли її дочка ОСОБА_24 зі своїм чоловіком ОСОБА_25 та її чоловіком ОСОБА_26 . Приблизно через 10 хвилин до приміщення кіоску підійшли двоє невідомих їй чоловіків та один з них підійшов до дверей з тильної сторони кіоску та сказав їй, щоб вона дала їм пива. Вона в свою чергу сказала чоловіку, щоб він підійшов до віконця та зробив там своє замовлення. Вони почали сперечатися з нею та знову сказали їй, щоб вона дала їм пива. Потім один з чоловіків більшої тілобудови намагався зайти в приміщення кіоску та попхав ящики. Інна в цей час також знаходилась в приміщенні кіоску, а ОСОБА_23 з ОСОБА_27 стояли з тильної сторони близько 1 метра від вхідних верей. На її зауваження він не реагував та почав тягнути її за кофту, після чого до нього підійшли ОСОБА_27 з ОСОБА_23 та попрохали його вийти з кіоску, але чоловік не реагував та ОСОБА_23 в цей час взяв одного за футболку та відштовхнув від приміщення кіоску. Далі між ними виник конфлікт та ОСОБА_23 з чоловіком почали штовхатися. Чоловіка товариші стояли в цей час поруч та ніяких дій не вчиняли. Під час сварки чоловік погрожував ОСОБА_23 фізичною розправою. Додала, що вона бачила, що чоловік з ОСОБА_23 штовхалися, але як ОСОБА_23 наносив йому тілесні ушкодження не бачила. В результаті вказаної штовханини чоловік впав на землю та ОСОБА_24 з ОСОБА_23 попрямували додому за адресою: АДРЕСА_4 . Пізніше дізналася, що чоловік з яким у ОСОБА_23 був ' конфлікт, помер;
- свідченнями ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що 25.07.2013року близько 17 години вона зі своїм чоловіком ОСОБА_25 та ОСОБА_28 ОСОБА_26 під`їхали на зупинку громадського транспорту «Руставі» в м. Черкаси, де її мати проходить стажування продавцем. Коли вони були біля кіоску, то до нього загружали товар. Приблизно через 10хвилин до приміщення кіоску підійшли двоє невідомих їй чоловіків та один з них підійшов до дверей з тильної сторони кіоску та сказав матері, щоб дала їм пива. Мати в свою чергу сказала чоловікові щоб він підійшов до віконця та зробив там своє замовлення. Вони почали сперечатися з нею та знову сказали матері, щоб вона дала їм пива. Потім один з чоловіків більшої тілобудови намагався зайти в приміщення кіоску та попхав ящики. Вона в цей час також знаходилася в приміщенні кіоску, а ОСОБА_23 з батьком стояли з тильної сторони близько 1 метра від вхідних дверей. На зауваження матері він не реагував та почав тягнути її за кофту, після чого до нього підійшли батько з ОСОБА_23 та попрохали його вийти з кіоску, але чоловік не реагував, а ОСОБА_23 в цей час взяв його за футболку та відштовхнув від приміщення кіоску. Далі між ними виник конфлікт та ОСОБА_23 з чоловіком почали штовхатися. Чоловіка товариші стояли в цей час поруч та ніяких дій не вчиняли. Під час сварки чоловік погрожував ОСОБА_23 фізичною розправою. Хоче додати, що вона бачила,що чоловік з ОСОБА_23 штовхалися, але як ОСОБА_23 наносив йому тілесні ушкодження вона не бачила. В результаті вказаної штовханини чоловік впав на землю та вона з ОСОБА_23 попрямували додому за адресою: АДРЕСА_4 .
- свідченнями ОСОБА_29 , яка пояснила, що вона бачила словесний конфлікт між чоловіками 25.07.2013 р. приблизно 18 години 30 хвилин в районі зупинки громадського транспорту «Руставі» в м. Черкаси, і як молода особа в ході вказаного конфлікту вдарила іншого чоловіка, який впав, а молодий чоловік розвернувся та пішов з відти, все відбувалося секунди.
Також вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами наданими органами досудового слідства, які були досліджені та оголошені в судовому засіданні, і не осопрювалися учасниками процесу:
- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та фото таблицею до нього від 31.07.2013року, в ході якого останній пояснив та показав обставини нанесення тілесних ушкоджень. (а.с.к.п.72-77);
- висновком судово-медичної експертизи № 627/14 від 02.09.2013року, згідно висновку якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка з проривом в шлуночки мозку. Між отриманою черепно-мозковою травмою та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок. Об`єктивних судово-медичних даних про те, що черепно-мозкова травма виникла від падіння з положення стоячи чи наближеного до такого з наступним ударом об землю не виявлено.(а.с.к.п..90-91).

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_5 за п.7 ч.2 ст. 115 КК України.

Так посилання органів досудового слідства на такі докази, як Ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.09.2014 року за скаргою потерпілої ОСОБА_30 на бездіяльність прокуратури м. Черкаси суд не бере до уваги, так вказані матеріали не містять в собі доказів вини ОСОБА_5 в скоєнні злочину передбаченого п. 7 ч.2 ст. 115 КК України.

Також суд не бере до уваги посилання органів досудового слідства на використання ОСОБА_5 професійних навиків, здобутих під час проходження військової служби у збройних силах України, як такі що не знайшли свого підтвердження в с удовому засіданні.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами по кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий-суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у вбивсті, вчиненому через необережність, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є зізнання вини за ч.1 ст. 119 КК України, щире каяття, т.я. суд вважає, що обвинувачений визнав фактичні обставини справи, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував добровільно матеріальних збитки.

В якості обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, одружений, має постійне місце проживання, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував матеріальні збитки і вважає, що наведені вище обставини можливо визнати такими, що є винятковими та такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають можливість призначити покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, вважаючи, що вказаного покарання достатньо для виправлення особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілою ОСОБА_31 на суму 12927 грн. 00 коп. матеріальних збитків та 250000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_32 матеріальні збитки були відшкодовані добровільно (учасниками процесу вказані обставини неоспорюються), у зв`язку з чим в цій частині позов не піддягає задоволенню.

Оскільки життя людини являється найвищою цінністю в суспільстві, приймаючи до уваги характер та продовжуваність моральних страждань потерпілої, обставини, при яких настала смерть її батька, ступінь вини підсудного, його добровільне відшкодування спричинених потерпілій матеріальних збитків,враховуючи вимоги ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», суд вважає що факт спричинення потерпілій моральної шкоди знайшов своє підтвердження, однак сума завданих моральних збитків є завищеною, а тому необхідно частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_33 , стягнувши з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн., оскільки на думку суду саме ця задоволена до стягнення сума являється справедливою .

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5( п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_34 моральну шкоду завдану злочином в сумі 150000 грн., в інши вимогах відмовити за неогрунтвністю.

Речові докази: паперові конверти білого кольору прямокутної форми з розмірами сторін 147x100 мм, кожний на яких мається пояснюючі написи: « 25.07.2013 року мікронакладення з лівої долоні трупа, мікрона кладення з правої долоні трупа, зразки волосся з лівої скроневої ділянки голови трупа, зразки волосся з потиличної ділянки голови трупа, зразки волосся з тім`яної ділянки голови трупа, зразки волосся з лобної ділянки голови трупа, зразки волосся з правої скроневої ділянки голови, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом лівої руки трупа, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом правої руки трупа, виявлених та вилучених під час ОМП по факту виявлення трупа ОСОБА_35 на ділянці місцевості за адресою: м. Черкаси, біля зупинки громадського транспорту «Руставі»; поліетиленовий пакет білого кольору прямокутної форми з розмірами сторін 147x100 мм, на якому мається пояснюючий напис: « 25.07.2013 року відображення сліду низу взуття виявленого та вилученого під час ОМП по факту умисного вбивства ОСОБА_35 ; поліетиленовий пакет, розмірами 10,7 см на лицьовій стороні якого виконано напис чорнилом синього кольору «три пластмасові стаканчики» з підписами понятих та слідчого; поліетиленовий пакет, розмірами 10,7 см. на лицьовій стороні якого виконано напис чорнилом синього кольору «гроші в сумі 15 гривень» з підписами понятих та слідчого, передані на зберігання до камери схову Соснівського РВ УМВС України в м. Черкаси знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку

Суддя ОСОБА_1