Справа № 11-578/12 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 11/1090/2132/12 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 12.04.2012
УХВАЛА

Іменем України

«12» квітня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого МАТЮШКА М.П.,

суддів ПОЛОСЕНКА В.С. та ЗАГОРУЙКА В.В.,

за участю прокурора ЄЛФІМОВА І.П.,

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції ОСОБА_4 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2012 року, за якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 повернуто прокурору Києво-Святошинського району для проведення додаткового розслідування,

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 16 вересня 2002 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в приміщенні будинку №21 по вулиці Матросова с Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, на ґрунті різко виниклих неприязних стосунків з приводу неповернення грошового боргу, тримаючи в руці дерев'яний брусок, який він знайшов на території садиби вказаного будинку, підійшов до ОСОБА_5 та наніс один удар кулаком правої руки в область виска потерпілої. Від отриманого удару потерпіла ОСОБА_5 впала на дерев'яну підлогу в приміщенні будинку. Після чого ОСОБА_3, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто, посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров'я людини, з метою реалізації вищевказаного умислу, в процесі сварки, взявши в дві руки принесену з собою дерев'яну палицю, умисно став наносити нею удари в область голови та тіла потерпілої ОСОБА_5 Удари наносив протягом 2-3 хвилин, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: двох саден на кінчику носа та на червоній каймі губ (багаточисельні), кровонабряків на передпліччях, кровонабряків та саден в проекції правого та лівого надколінників, закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток зводу та основи черепа, крововиливу в рідину головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток зводу черепа і основи черепа, крововилив в речовину головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №18/133 від 07.04.2004 року, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя і має прямий причинний зв'язок з настанням смерті ОСОБА_5, яка наступила 01.10.2002 року в Київській обласній клінічній лікарні від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток зводу черепа і основи черепа, крововиливу в речовину головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку.

В ході судового розгляду даної кримінальної справи захисником ОСОБА_2, заявлено клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування в звязку з невиконанням органами досудового слідства вказівок які вказані в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2011 року.

09 лютого 2012 року постановою Києво-Святошинського районного суду дане клопотання було задоволено, а справу повернуто прокурору Києво-Святошинського району для проведення додаткового розслідування. Підставою для такого рішення судом вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом першої інстанції зазначено, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2011 року органам досудового слідства була надана вказівка дослідити дерев'яний брусок, приєднаний до матеріалів справи в якості речового доказу. Згідно протоколу огляду речових доказів від 04.05.2011 року (т. 2 а.с. 119) слідчим було оглянуто дерев'яний брусок висотою 80 см. Однак, будь-якої фототаблиці до протоколу огляду речових доказів слідчим не було долучено, в зв'язку з чим в судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання про огляд даного речового доказу в судовому засіданні. Судом першої інстанції направлявся запит до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про надання даного речового доказу для огляду в судовому засіданні (т. 2 а.с. 213). незважаючи на запити суду першої інстанції даний речовий доказ суду наданий не був, що позбавило суд можливості дослідити речовий доказ в судовому засіданні, як можливе знаряддя спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, що викликав сумнів у наявності даного речового доказу.

Крім того, в ході досудового слідства потерпілою по справі було визнано ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що загибла ОСОБА_5 її родичкою не являлась, у похованні ОСОБА_5 вона ніякої участі не приймала.

Згідно ст. 64 п. 4 КПК України при провадженні досудового слідства та дізнання і розгляду кримінальної справи в суду підлягають доказуванню характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КПК України потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що органами досудового слідства безпідставно визнаною потерпілою ОСОБА_6 і не встановлено особу, яка повинна бути визнана потерпілою по справі. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_5 будь-яких родичів, а також відомості про те, хто її поховав.

Зазначена вище неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, тому справа повернута для проведення додаткового розслідування.

Не погоджуючись з даною постановою, прокурором подано апеляцію, в якій він просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, в обґрунтування чого вказують, що порушень норм КПК під час досудового слідства допущено не було, а наведені судом обставини могли бути усунуті під час судового слідства

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляцію відхилити, оскільки, на його переконання, суд обґрунтовано повернув справу на додаткове розслідування, виступи захисника та обвинуваченого ОСОБА_3, яки підтримали думку прокурора, колегія суддів, обговоривши доводи апеляцій, та вивчивши матеріали справи, знаходить постанову законною та обґрунтованою, виходячи при цьому з наступного.

Так, вирок Києво-Святошинського районного суду від 01 грудня 2010 року стосовно ОСОБА_3, яким він був визнаний винним за ч. 2 ст. 121 КК України, був скасований ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2011 року. Повертаючи справу на новий судовий розгляд в суд 1-ї інстанції, Апеляційний суд Київської області звернув увагу на порушення вимог ст. 368 КПК України з якої вбачається, що однобічним або неповним визнається дізнання досудове чи судове в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи. Дізнання, досудове чи судове слідство у всякому разі визнається однобічним і неповним, коли не були з'ясовні з достатньою повнотою дані про особу засудженого чи виправданого, оскільки досудовим слідством не були зясовані з достатньою повнотою дані про ОСОБА_7, про це свідчить відсутність в матеріалах справи копії вироку та постанови суду щодо ОСОБА_3 Також не допитані ряд свідків, не досліджено речовий доказ (деревяний брусок) як можливе знаряддя спричинених тілесних ушкоджень. Окрім того, покази свідка ОСОБА_8 належним чином не перевірялися.

Суд 1-ї інстанції, як вбачається з матеріалів справи, при повторному розгляді справи намагався усунути в судовому засіданні недоліки досудового слідства, в зв'язку з чим надавав доручення, однак прийшов до вірного висновку про те, що неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Свої висновки в цій частині суд достатньо обґрунтував.

Таким чином, підстав для задоволення апеляції колегія суддів не знаходить, та приходить до переконання, що справа підлягає поверненню прокурору для проведення додаткового розслідування з наведених в постанові суду підстав.

Керуючись ст. ст. 365, 366 382 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Київської області,-

У ХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції ОСОБА_4, залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2012 року, за якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 повернуто прокурору Києво-Святошинського району для проведення додаткового розслідування - без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ