Провадження № 1-кп/161/638/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 05 жовтня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000359 від 26 вересня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старий Загорів, Локачинського району, Волинської області, українки, громадянки України, середньо-спеціальною освітою, працюючої медичною сестрою відділення профпатології у Волинській обласній клінічній лікарні, заміжньої, не маючої утриманців, не задовільним станом здоров`я, інваліда ІІІ групи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Біля 11-ої години 59 хвилин 15 січня 2014 року, ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті адміністративного приміщення Луцької міської МСЕК, що на пр. Відродження, 13 в м. Луцьку, Волинської області, передала ОСОБА_6 , яка відповідно до наказу Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 20.12.2004 р. №76/ос призначена на посаду лікаря-невропатолога, до посадових обов`язків якої входило брати участь у проведенні медико-соціальної експертизи, тобто визначити ступінь обмеження життєдіяльності людини, у тому числі стан працездатності, групу, причину і час інвалідності, брати участь в організації виконання національних, регіональних програм медико-соціальної експертизи та реабілітації, неправомірну вигоду в розмірі 2 000 грн., за підтвердження наявної в неї 3-ї групи інвалідності.

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 15 січня 2014 року об 12 годині 02 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті адміністративного приміщення Луцької міської МСЕК, що на пр. Відродження, 13 в м. Луцьку, Волинської області передала ОСОБА_7 , яка відповідно до наказу Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 07.06.1999 року №20/ос призначена на посаду голови Луцької міської МСЕК, в посадові обов`язки якої входило організація проведення медико-соціальної експерти, тобто визначення ступеню обмеження життєдіяльності людини, стану працездатності, групи, причин і часу настання інвалідності, тобто службовій особі, наділеній організаційно-розпорядчими функціями, неправомірну вигоду в розмірі 5 000 грн., за підтвердження наявної третьої групи інвалідності.

27 серпня 2015 року, між прокурором ОСОБА_8 і обвинуваченою ОСОБА_3 , була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 , зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 , буде призначено покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої служби;

-Повідомляти зазначений державний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, віднесений до злочину середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталася.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , як надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення дій в інтересах того, хто надав таку вигоду, з використанням наданої їй влади чи службового становища, та її дії кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкритті злочину, наявність ІІІ групи інвалідності.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.

Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винної, що указані вище, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання.

У зв`язку з тим, що обвинуваченій під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Угоду від 27 серпня 2015 року по кримінальному провадженню №0000359 від 26 вересня 2014 року про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1