УХВАЛА

02 липня 2015 року м. Хмельницький
Як зазначено у клопотанні, 27 квітня 2015 року близько 11 години, належним ОСОБА_5 тягачем «DAF CF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував водій ОСОБА_7 , який, рухаючись по Проспекту Миру м.Хмельницького, навпроти ПАТ «Хмельницькгаз», скоїв наїзд на малолітнього пішохода, який від отриманих травм помер на місці події.
На момент скоєння дорожньо-транспортної події, тобто 27 квітня 2015 року, ОСОБА_7 не перебував із ОСОБА_5 у трудових стосунках, а керував належним останньому тягачем «DAF CF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свого посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб «DAF CF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як це передбачено п.2.2 Правил дорожнього руху України. Отже, ОСОБА_5 , як власник тягача «DAF CF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не являється тією особою, яка в силу закону має нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями ОСОБА_7 , а тому накладення арешту на його майно, навіть із метою подальшого забезпечення цивільного позову потерпілих, є незаконним та порушує його права, як власника цього майна.
На момент накладення слідчим суддею арешту на тягач «DAF CF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на даний час, ОСОБА_5 не перебуває ні у статусі підозрюваного, ні у статусі обвинуваченого, оскільки безпосереднього відношення до скоєння дорожньо-транспортної пригоди не має взагалі. Тому слідчий суддя ОСОБА_8 своєю ухвалою від 28 квітня 2015 року наклав арешт на майно ОСОБА_5 незаконно та необгрунтовано, оскільки останній не входить до переліку тих осіб, на майно яких, у відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, можливе накладення арешту.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник підтримали подане клопотання, та просили його задовольнити, прокурор та слідчий заперечили проти задоволення клопотання ОСОБА_5 .
Дослідивши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його (ч.1). Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч.3).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки «DAF CF», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , який не є особою з правовим статусом, визначеним у ч.1 ст.170 КПК України, що б давало можливість застосування арешту належного йому майна.
Виходячи з викладеного, слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_8 від 28 квітня 2015 року (№686/8422/15к), на належний ОСОБА_5 транспортний засіб «DAF CF», державний номерний знак НОМЕР_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя