Провадження № 1-кс/592/2760/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., при секретарі Лесняк В.О., за участі слідчого СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянув клопотання старшого слідчого СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001259 від 11.11.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Перевірив наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2013 року близько 16:00 ОСОБА_3 спільно з цивільним чоловіком ОСОБА_4 та знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння за місцем мешкання, яке розташоване за адресою с. Бездрик Сумського району, вул. Сумська, 8. На той момент там знаходився ОСОБА_7 Після чого вони в одній з кімнат будинку почали спілкуватися та спільно вживати спиртне.

Під час вжиття спиртних напоїв близько 23:00 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_3 долонею правої руки в обличчя, після чого ОСОБА_4, захищаючи дружину, відштовхнув його, та ОСОБА_7 впав на диван передньою частиною тулубу.

Після чого ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розсердившись на ОСОБА_7 за те, що він побив її, не знаходячись в стані необхідної оборони, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, взяла на столі в кімнаті, де між ними відбувалася сварка, кухонний ніж, та утримуючи його в правій руці, підійшла з лівого боку до ОСОБА_7, який продовжував лежати на дивані в тому ж положенні, та діючи навмисно та цілеспрямовано, нанесла один удар ножем в спину з лівого боку ОСОБА_7 Свої протиправні дії припинила самостійно.

В подальшому ОСОБА_7 12.11.2013 року було госпіталізовано до таракального відділення СОКЛ з діагнозом «Проникаюче ножове поранення грудної клітини та черевної порожнини, різана рана селезінки, внутрішньо-черевний крововилив», що були небезпечними для життя потерпілого в момент заподіяння та за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Манухівка Путивльського району Сумської області, українка, громадянка України, непрацююча, раніше судима 14.12.2011 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; 15.05.2012 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. 389 ч. 2 до обмеження волі на строк 2 роки, звільнена умовно-достроково за ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 03.06.2013 року, невідбутий строк 10 місяців 3 дні, зареєстрована за адресою. с. Манухівка Путивльського району, вул. Нова, 22, фактично мешкає с. Бездрик Сумського району, вул. .Сумська, 8.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, які підтвердили факт вчинення вказаного кримінального правопорушення.

12.11.2013 року о 17:00 год. під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, було проведено особистий огляд ОСОБА_3, в ході якого було виявлено та вилучено куртку бежевого кольору та штани жіночі коричневого кольору, на яких було виявлено плями, за зовнішніми ознаками схожими на кров.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертиз. Тимчасові вилучені предмети, у відповідності до ст. 167 КПК України, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, та зберегли на собі сліди цих кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на куртку бежевого кольору та штани жіночі коричневого кольору, на яких було виявлено плями, за зовнішніми ознаками схожими на кров, вилучених 12.11.2013 року о 17:00 год. під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, при проведенні особистого огляду ОСОБА_3.

Копію ухвали для виконання негайно направити старшому слідчому СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_1, старшому прокурору прокуратури Сумського району ОСОБА_9, для відома ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: О.В. Литовченко