АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/100/15-кГоловуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/330/15 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

представника лікарської комісії

Збаразької ВК63 ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м.Нікополь Дніпропетровської області, мешканку АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1) 15 липня 2004 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

2) 25 квітня 2005 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

3) 30 листопада 2012 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

4) 20 листопада 2014 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років одного дня позбавлення волі (початок строку відбування покарання 03.02.2015 року, кінець строку відбування покарання 04.02.2019 року).

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що хоча й остання може бути представлена до звільнення від покарання у відповідності до ст.152 КВК України, однак стан її здоров`я покращується і їй залишилось до відбування значний термін покарання.

В апеляційні скарзі засуджена ОСОБА_7 просить ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 липня 2015 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовільнити її клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, стану здоров`я засудженої ОСОБА_8 .

Прокурор прокуратури Збаразького району ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 , відповідно до якого вважає ухвалу Збаразького районного суду від 22.07.2015 року про відмову у задоволені клопотання про звільнення від покарання за хворобою законною і обґрунтованою. Посилається на те, що відповідно до висновку медичної комісії від 21 липня 2015 року, не вбачається, яким саме чином хвороба засудженої об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню нею покарання.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; засуджену ОСОБА_7 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просить ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 липня 2015 року скасувати та постановити нову, якою задовільнити подане нею клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, представника лікарської комісії Збаразької ВК 63, яка зазначила про наявність позитивної динаміки у лікуванні ОСОБА_7 та можливості ефективного його надання в умовах установи, в якій остання відбуває покарання; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд зобов`язаний враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Зі змісту вказаної правової норм слідує, що факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.09.1973року № 8 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Згідно медичного висновку лікарської комісії від 21 липня 2015 року, засуджена ОСОБА_7 хворіє і її клінічний діагноз: інфекція вірусу імунодефіциту людини. IV клінічна стадія. Важка імуносупресія. Хіміорезистентний туберкульоз (17.03.2015 р.) обох легень (Дисемінований) Дестр+, МБТ+, М-, К+, Рез І+ (Н R E S), Рез ІІ+ (Am) Гіст0, кат 4, ког 1 (2015). Хронічний гепатит з трансформацією в цироз в стадії субкомпенсації. Печінкова недостатність І ст. Хронічний пієлонефрит в стадії нестійкої ремісії. Залізодефіцитна анемія ІІ ст.

Разом з тим, жодних відомостей відносно того, що наявна у засудженої ОСОБА_7 хвороба перешкоджає відбуванню нею покарання і що подальше утримання її в місцях позбавлення волі загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків у вказаному медичному висновку відсутні.

Представник лікарської комісії Збаразької ВК 63, де ОСОБА_7 відбуває покарання, як в суді першої, так і апеляційної інстанції підтвердила, що у останньої дійсно наявна тяжка хвороба, яка передбачена Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року N 1348/5/572, однак стан її згідно медичного освідування є задовільним і їй рекомендовано подальше проходження лікування, яке можливо в умовах виправної установи, оскільки у неї відмічається позитивна динаміка у лікуванні.

Згідно п.5 вищевказаної Постанові Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.09.1973 року № 8 "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" визначено, що законним приводом до розгляду питання про звільнення від відбуття покарання засудженого, який захворів на тяжку хронічну хворобу, є подання начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених, у якому, серед інших відомостей, повинно бути вказано хворобу, якою він страждає, - а також сформульовано прохання про звільнення засудженого від дальшого відбуття покарання у зв`язку з тим, що він захворів на тяжку хворобу.

Зважаючи на відсутність такого висновку лікарської комісії щодо необхідності звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з наявністю у неї тяжкої хвороби, з тих мотивів, що така хвороба перешкоджає відбуванню нею покарання і її дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує її життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду і підстав до його скасування, про що ставить питання засуджена ОСОБА_7 , не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2