Справа № 317/4116/15-к
Провадження № /п 1-кп/317/48/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.14.08.2003 року Конотопським районним судом Сумської області за ст. ст. 187 ч. 4, 119 ч. 1, 186 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 28.01.2011 року умовно-достроково на строк 1 рік 1 місяць 21 день,
2.08.11.2011 року Ямпільським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 20.06.2014 року на підставі ст. 7 Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року звільнений від подальшого відбування покарання,
3.02.07.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Приблизно 22.03.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , де шляхом відчинення дверей, проник до будинку, звідки таємно викрав телевізор «SAMSUNG LE19D450G», вартість якого відповідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1576 від 10.07.2015 року складає 2.000 грн., чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на зазначену суму.
ОСОБА_4 покинув територію зазначеного домоволодіння, та перевіз телевізор до м. Запоріжжя, таким чином отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, в скоєному розкаявся і пояснив, що дійсно зранку 22.03.2015 року він, знаючи, що ОСОБА_5 не буде вдома, прибув до її будинку АДРЕСА_2 , де через незачинені двері зі сторони городу зайшов до будинку та викрав телевізор «SAMSUNG». Даний телевізор він відвіз до м. Запоріжжя і продав за 1.000 грн. Отримані гроші витратив на свої потреби.
Також він пояснив, що потерпіла є тіткою його цивільної дружини. Він бував у будинку останньої, знав розташування кімнат та те, що в час проникнення нікого в будинку не було.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в обвинувальному акті не вказані та сторона обвинувачення на них не посилалась.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння його розкриттю.
Крім того, ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, однак шкоду потерпілій не відшкодував, тому суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання хоча і у вигляді позбавлення його волі, але в мінімальних межах, передбачених санкцією статті.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2015 року за ст. ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік і до вказаного вироку вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає необхідним застосувати відносно нього ст. 70 ч. 4 КК України.
Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду розміром 2.000 грн. 00 коп., але цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 184 грн. 14 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № 1576 від 10.07.2015 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Враховуючи, що зазначена експертиза була проведена експертами спеціалізованої державної установи: Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУМВС України в Запорізькій області, тому, на думку суду, не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат витрати за проведення вказаної судової товарознавчої експертизи. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування міра запобіжного заходу не обиралась, клопотання відносно цього в ході судового розгляду ніхто з учасників кримінального провадження не заявляв, суд за власною ініціативою не вирішує питання про обрання йому якогось виду запобіжного заходу.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2016 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому з цієї дати необхідно рахувати початок строку відбуття ОСОБА_4 покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2015 року у вигляді 1 року позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралася.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання з 07.01.2016 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1