154/148/16
1-кп/154/48/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000446 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тинда, Амурської області , Російської РФ та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця ,освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого, колишній військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,солдата, раніше не судимого , увчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний під час мобілізації на військову службу до Збройних Сил України .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11. 2014 року № 262 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого механіка центру КП польового вузла зв`язку .
Однак,військовослужбовець ОСОБА_4 , не отримавши дозволу відповідного начальника, всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 17,63 Конституції України , п.п.1,2 ст.1 п.4 ст. 2 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу », ст.ст..11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , достовірно знаючи , що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації , близько 12 год. 00 хв. 02.09.2014 року без поважних причин в період проходження військової служби вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
02.09.2014 року близько 12 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 діючи умисно , усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , місце дислокації якої розташоване у АДРЕСА_2 .
В подальшому з 12 год. 02.09.2014 року по 17 год. 30 хв. 09.02.2015 року солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи , що він не звільнений із Збройних Сил України та перебуває на військовій службі , тобто є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , до місця розташування зазначеної частини без поважних причин не з`являвся та не приступав до виконання службових обов`язків, а вказаний час проводив на власний розсуд.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу солдат ОСОБА_4 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, а проводив час на власний розсуд в період з 02.09.2014 року по 09.02.2015 року перебуваючи за мімцем свого проживання
Усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, близько 17 год. 30 хв. 09 лютого 2015 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( місце дислокації якої розташоване у АДРЕСА_2 ) , припинивши вчиняти зазначене кримінальне проавопорушення та продовжив проходити військову службу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він являючись військовослужбовцем , повинен був проходити військову службу за призовом під час мобілізації . Однак, без поважних причин , 02 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_3 , місце дислокації якої розташоване в АДРЕСА_2 і дійсно з 02 вересня 2014 року до 09 лютого 2015 року , без поважних причин був відсутній на службі протягом періоду понад один місяць , та перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
У вчиненому розкаюється , просить суворо не карати .

Проаналізувавши викладене, враховуючи , що учасниками кримінального провадження фактичні обставини справи не оспорюються , зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися , суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів , стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи , які є належними , достовірними , допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення .
Оцінивши зібрані по справі докази , в їх сукупності , суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенню військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби ) без поважних причин тривалістю понад один місяць , вірно кваліфіковано за ст.407 ч.3 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд , відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного , та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих відповідальність обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить , його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю даного злочин .

Злочин , який вчинив обвинувачений ОСОБА_4 відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до правопорушень середньої тяжкості . Має постійне місце проживання .

Проживає з батьками. На обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває. По місцю праці характеризується позитивно . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і не судився . Являється учасником АТО .
Обтяжуючих відповідальність обставин покарання ОСОБА_4 суд не знаходить .

З врахуванням всіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , ряд пом`якшуючих обставин , суд вважає , що йому слід обрати міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 151 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 2567 ,00 грн .

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні .

Процесуальних витрат не має .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.368,370 , 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ст.407 ч.3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 151 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 2567 ( дві тисячі п`ятсот шістдесят сім ) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 - ти днів з дня його проголошення .
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .

Суддя : /-/підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1