АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/245/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/925/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

представника ПАТ АТ КБ

«Приватбанк» ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0001100 за апеляційною скаргою заступника прокурора прокуратури Харківської області на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 березня 2015 року у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чугуїв Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України з призначенням покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1020,00 грн.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання зараховано частково відбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року, та призначено остаточно до відбуття покарання 6 годин громадських робіт та штрафу 1020,00 грн.

Постановлено відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. виконувати самостійно.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 7996,89 грн.; на користь держави 1476,00 грн. та 1228,50 грн.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, 25 вересня 2013 року о 12-15 годин в смт.Ківшарівка м.Куп`янська Харківської області обвинувачена ОСОБА_7 , маючи намір заволодіти чужим майном шляхом обману, прийшла до приміщення відділення Куп`янське №4 Харківського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого в будівлі колишньої ЗОШ №13, де, маючи при собі паспорт на ім`я ОСОБА_10 , який був взятий без відома останньої за місцем мешкання потерпілої, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами банку, звернулась до заступника керівника відділення з проханням оформити кредит. Ввівши в оману працівника банку, представившись ОСОБА_10 , використовуючи при цьому зовнішню схожість з останньою, пред`явивши паспорт, що засвідчує особу ОСОБА_10 , оформила кредит з ПАТ КБ «Приватбанк» за договором SAMDN9825 та отримала кредитну картку «Універсальна» ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом 7200,00 грн. на ім`я ОСОБА_10 , за допомогою якої здійснювала фінансові розрахунки на власний розсуд в період часу з 25 вересня 2013 року до 26 лютого 2014 року, чим заподіяла ПАТ КБ «Приватбанк» матеріальну шкоду на суму 7200,00 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та виключити з резолютивної частини посилання на ч.4 ст.70 КК України щодо часткового зарахування покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року.

При цьому автор апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується самостійно. Вважає, що судом безпідставно застосовано норму ч.4 ст.70 КК України та до призначеного покарання частково зараховано невідбуте покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року та призначено до відбуття покарання у виді 6 годин громадських робіт та штраф в розмірі 1020,00 грн.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинувачену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим; представника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в суді першої інстанції кримінальне провадження розглядалось в спрощеному порядку та згідно ч.3 ст.349 КПК України не досліджувались докази щодо обставин злочину, які ніким не оспорюються, вирок в частині фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченої не перевіряється. Вимоги ст.349 КПК України судом дотримані.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого судом, як на думку автора апеляційної скарги, невірно застосовано ч.4 ст.70 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Статтею 70 КК України передбачені правила призначення покарання та встановлений порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів. Такий порядок стосується як основних, так і додаткових покарань.

Зокрема, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання повинно бути призначеним на підставі ч.4 ст.70 КК України. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно роз`яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення за даними матеріалами кримінального провадження 25 вересня 2013 року, тобто до постановлення вироку Куп`янським міськрайонним судом Харківської області від 23 грудня 2014 року, яким її було засуджено до 90 годин громадських робіт, частину з яких засуджена відбула на час розгляду кримінального провадження.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій вірно застосовано положення ч.4 ст.70 КК України та призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком. Оскільки за правилами, визначеними в частинах 1-3 ст.70 КК України, якщо особа винна ще і в іншому злочині, який вчинено до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами сукупності злочинів.

Крім того, в вироку вірно зазначено про самостійне виконання покарання штрафу у розмірі 1020,00 грн. за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23 грудня 2014 року, що відповідає нормам ст.ст.70-72 КК України та загальним нормам призначення покарань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому підстав для зміни вироку за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 6 березня 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-

Судді: