Ухвала іменем україни 19 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі з участю прокурора ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Донецької області від 27 червня 2014 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 18 квітня 2013 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в силу ст.89 КК України такого, що судимості не має,

визнано винуватим за ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше судимого, останній раз вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04 грудня 2009 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим за ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04 грудня 2009 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_8 2462 грн 05 к. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як визнав встановленим суд першої інстанції, 10 січня 2011 року о 19 год, ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в районі будівлі котельної клубу в с. Неліпівка м. Дзержинська Донецької області, діючи умисно з метою заволодіння майном ОСОБА_8, вчинив на останнього напад, в ході якого умисно наніс удар кулаком руки в область голови потерпілого, від чого останній впав. У цей момент ОСОБА_7, розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_6, вступив з останнім у злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_8 та застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров'я потерпілого, заволоділи майном ОСОБА_8 на загальну суму 1509 грн.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 27 червня 2014 року, вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 18 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 в частині їх засудження за ч.1 ст.187 КК України скасовано та постановлено свій вирок, яким:

- ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;

- ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

ОСОБА_9 на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 04 грудня 2009 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, просить вирок суду апеляційної інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

В обґрунтування наведеного вказує, що судом апеляційної інстанції при призначенні покарання щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України не застосовано закон, який підлягав застосуванню та безпідставно не призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

До початку розгляду провадження у суді касаційної інстанції прокурор звернувся до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ із заявою про відкликання касаційної скарги на вирок Апеляційного суду Донецької області від 27 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання про відкликання касаційної скарги та просив касаційне провадження закрити, колегія суддів вважає, що заява прокурора підлягає задоволенню, а касаційне провадження закриттю.

Згідно з вимогами ст.432 КПК України відмова від касаційної скарги, зміна і доповнення касаційної скарги під час касаційного провадження здійснюється згідно з положеннями статті 403 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження (ч.2 ст.403 КПК України).

Оскільки, прокурор відкликав касаційну скаргу, а інші учасники судового розгляду не оскаржували судові рішення в касаційному порядку, то керуючись ч.2 ст.403 КПК України, касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Донецької області від 27 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 403, 432 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Донецької області від 27 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3