Справа № 182/8136/15-к
Провадження № 1-кп/0182/38/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2015 р. за № 0003442 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Червоний Запорожець Апостолівського р-ну Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого:
1) 11.04.2002 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі;
2) 25.12.2003 р. Апостолівським районним судом за ст. 395, ч.4 ст. 70 КК України до 6 р. позбавлення волі;
3) 26.01.2007 р. Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 4 р. позбавлення волі, звільнився 29.11.2010 р. по відбуттю строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 10 жовтня 2015 року приблизно о 12-00 годині, знаходячись у відділі продажу мобільних телефонів в середенні приміщення магазину «Конкорт», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, будинок № 31 по вул.. Електрометалургів, де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно повторно з корисливих мотивів з робочого столу зазначеного відділу викрав мобільний телефон марки «iPhone», моделі 5-С А1456, імей № НОМЕР_1 , рожевого кольору вартістю 5000 грн., що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив їй матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав частково і показав суду, що у жовтні 2015 р. він зайшов у магазин «Конкорт», щоб поповнити рахунок на телефоні. Його обслуговував молодий чоловік. Після поповнення рахунку, цей чоловік поклав на стіл здачу, а зверху поклав цей телефон. Оскільки йому не додали здачу 3 грн., він, вважаючи, що чоловік все передав йому, забрав здачу та телефон і вийшов з магазину. Лише через деякий час він зрозумів, що взяв мобільний телефон, хотів повернути, але не встиг, т.я. до нього підійшли працівники міліції, запитали чи не брав він телефон, він відразу зізнався і видав телефон.
Але винуватість обвинуваченого підтверджується показами потерпілої, свідка.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона працювала у магазині «Конкорт». У жовтні 2015 р., коли вона обслуговувала дівчину, в магазин зайшов обвинувачений і попросив поповнити йому рахунок. Стажист ОСОБА_7 , т.я. вони поповнюють рахунки зі своїх телефонів, узяв у неї належний їй телефон і з нього поповнив обвинуваченому рахунок. Також ОСОБА_8 передав обвинуваченому здачу. Сама вона не чула, але ОСОБА_8 говорив, що цей клієнт висказував претензії, що йому не додали здачу, на що він пояснив клієнтові, що у них комісія 3 грн. Після того, як обвинувачений вийшов з магазину, прийшов інший клієнт і вони виявили, що її телефон відсутній, після чого вона звернулася у міліцію. Через деякий час їй телефон повернули, вона претензій до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_9 показав, що восени 2015 р. він проходив стажування у магазині «Конкорт». Разом з ним працювала ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_11 обслуговувала клієнтку, до нього підійшов обвинувачений і попросив поповнити рахунок на телефоні. Він узяв телефон ОСОБА_11 і з нього поповнив рахунок на телефон і на суму, які зазначив обвинувачений. Потім передав обвинуваченому здачу, поклав її на прилавок і поруч поклав мобільний телефон. Обвинувачений вийшов. Практично відразу зайшов інший клієнт, телефону вже не було. Точно він не пам`ятає, можливо, обвинувачений висловлював претензії, що комісія, яка у них складала 3 грн., надто велика.
Винуватість також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вiд 10.10.2015 р. потерпілої ОСОБА_5 , у якому вона зазначає, що невідома особа 10.10.2015 р. у приміщенні магазину «Конкорт» викрала належний їй мобільний телефон (а.п. 7);
- довідкою про вартість викраденого (а.п. 16);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.10.2015 р., в ході якого потерпіла ОСОБА_5 з 4-х фотознімків впізнала за зовнішніми ознаками фотознімок ОСОБА_3 , як чоловіка, якого підозрює у викраденні належного їй мобільного телефону (а.п. 20-23);
- заявою ОСОБА_3 про добровільну видачу мобільного телефону (а.п. 24);
- протоколом огляду від 16.10.2015 р. вказаного мобільного телефону марки «iPhone», моделі 5-С А1456, імей № НОМЕР_1 , рожевого кольору з фото-таблицею (а.п. 25-27);
- розпискою потерпілої про отримання телефону (а.п. 33);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2015 р., в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-х фотознімків впізнав за зовнішніми ознаками фотознімок ОСОБА_3 , як чоловіка, якого підозрює у викраденні мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 (а.п. 36-39);
- протоколом слідчого експерименту від 27.10.2015 р., в ході якого ОСОБА_3 на місці розповів та показав обставини вчиненого злочину, а саме те, що молодий чоловік після поповнення рахунку поклав здачу на прилавок, поруч зі здачею поклав мобільний телефон. Він забрав телефон і здачу і вийшов з магазину (а.п. 57-60).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за якими він обвинувачується.
Доводи обвинуваченого, що, нібито він вважав телефон здачею, суд вважає такими, що не відповідають дійсності, а також спробою зменшити відповідальність.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який тривалий час ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини, відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Але, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Речові докази: викрадений телефон, який знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 - залишити їй.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання
ОСОБА_12 запобіжного заходу не обиралася.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази: викрадений телефон, який знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 - залишити їй.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1