Номер провадження: 11-сс/785/943/14
Головуючий у першій інстанції Гаєва
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

в присутності неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014 р. про задоволення клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст. 187 ч. 1 КК України, внесеного до ЄРДР 20.09.2014 р. за № 0008572, -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, 20.09.2014 р. приблизно у 16:00 годині, знаходячись біля будинку №16 по вул. В.Арнаутська в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужого майна, заздалегідь озброївшись ножем, вибрав об`єктом свого злочинного замаху майно ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_10 та із застосуванням фізичного насилля, яке виразилося у нанесенні удару в область обличчя потерпілої та захвату її шиї, після чого з погрозою застосування ножа, яку потерпіла визнала як небезпечну для життя, намагався заволодіти сумкою ОСОБА_10 , в якій знаходились: мобільний телефон марки Айфон 3, мобільний телефон марки Нокіа 1280, грошові кошти на загальну суму 150 гривень, та банківські картки, але довести свій злочинний замах до кінця ОСОБА_9 не зміг у зв`язку із тим, що був помічений при скоєнні злочину свідком ОСОБА_12

22.09.2014 р. слідчий Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що ОСОБА_9 повторно вчинив тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, та необхідність запобігання наявним ризикам, які передбачені ст. ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014 р. клопотання слідчого задоволено, до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 42 630 гривень. Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України - під час розгляду клопотання слідчому судді надано достатні докази, які дають підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід до підозрюваного не може бути застосований.

В апеляції захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, замінивши підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, в тому числі на домашній арешт, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є несправедливою, негуманною та незаконною, оскільки не існує жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий суддя, підозрюваний є неповнолітнім, а слідчий суддя застосував до нього найсуворіший запобіжний захід з визначенням застави у сумі 42630 гривень, яку ні підозрюваний, ні його багатодітна сім`я не в змозі внести.

Заслухавши доповідача, захисника, законного представника неповнолітнього підозрюваного та самого підозрюваного, які підтримали вимоги апеляції, допитавши потерпілу за клопотанням сторони захисту, яка вважала недоцільним тримати під вартою неповнолітнього, пояснення слідчого, який вважає, що підозрюваний, знаходячись на волі, в тому числі і при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може вчинити інші кримінальні правопорушення та не навів ніяких доводів на обґрунтування інших ризиків, вказаних в клопотанні, прокурора, який заперечував проти апеляції, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватись до неповнолітнього лише за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК.

Як видно із ухвали слідчого судді, при прийнятті рішення він виходив з того, що неповнолітній ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та є наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, так як перебуваючи на волі, на думку слідчого судді, неповнолітній підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та також слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення в ході розгляду клопотання надано докази, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.

Разом з тим вказані висновки слідчого судді абсолютно не мотивовані. В ухвалі не наведені дані, на підставі яких зроблені ці висновки, що не відповідає вимогам закону та є підставою для скасування такої ухвали.

В ході апеляційного розгляду стороною обвинувачення також не представлено ніяких даних, які б вказували на наявність ризиків того, що неповнолітній підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим колегія суддів в ході судового розгляду встановила, що раніше підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч.3 КК України, проте ця судимість погашена, так як він ухвалою Суворовського райсуду м. Одеси від 24.01.2014 р. звільнений від покарання, призначеного вироком Київського райсуду від 13.12.2012 р. на підставі ч.1 ст.78 КК України. Після звільнення від покарання ОСОБА_9 знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому, з огляду на дані про особу підозрюваного є ризик того, що без застосування належного запобіжного заходу він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела, що такому ризику може запобігти тільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний, якому виповнилось 16 років, є членом багатодітної сім`ї (четверо дітей), має обох батьків, які турбуються за дітей, за місцем проживання характеризується позитивно. Законний представник неповнолітнього його батько, в судовому засіданні заявив, що докладе всіх зусиль, щоб син більше не допускав правопорушень та вважає, що причиною такої поведінки сина є те, що він за свої психічним розвитком відстає від свого віку та дуже піддається впливу інших осіб. При дачі пояснень неповнолітнім в судовому засіданні колегія суддів також звернула увагу на останню обставину.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний має благополучну сім`ю, яка може забезпечити йому належні умови проживання і виховання та його вік, колегія суддів приходить до висновку, що для запобігання ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення достатньо застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 484, 485, 492, 422, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника задовольнити, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014 р. про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 скасувати.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 відмовити.

Обрати стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною цілодобово залишати житло.

У відповідності зі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти із залу суду.

Строк дії ухвали 2 місяці по 01.02.2014 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3