Справа № 182/3468/15-к
Провадження № 1-кп/0182/490/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2015 р. за № 0001401 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Козятин Вінницької обл.., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, з вищою освітою, одруженого, маючого доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції у Козятинському міськрайонному суді Вінницької обл..) -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 10.04.2015 року приблизно о 10 годині, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в якій він тимчасово мешкав, що належить ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу з шафи, яка знаходиться в спальній кімнаті даного будинку, викрав ударну дрель Wintech WID - 810 В зеленого кольору вартістю 830 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 10.04.2015 року приблизно о 16 годині, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в якій він тимчасово мешкав, що належить ОСОБА_6 ,скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно таємно повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав пральну машину «Аlesi SV60-04» білого кольору вартістю 1900 грн., яка належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав у повному обсязі і показав суду, що він проживав у м. Нікополь, т.я. працював військовим лікарем у військовій частині. Одружився, проживав з дружиною і дитиною. Потім, т.я. у нього закінчився контракт, він почав працювати охоронцем в магазині «АТБ-Маркет». Т.я. він посварився з дружиною, він проживав на квартирі у ОСОБА_6 . У квітні 2015 р., т.я. йому необхідні були гроші для проживання, він, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не було у місті, викрав ударну дрель, а пізніше пральну машинку і здав ці речі у різні ломбарди. Він планував їх викупити і повернути потерпілому. Але зразу він не зміг викупити речі, т.я. не мав грошей, потерпілий звернувся в міліцію. Вже після написання потерпілим заяви, він викупив викрадене і повернув потерпілому. Більше ніяких речей у потерпілого він не викрадав. У вчиненому він розкаюється, просить строго не наказувати.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно..
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ст.. 69-1 КК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості; обставини справи; особу винного, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, відшкодування шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Але, ураховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались
Речові докази: викрадене майно, яке знаходиться у потерпілого - залишити йому
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази викрадені речі, які знаходяться у потерпілого - залишити йому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1