Справа № 1-60/11
Вирок

Іменем України

11 квітня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України,

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, татарина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого:

15.05.2002 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.3 ст.82, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

01.03.2004 року вироком Комсомольського міського суду за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.ст.70,71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнився 08.11.2005 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 20 днів.

22.01.2007 року вироком Комсомольського міського суду за ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили ряд умисних, в т.ч. тяжких злочинів проти власності за таких обставин:

02 січня 2008 року близько 16-00 год., підсудні, знаходячись в помешканні потерпілого ОСОБА_3 в кімнаті № 6 секції 19 будинку № 30 по вул.. Леніна в м. Комсомольську, під приводом повернення боргу, діючи в групі з невстановленою в ході досудового слідства особою, з метою відкритого заволодіння майном потерпілого, нанесли йому декілька ударів руками та ногами по різним частинам тіла, після чого відкрито заволоділи належним йому на праві власності телевізором марки «SAMSUNG» і з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудних потерпілому було завдано матеріальної шкоди на суму 500 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18 лютого 2008 року, ОСОБА_1, знаходячись на території Професійного гірничого ліцею №15, відкрито, діючи під приводом розборонення бійки, яка розпочалася між раніше знайомим йому ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5, долаючи опір потерпілого та утримуючи його на землі, відкрито, повторно, із застосуванням насильства, заволодів майном потерпілого, витягнувши з кишені його куртки гаманець з грошима, після чого з місця події зник, залишивши потерпілого на місці вчинення злочину.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому було завдано матеріальної шкоди на суму 325 грн.

08 серпня 2008 року, в продовження своєї злочинної діяльності, в період часу з 08-00 год. до 11-00 год. ОСОБА_1, незаконно утримуючи у себе ключі від квартири № 50 /яку раніше знімав за умовами піднайму/, розташованої в буд. № 53 по вул. Леніна в м. Комсомольську, з метою таємного заволодіння чужим майном, скориставшись ключами, проник у згадану квартиру, звідки таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав холодильник марки «SNAIGE FR», внаслідок чого заподіяв подружжю ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1599 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.12.2009 року близько 14-30 год., ОСОБА_1, скориставшись знайомством з потерпілою ОСОБА_7, зайшов до неї в кімнату № 817 в буд. №3 по вул.. Портова в м. Комсомольську, і маючи умисел на заволодіння майном потерпілої, з корисливих спонукань, шляхом обману, попрохав у неї мобільний телефон, пояснивши свої дії необхідністю здійснення термінового звонка знайомому. Отримавши згоду потерпілої, ОСОБА_1, заволодівши її телефоном „SAMSUNG X160 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_7 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 750 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.02.2010 року близько 17-00 год., ОСОБА_1, знаходячись в буд.№23 по вул.. Строна в м.Комсомольську, випадково, на сходах зустрів раніше знайомого ОСОБА_8, який розмовляв з потерпілим ОСОБА_9 Керуючись корисливою метою, ОСОБА_1 попросив у ОСОБА_9 телефон, пояснивши свої дії необхідністю здійснення термінового звонка знайомому Заручившись підтримкою ОСОБА_8 та отримавши згоду потерпілого, ОСОБА_1, заволодівши його телефоном „NOKIA з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_9 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1299 грн. 90 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, пять днів потому, 25.02.2010 року близько 15-00 год., ОСОБА_1, знаходячись біля буд. № 42 по вул. Леніна в м. Комсомольську з метою заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_10, попрохав у нього мобільний телефон, пояснивши свої дії необхідністю здійснення термінового звонка знайомому. Отримавши згоду потерпілого та скориставшись тим, що останній за ним не спостерігає, ОСОБА_1, заволодівши його телефоном „ LG моделі GB з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_10 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 580 гривень.

10 травня 2010 року, ОСОБА_1, знаходячись на території гаражного товариства №1 по вул.. Строни в м. Комсомольську знайшов паперовий згорток з наркотичною речовиною канабісом, який залишив при собі з метою подальшого вживання. Наступного дня, близько 12-00 год. підсудний в районі будинку № 23 по вул. Леніна був затриманий працівниками міліції і у нього у внутрішній кишені брюк було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка за висновком хімічної експертизи (т.2 а.с.24-25) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. ОСОБА_11 сухого залишку становить 16,953 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.06.2010 року близько 10-00 год., ОСОБА_1, знаходячись біля буд. № 3 по вул. Портова в м. Комсомольську з метою заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою раніше знайомого ОСОБА_12, попрохав у нього мобільний телефон, пояснивши свої дії необхідністю здійснення термінового звонка знайомому. Отримавши згоду потерпілого, підсудний пояснив останньому, що має зайти у сусідній підїзд до одного із своїх знайомих, і скориставшись згодою потерпілого та заволодівши в такий спосіб його телефоном марки „NOKIA з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_12. було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 610 гривень.

22 червня 2010 року, ОСОБА_2, знаходячись на території садового товариства, розташованого в районі Редутського щебеневого заводу, знайшов паперовий згорток з наркотичною речовиною канабісом, який залишив при собі з метою подальшого вживання. Два дні потому, 24 червня 2010 року, близько 19-00 год. підсудний в районі будинку № 41 по вул. Леніна був затриманий працівниками міліції і у нього було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка за висновком хімічної експертизи (т.2 а.с.107-108) є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. ОСОБА_11 сухого залишку становить 11,405 г.

Свою вину в предявленому обвинуваченні підсудні визнали частково. Не заперечуючи по суті своєї причетності до вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12, підсудний ОСОБА_1 водночас пояснив, що телевізор ОСОБА_3Х був винесений ними за згодою потерпілого /аналогічну позицію у справі зайняв також ОСОБА_2Р./ В частині обвинувачення по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_1 заперечив факт застосування насильства та відкритого заволодіння майном потерпілого. Обвинувачення у вчиненні злочинів, повязаних з незаконним обігом наркотичних засобів підсудні визнали повністю.

Суд, дослідивши представлені по справі докази, вважає, що вина підсудних у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується такими доказами:

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_3 (т.1 а.с. 27-28), який помер 17.04.2009 року (т.2 а.с. 68), 02.01.2008 рок до нього в кімнату, в гуртожитку, де він проживав, прийшли троє невідомих хлопців, вимагаючи передати їм 40 грн. та супроводжуючи свої вимоги нанесенням йому чисельних тілесних ушкоджень по різним частинам тіла. Грошей у нього не було і в супроводі хлопців він пішов по сусідах з проханням позичити 40 грн., але грошей так і не знайшов, після чого його знову заштовхали в кімнату, і почали вимагати документи на телевізор. Отримавши паспорт на телевізор, двоє вийшли з кімнати, а один залишився з ним. Невдовзі вони повернулися, забрали телевізор і пішли, а він одразу зателефонував в міліцію. Письмова заява в міліцію була подана ним в день пограбування 02 січня 2008 року (т.1 а.с. 6).

Підсудні, заперечуючи присутність третьої особи під час здійсненого ними візиту до ОСОБА_3, підтвердили суду той факт, що 02.01.2008 року дійсно приходили до потерпілого з наміром повернення заборгованих ним 40 грн. ОСОБА_3 грошей у нього не було, і вони дійшли згоди щодо продажу його телевізору в рахунок повернення боргу, та повернення надлишкових коштів готівкою. ОСОБА_1 суду показав, що ввечері, 02 січня 2008 року після продажу телевізору, забравши 40 грн., залишок повернув потерпілому.

Дотримуючись іншої версії стосовно власної причетності до вчиненого злочину на стадії досудового слідства, підсудні, по-різному визначаючи суму боргу, яку потерпілий завинив ОСОБА_1 підтверджували ту обставину, що наносили потерпілому удари, вимагаючи повернення боргу (т.1 а.с. 38, 45).

Факт вчиненого насильства над потерпілим, а також ту обставину, що підсудні приходили до ОСОБА_3 02 січня 2008 року, підтвердила суду свідок ОСОБА_13 , яка показала, що того дня, потерпілий з явними ознаками побиття на обличчі в супроводі ОСОБА_2 зайшов до неї в кімнату з проханням позичити гроші. В коридорі залишались іще двоє хлопців. Коли вона відмовила, хлопці потягнули потерпілого в його кімнату, звідти вона знову почула крики та гучно ввімкнений телевізор. Через деякий час ОСОБА_14 та це один хлопець вийшли з кімнати потерпілого, невдовзі повернулись, і винесли з кімнати телевізор. Хвилин через 10 після згаданих подій з кімнати вийшов потерпілий, і розповів їм з сусідкою про те, що невідомі зайшли до нього в кімнату, вимагали гроші, побили, а потім забрали телевізор.

Аналогічні пояснення, оголошені в судовому засіданні, були надані на стадії досудового слідства також свідком ОСОБА_11 ( т.1 а.с. 30).

Викрадений у ОСОБА_3 телевізор в той же день був проданий підсудними гр.. ОСОБА_15 за 200 грн., у якого він і був вилучений на стадії досудового слідства ( т.1 а.с. 19). Постановою слідчого від 02.07.2010 року вилучений телевізор був визнаний речовим доказом та долучений до справи (т.2 а.с. 60-61).

По епізоду відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. До суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність.

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань потерпілого (т.1 а.с.86), 18 лютого 2008 року, він, після тривалого розпиття алкогольних напоїв в компанії малознайомих дівчат та приятеля на імя «Юрій», пішов проводжати їх до гуртожитку, і в районі училища № 15 до них приєдналися ще двоє хлопців. Він ішов попереду, всі інші трохи позаду. Коли він пройшов ворота училища, раптово почув удар ззаду, і упав долу, відчуваючи нанесення ударів ногами, після чого, із кишені куртки витягнули гаманець із грошима та документами і з місця події втекли, а він направився до бару «Медуза», звідки викликав наряд міліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 суду показала, що 18 лютого 2008 року в пивному барі в вечірній час познайомилась з потерпілим, в компанії якого разом із своєю подругою ОСОБА_17 та ОСОБА_18 протягом того вечора ще певний час розпивала спиртні напої. Близько опівночі ОСОБА_5 разом із ОСОБА_18 пішли проводжати їх з подругою в гуртожиток. На перехресті вул.. Космонавтів Миру до них приєдналися підсудні, які, як виявилося згодом, були знайомі з ОСОБА_18 Певний час вони всі разом прямували в напрямку гуртожитку, після чого вона почула, як хтось ззаду упав і почав кричати. Повернувшись, побачила, що долу лежить потерпілий, а поруч із ним стоять підсудні. Від переляку вони з подругою вибігли за територію училища, а згодом їх догнали підсудні з проханням нікому нічого не говорити, що підтверджується по справі також оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 ( т.2 а.с. 70)

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_18 ( т.1 а.с. 134-137) після суперечки, яка виникла між ним та потерпілим, в ситуацію втрутився ОСОБА_1 і між ним та ОСОБА_5 почалася бійка. На його пропозицію допомогти, ОСОБА_1 запевнив, що впорається сам, і наказав всім присутнім іти в напрямку будинку, де він проживає. Невдовзі він приєднався до компанії, пояснивши, що «все нормально», і вже в квартирі показав їм гаманець, пояснивши, що «забрав його у потерпілого». На стадії досудового слідства в квартирі, за місцем проживання ОСОБА_1 (т.1 а.с. 68-77) був вилучений гаманець та документи на імя ОСОБА_5, які постановою слідчого від 02.07.2010 року були визнані речовими доказами та долучені до справи (т.2 а.с. 60-61).

Свою вину в предявленому за цим епізодом обвинуваченні ОСОБА_1 не визнав, і суду показав, що в сварку між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 втрутився лише з метою їх розняти, а гаманець випадково знайшов в кущах, повертаючись додому. Будучи допитаним на стадії досудового слідства ОСОБА_1, заперечуючи наявність 300 грн. готівкою в гаманці потерпілого, підтвердив ту обставину, «що звалив потерпілого з ніг» та «взяв» його гаманець, після чого, утримуючи викрадене майно, наніс потерпілому ще один «удар в обличчя», і наздогнавши інших, повернувся до себе в квартиру (т.1 а.с. 93). Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_1 під час відтворення обстановки та обставин події злочину (т.1 а.с. 94-99 )

Отже, надавши оцінку представленим по згаданим епізодам доказам і вирішуючи питання щодо доведеності вини підсудних у їх вчиненні, враховуючи відсутність відвертості підсудних перед судом та слідством, невизнання ними своєї вини по епізодам відкритого заволодіння майном потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та чисельні спроби у будь-який спосіб піддати сумніву докази, що обєктивно підтверджують факти здійснених ним крадіжок майна, на думку суду є переконливим свідченням бажання обох уникнути відповідальності за вчинення тяжких злочинів проти власності злочинів.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудних в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, суд, обмежившись їх допитом та допитом потерпілих, суд, застосовуючи положення ст.299 КПК України в цій частині предявленого обвинувачення, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, обєм та вартість викраденого, обєм вилучених наркотичних засобів ніким не оспорюються.

Умисні дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виразились у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_3 вчиненими групою осіб, ОСОБА_2 повторно, поєднаними з насильством, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вірною за ч.2 ст.186 КК України є також оцінка дій ОСОБА_1 за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 оскільки він, відкрито, повторно, з застосуванням насильства що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, заволодів його майном.

Відповідає вимогам КК України правова оцінка дій Павленка за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він повторно, шляхом обману, заволодів майном потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12, та за ч.3 ст.185 КК України відповідно, оскільки він, таємно, повторно, з проникненням у житло, вчинив крадіжку майна потерпілих ОСОБА_6.

Вірною є також оцінка дій підсудних за ч.1 ст.309 КК України, оскільки вони незаконно зберігали наркотичні засоби без мети збуту.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що підсудні вчинили ряд тяжких умисних злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені. Стан алкогольного спяніння, визначений органом досудового слідства в якості обставини, що обтяжує покарання обом обвинуваченим, виключений судом із предявленого обвинувачення, оскільки є медичним критерієм, і через відсутність в матеріалах справи відповідних документів на підтвердження алкогольного спяніння під час вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інкримінованих їм злочинів не може визнаватись в якості обставини, що обтяжує покарання.

В якості обставини, що помякшує покарання обом, суд враховує щире каяття та визнання вини за епізодами незаконного зберігання наркотичних засобів обома підсудними, та таємного викрадення майна з проникненням у житло і заволодіння майном шляхом обману з боку ОСОБА_1

За висновками ЛКК підсудні практично здорові, працездатні, не потребують примусового лікування від наркоманії та алкоголізму.

За місцем проживання характеризуються як особи, на якіх не надходять скарги від сусідів. Не працюють, постійного джерела доходу не мають. За поясненнями самих підсудних існували за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, враховуючи суспільну небезпечність вчинених діянь та дані про особи підсудних, які неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності і продовжили займатися злочинною діяльністю, перебуваючи під слідством та судом : ОСОБА_1 на даний час утримується під вартою за обвинуваченням у вчинені ряду умисних злочинів, а ОСОБА_2 вчинив інкриміновані злочини в період іспитового строку за попереднім вироком, що є незаперечним свідченням небажання обох стати на шлях виправлення, суд ,з огляду на положення ст.65 КК України вважає, що відбувати покарння підсудні повинні лише в умовах ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо заявленого прокурором в інтересах потерпілого ОСОБА_12 позову, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість втраченого майна по справі встановлена органами досудового слідства, і ніким з учасників процесу не оспорюється.

Покладаючи на ОСОБА_1 обовязок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.93 КПК України судові витрати по справі (вартість витраченого матеріалу та експлуатації обладнання) покладені судом на підсудних.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до ст.81 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324,328 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України до одного місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю вчинених злочинів призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку з законну силу запобіжний захід відносно засудженого змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк покарання відраховувати з 11 квітня 2011 року.

ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, за ч.1 ст. 309 КК України до одного місяця арешту.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю вчинених злочинів призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду від 22 січня 2007 року і остаточно, за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 змінити, взявши під варту з залу суду.

Строк покарання відраховувати з 11 квітня 2011 року.

Позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_12 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 610 грн.

Речові докази по справі, що стали обєктом злочинних посягань, повернути потерпілим, як їм належні, два паперові згортки з канабісом знищити.

На користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області стягнути з засуджених судові витрати, повязані з проведенням хімічних експертиз по справі в сумі по 43 грн.82 коп. з кожного.

На вирок суду протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженими в той же строк з часу вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_20

З оригіналом вірно:

Суддя Т.В. Окунь