АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1292/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.125 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003679 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робот на строк - 150 годин громадських робіт.
Згідно вироку, 17.07.2014 близько 17:40 год. ОСОБА_8 перебуваючи за кермом автомобіля «Chevrolet Aveo», д/з НОМЕР_1 , на пр.50 річчя СРСР у м. Харкові, обурившись манерою водіння автомобілем «Subaru Legacy», д/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока останньому, в результаті чого ОСОБА_9 , впав на розмежувальний газон. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно наніс останньому удар кулаком правої руки в ділянку чола, спричинивши тим самим потерпілому синці та садна на голові та садно на правій руці, що, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1693-С/14 від 05.09.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі обвинувачений, з уточненим апеляційним проханням, просить вирок районного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт вказує на те, що інкримінований злочин він не вчиняв, а обставини, які встановленні та викладенні в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, які відповідно до вимог закону є недопустимими, мають суб`єктивний та упереджений зміст, та не спростовують версію сторони захисту щодо невинуватості у вчиненні злочину. Крім того, обвинувачений зазначає про те, що під час судового розгляду матеріали кримінального провадження не досліджувалися, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості висловлювати відповідні заяви і клопотання стосовно доказів, наданих прокурором, що свідчить про наявність істотних порушень КПК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, а також доводи прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Перевіряючи оскаржуваний вирок в межах апеляції обвинуваченого, підтриманої його захисником, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні доводи в частині наявності істотних порушень КПК України при судовому розгляді є слушними, оскільки вони не позбавлені правових та фактичних підстав.

Зокрема, у вироку суд, обґрунтовуючи свої висновки, послався на низку доказів сторони обвинувачення, а саме дані протоколу слідчого експерименту, висновки судово-медичних експертиз № 1546-с/14 та № 1693-с/14. При цьому належить врахувати те, що згідно даних звукозапису судового засідання ці докази безпосередньо, а так само і матеріали кримінального провадження, що залучені за клопотанням прокурора, судом не досліджувалися (т.2 арк.74), про що слушно вказує сторона захисту у своїх апеляційних доводах, вимагаючи скасування вироку та призначення нового судового розгляду.

Вказані порушення свідчать про неналежне дотримання судом вимог ст.23 КПК України, щодо безпосередності дослідження доказів, що одночасно впливає на ефективність реалізації права на захист згідно ч.1 ст.20 КПК України, та вказує на невідповідність оскаржуваного вироку вимогам ст.370 КПК України, а саме на невмотивованість та необґрунтованість судового рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено в якості обов`язкових вимог у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,3 ч. 1 ст. 409, ст. 410 п.п.1 - 2 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства - не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2,10,16 ч.1 ст.7 КПК України - законність, безпосередність дослідження доказів, а також презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
З метою забезпечення під час судового розгляду дотримання саме цих загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 в суді першої інстанції.
Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 , що обумовлює часткове задоволення всіх поданих апеляційних скарг сторони захисту.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1,3; 410 п. 1, ст. 412 ч. 1; 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4