У Х В А Л А

16.09.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за часті прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, об`єднане кримінальне провадження № 308/5207/15-к відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст.125 , ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження №308/5207/15-к відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.187 , ч.1 ст.263 КК України.

Згідно ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді взяття під варту та встановлено строк тримання під вартою до 2- ох місяців - до 17 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали. Вказав , що під час перебування під домашнім арештом ОСОБА_5 було скоєно інше кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та приймаючи до уваги те, що двомісячний строк дії ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.07.2015 року про встановлення строку тримання під вартою ОСОБА_5 , закінчується, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.125 ч.1, ст.187, ч.1 ст.263 КК України, два з яких відносяться до категорії тяжких, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинуваченого ; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України ,суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених, ч.1 ст.125, ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 11 листопада 2015 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1