Справа № 303/6591/15-к
Провадження № 1-кп/303/573/15
ряд.стат.звіту № 18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопадад 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 17.08.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року),-
з участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 16, 17, 30, 37, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби з 26.12.2014 року по 01.10.2015 року на військову службу до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`являвся та без поважних причин був відсутній на військовій службі, проводячи час у вказаний період на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що прибувши до військової частини в АДРЕСА_2 в кінці грудня 2014 року вирішив поїхати до себе додому, щоб уникнути подальшого відправлення в зону антитерористичної операції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що обвинувачений не піддавав сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. Враховуючи наведене, за згодою учасників судового розгляду, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежуючись при встановлені фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та також дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, роз`яснено правові наслідки такого розгляду, а також те, вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року), тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), доведена повністю. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що він раніше не судимий, характеризується посередньо, брав участь в антитерористичній операції.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
З огляду на вищенаведене, враховуючи обставини справи та особу винного, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів буде покарання без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 94, 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року) та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) роки позбавленні волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1