Справа № 740/4622/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/638/2015
Категорія - ст. 152 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

адвокатів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілої: ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_18 ,

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_19 ,

обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду в порядку апеляційного провадження кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 за апеляційною скаргою прокурора Куликівського району Чернігівської області на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 4 червня 2015 року.

Вказаним вироком суду ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дрімайлівка Куликівського району Чернігівської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, інвалід 3-ї групи, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешканець АДРЕСА_1 ,

виправданий к скоєнні злочинів, передбачених за ст. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України.

ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Суличівка Ріпкінського району Чернігівської області, українець, громадянин України, не одружений, учень 2 курсу Куликівського професійного аграрного ліцею, не працюючий, раніше не судимий, мешканець АДРЕСА_1 ,

виправданий у скоєнні злочинів, передбачених за ст. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 08 січня 2014 року о 18 год. 00 хв. біля сільського будинку культури по вул. Шевченка в селі Дрімайлівці Куликівського району неповнолітня ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітнім ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнім ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Приблизно о 19 годині у зв`язку з погіршенням самопочуття, викликаним вживанням спиртного, ОСОБА_14 направилась додому по вул. Пролетарській в с. Дрімайлівка. В цей час ОСОБА_20 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_21 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність ОСОБА_23 , з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_14 , підбігли до останньої та, тримаючи її за руки і закриваючи рот руками, завели її до будинку АДРЕСА_2 , де поклавши її на підлогу в кімнаті та застосувавши насильство і безпорадний стан, зняли з неї одяг та усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій і те, що ОСОБА_24 є неповнолітньою, у період часу з 19 до 21 годин по черзі вступили з потерпілою в природні статеві зносини всупереч її волі.

Після чого, маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, утримуючи потерпілу ОСОБА_14 на підлозі, з використанням безпорадного стану потерпілої, у період часу з 19 по 21 год. по черзі задовольнити статеві пристрасті неприроднім способом, вступивши з потерпілою в аногенітальний контакт.

Вказані дії ОСОБА_20 та ОСОБА_21 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , місцевий суд у своєму вироку вказав, що надані докази не свідчать про застосування до потерпілої ОСОБА_25 насильства. Сама потерпіла в судовому засіданні категорично заявила, що насильство до неї не застосовувалось, а в статеві зносини з усіма братами ОСОБА_26 вона вступила добровільно. На переконання суддів місцевого суду, достовірних доказів винуватості обвинувачених суду надано не було, можливостей отримання нових доказів немає, тому суд постановив виправдовувальний вирок.

Не погодившись з таким вироком, прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить даний вирок скасувати і постановити новий вирок, яким визнати винними і засудити ОСОБА_20 , ОСОБА_21 за ст. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд припустився суттєвої неповноти при розгляді кримінальної справи, не взяв до уваги доказів, які могли суттєво вплинути на об`єктивність судового рішення та взяв до уваги докази, які не можуть свідчити про невинуватість обвинувачених.

Апеляційним судом було проведено судове слідство, в ході якого допитані обвинувачені, потерпіла, свідки, досліджені матеріали справи, провівши судове слідство, колегія суддів апеляційного суду,-

в с т а н о в и л а :

08 січня 2014 року о 18 год. 00 хв. біля сільського будинку культури по вул. Шевченка в селі Дрімайлівці Куликівського району неповнолітня ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , неповнолітнім ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 та особою, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Приблизно о 19 годині у зв`язку з погіршенням самопочуття, викликаним вживанням спиртного, ОСОБА_14 направилась додому по вул. Пролетарській в с. Дрімайлівка. В цей час ОСОБА_20 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_21 та особою, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_14 , підбігли до останньої та, тримаючи її за руки і закриваючи рот руками, завели її до будинку АДРЕСА_2 , де поклавши її на підлогу в кімнаті та застосувавши насильство і безпорадний стан, зняли з неї одяг та усвідомлюючи неправомірний характер своїх дій і те, що ОСОБА_24 є неповнолітньою, у період часу з 19 до 21 годин по черзі вступили з потерпілою в природні статеві зносини всупереч її волі.

Після чого, ці ж самі особи, маючи умисел на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, утримуючи потерпілу ОСОБА_14 на підлозі, з використанням безпорадного стану потерпілої, у період часу з 19 по 21 год. по черзі задовольнити статеві пристрасті неприроднім способом, вступивши з потерпілою в аногенітальний контакт.

В засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_20 не визнав себе винним і показав, що 8 січня 2014 року в вечірній час в селі Дрімайлівці Куликівського району Чернігівської області він разом з братами ОСОБА_27 , ОСОБА_23 вжив алкогольних напоїв , ними вони також пригостили неповнолітню ОСОБА_14 , з якою він і його брати були давно знайомі. Після цього показали їй відеоролик порнографічного змісту, який був записаний в них на мобільному телефоні. Потім вони утрьох пройшли в будинок АДРЕСА_2 , який належить родичам обвинувачених, де усі втрьох по черзі вступили з ОСОБА_14 в статеві стосунки як природнім так і неприроднім способом з її власної згоди. Ніякого насильства до потерпілої не застосовували. На статеві стосунки з усіма трьома братами ОСОБА_26 вона добровільно погодилась. Вважав що зґвалтування ОСОБА_14 він не скоював.

Такі ж показання дали в засіданні апеляційного суду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_21 та особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності ОСОБА_23 .

Потерпіла ОСОБА_14 в засіданні апеляційного суду показала, що зустрічалась в братами ОСОБА_26 8 січня 2014 року за обставин, вказаних у справі, вживала алкогольні напої та вступала з ними по черзі в статевий зв`язок. Усі її дії були свідомими, добровільними. Ніякого насильства до неї ніхто не застосовував, потерпілою від зґвалтування себе не вважає і ніяких претензій до обвинувачених вона не має. До цього випадку статевим життям не жила.

Аналогічні показання ОСОБА_14 давала в суді першої інстанції і ці її показання були покладені судом в обґрунтування виправдувального вироку.

Позиція потерпілої була підтримана в судовому засіданні її представниками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Проте, колегія суддів апеляційного суду, повторно дослідивши докази, дійшла висновку, що незважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченими та зміну позиції потерпілої, винність ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в інкримінованих їм діях у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_28 в засіданні апеляційного суду показала, що 8 січня 2014 року в вечірній час до неї зателефонувала потерпіла, яка по телефону просила про допомогу, а через незначний час зайшла до неї сама, знаходилась в пригніченому стані і повідомила про своє зґвалтування братами ОСОБА_26 . Після цього свідок викликала до себе додому мати потерпілої і та по телефону звернулась до міліції. Ніяких особистих мотивів обмовити братів ОСОБА_26 у неї не було. В судовому засіданні наполягала, що потерпіла повідомила їй саме про своє зґвалтування.

Показання ОСОБА_28 про телефонування їй потерпілою саме в той час, коли відбувався злочин, об`єктивно підтверджені інформацією про телефонні з`єднання цих абонентів, отриманої в ході досудового розслідування (т.1 а.с. 90-91).

Даючи оцінку цим показанням, колегія суддів апеляційного суду вважає їх упевненими, логічними і допустимими, які слід покласти в обґрунтування судового рішення. У даного свідка не було ніяких причин обмовити обвинувачених або у якийсь спосіб вплинути на потерпілу для звернення до міліції. Подругами з потерпілою вони не являються, ніяких неприязних стосунків між ними не було, на момент злочину у них був різний сімейний стан ОСОБА_29 перебувала в шлюбі і виховувала двох дітей. Тому висновок місцевого суду, що ці показання слід вважати недопустимими, колегія суддів вважає помилковим.

Свідок ОСОБА_30 , ОСОБА_31 сільський голова повідомив, що братів ОСОБА_26 він може охарактеризувати як осіб, схильних до зловживання спиртними напоями, а потерпілу охарактеризував позитивно.

Свідок ОСОБА_25 , мати потерпілої, показала в засіданні апеляційного суду, що 18 січня 2014 року у вечірній час від свідка ОСОБА_29 дізналась про зґвалтування своєї дочки і звернулась по телефону до міліції. Її дочка ОСОБА_32 була заплаканою, пригніченою, просила в неї пробачення, про деталі злочину нічого їй не розповідала. Крім того, наступного дня брати ОСОБА_26 приходили додому до свідка і просили пробачення.

Хоча в засіданні апеляційного суду ОСОБА_25 намагалась давати показання у певній мірі упереджено, на користь обвинувачених, проте на думку суддів апеляційного суду, вони не виправдовують обвинувачених, а є непрямими доказами їхньої винуватості. Зокрема свідок підтвердила, що зверталась до міліції, оскільки дочка повідомила їй про протиправні дії відносно неї з боку братів ОСОБА_26 .

Допитаний в засіданні апеляційного суду як спеціаліст психолог ОСОБА_33 показала, що спілкувалась з потерпілою, може охарактеризувати її виключно позитивно, як особистість з позитивними рисами характеру, позитивними соціальними потребами, як особу, що має художній смак, пише вірші та вишиває, має здатність до співчуття іншим людям, тривалий час була позбавлена батьківського піклування. З приводу події злочину потерпіла просила спеціаліста не повідомляти нічого суду, проте психологічний стан потерпілої полягає в сильних переживаннях щодо події з братами ОСОБА_26 , яких потерпіла хоче пожаліти. З приводу зміни показань потерпілою, спеціаліст пояснила, що у потерпілої досі наявний внутрішній психологічний конфлікт, а зміна показань має місце унаслідок зміни зовнішніх обставин.

Допитаний як свідок ОСОБА_34 , пояснила, що працює педагогом в школі-інтернаті, де навчалась потерпіла ОСОБА_14 і охарактеризувала її виключно з позитивної сторони як особу, що любить малювати, вишивати, мала позитивні плани на майбутнє. З хлопцями ніяких близьких стосунків не підтримувала. Після події злочину потерпіла ще навчалась в школі-інтернаті і в розмовах з нею свідок вияснила для себе, що відносно неї мали місце протиправні дії з бору обвинувачених, потерпіла переживала і плакала, але хотіла якнайшвидше пережити ситуацію, в яку попала.

Спеціаліст ОСОБА_35 , педагог навчального закладу, в якому училась потерпіла, охарактеризувала ОСОБА_14 виключено з позитивної сторони і дала висновок про те, що зі спілкування з дітьми відносно якихось неприємних моментів в їхньому житті, найбільш відверті зізнання дітей бувають одразу після цих подій. Крім того, даний спеціаліст була присутня при проведенні допитів потерпілої ОСОБА_36 як педагог і пояснила, що при цих допитах була присутня також мати потерпілої. Сама потерпіла була в знервованому стані, заплакана, свої показання давала добровільно, без будь-якого тиску на неї.

Колегією суддів було проаналізовано документи кримінальної справи протоколи допитів ОСОБА_14 . Проаналізувавши ці протоколи в контексті ст. 99 КПК України як документи, колегія суддів дійшла висновку, що вони містять інформацію про протиправні дії обвинувачених відносно потерпілої насильницький статевий акт природнім та неприроднім способом, учинений за обставин, які вказано в обвинувальному акті. (т.2 а.с. 209-212). Дані документи складено у відповідності до норм діючого КПК, підписано усіма учасниками слідчої дії. Оскільки ніяких протиправних дій учасників цієї слідчої дії не встановлено, колегія суддів апеляційного суду вважає цей документ допустимим доказом.

Зазначена у вказаному документі інформація про те, що під час злочину ОСОБА_14 подряпала обличчя ОСОБА_23 об`єктивно підтверджена висновком судово-медичної експертизи № 21 від 9 січня 2014 р. з якого вбачається, що у ОСОБА_37 було зафіксовано садно на верхній губі обличчя і могло виникнути 8 січня 2014 року (т.1 а.с. 225).

З протоколів огляду місця події від 8 та 9 січня 2014 року будинку АДРЕСА_2 вбачається, що в житловій кімнаті цього будинку виявлено безлад. З місця пригоди вилучено пластикову пляшку з запахом самогону та пластикову чарку, що підтверджує скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Висновки судово-медичних експертиз №№ 28 від 7.03.2014 р. (т.1 а.с. 204-209), № 29 від 12.03.2014 (т.1 а.с. 232-238), № 29 від 20.02.2014 р. (т.1 а.с. 147-153), № 22 від 24.01.2014 р. (т.1 а.с.168-170), № 99 від 21.05.2014 р.,№ 20 від 24.01.2014 р. (т.1 а.с. 194-196), № 101 від 21.05.2014 р. (т.1 а.с. 198-202) підтверджують факт статевих зносин між потерпілою та обвинуваченими, в тому числі неприродним способом.

З висновків судово-медичної експертизи № 15 від 9.01.2014 р. видно, що на момент огляду потерпілої встановлю ознаки здійснення з нею статевого акту. Крім того, на правому передпліччі виявлені подряпини, які могли виникнути в процесі боротьби (т.1 а.с. 136-139).

Даючи оцінку показанням потерпілої, даним нею в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що вона змінила їх на користь обвинувачених, намагаючись допомогти їм уникнути кримінальної відповідальності. Так, на більшу частину питань, заданих їй для уточнення обставин подій 8 січня 2014 року, потерпіла відмовилась відповідати. Ці відмови стосувались саме тих уточнюючих запитань, відповіді на які могли б спростувати позицію потерпілої щодо невинуватості обвинувачених.

Тим не менш, показання потерпілої ОСОБА_14 , яка намагалась захистити обвинувачених, не свідчать у повній мірі про їхню невинуватість. Так, при допиті в апеляційному суді, вона пояснила, що відеоролик порнографічного змісту, показаний їй на мобільному телефоні братами ОСОБА_26 , їй дивитись було неприємно, що свідчить про відсутність у неї бажання на добровільний статевий зв`язок з обвинуваченими. Крім того, під час допиту в Ніжинському міськрайсуді, запис якого досліджено в засіданні апеляційного суду, потерпіла вказала, що під час подій в будинку АДРЕСА_2 , вона перебувала в безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння і в такій ситуації дії обвинувачених слід кваліфікувати як зґвалтування.

Колегія суддів вважає, що показання потерпілої в судових засіданнях про невинуватість обвинувачених вона дала під зовнішнім впливом на неї. ОСОБА_14 , незважаючи на те, що на даний час знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_16 і має дитину, на момент злочину і в даний час є неповнолітньою, а також особою, соціально незахищеною, з найближчим родичем своєю матір`ю ніяких стосунків не підтримує. Доказом цього є документи заяви потерпілої ОСОБА_14 , в яких вона просить засудити братів ОСОБА_26 за її зґвалтування і вказує, що змінювала показання на прохання матері обвинувачених та самих обвинувачених, які просили в неї пробачення. (т.1 а.с. 58, 62). Ці документи колегія суддів визнає достовірними доказами. Свідок ОСОБА_38 з цього приводу давала показання в місцевому суді, які досліджені колегією суддів апеляційного суду про те, що потерпіла писала заяви без будь-якого тиску або стороннього впливу на неї.

Про скоєння злочину відносно потерпілої свідчить і заява свідка ОСОБА_25 від 8 січня 2014 р. про зґвалтування її дочки ОСОБА_14 (т.1 а.с.65). Її ж заява від 6 серпня 2014 року (т.1 а.с. 77) свідчить про прохання з боку матері обвинувачених ОСОБА_17 не притягувати до кримінальної відповідальності її синів і являється доказом протиправного впливу на потерпілу та її сім`ю з метою змінити показання на користь братів ОСОБА_26 .

Протокол огляду документів з додатками до нього від 4 серпня 2014 р. довідкою про з`єднання телефонних абонентів потерпілої ОСОБА_14 та ОСОБА_20 свідчить, що ОСОБА_20 після скоєння злочину зі свого телефону неодноразово телефонував потерпілій, що також підтверджує висновок колегії суддів про моральний тиск на потерпілу з боку обвинуваченого.

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 439 та 441 від 05.08.2014 р., як ОСОБА_20 так і ОСОБА_23 являються осудними.(т1 а.с. 186-189, 216-219).

Колегія суддів вважає абсолютно неможливою ситуацію, коли б потерпіла у віці 14 років, яка виключно позитивно характеризувалась, не мала ніяких шкідливих звичок, а лише позитивні соціальні потреби, раніше не мала статевих стосунків з чоловіками, добровільно б погодилась на вступ в статеві відносини з трьома п`яними чоловіками природнім та неприроднім способом. Цю ситуацію колегія суддів вважає вигаданою потерпілою й такою, що позбавлена здорового глузду.

Усі наведені вище докази, повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обох обвинувачених в скоєнні інкримінованих їм злочинів.

Колегія суддів вважає, що при розгляді даної кримінальної справи місцевий суд припустився порушення ст. 370 КПК України щодо вмотивованості і обґрунтованості вироку, оскільки, на думку колегії суддів, досліджені докази дають підстави для висновку про винуватість обвинувачених. За таких обставин, оскаржуємий вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги ряду доказів, які могли істотно вплинути на його висновки, а тому в силу ст. 411 КПК України цей вирок підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Умисні дії ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які виразились в зґвалтуванні неповнолітньої ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в статевих зносинах з нею із застосуванням фізичного насильства, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене групою осіб, відносно неповнолітньої, підлягають кваліфікації за ст. 152 ч. 3 КК України.

Умисні дії ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які виразились в задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з використанням безпорадного стану потерпілої, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 152 КК України, вчинені групою осіб, щодо неповнолітньої, підлягають кваліфікації за ст. 153 ч. 2 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 є скоєння ними злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_21 є скоєння злочину в неповнолітньому віці, а відносно ОСОБА_20 колегія суддів визнає такою обставиною стан його здоров`я інвалідність 3-ї групи. Крім того, як обставину, що пом`якшує покарання, суд має право у відповідності до ч. 2 ст. 66 КК України визнати й інші обставини, не зазначені в цій статті. Такою обставиною відносно обох обвинувачених колегія суддів визнає виховання у малозабезпеченій багатодітній неблагополучній сім`ї.

Обговорюючи питання про призначення покарання, колегія суддів вважає, що при наявності двох обставин, які пом`якшують покарання, обом обвинуваченим можна призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Куликівського району задовольнити. Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 4 червня 2015 року, яким виправдано ОСОБА_20 та ОСОБА_21 скасувати.

ОСОБА_20 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 152 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ст. 153 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання в 5(п`ять) років позбавлення волі.

ОСОБА_21 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч.3, 153 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 152 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ст. 153 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання в 4 (чотири) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_20 і ОСОБА_21 рахувати з моменту їхнього фактичного затримання. В строк покарання ОСОБА_20 зарахувати строк перебування під вартою з 29 липня по 5 серпня 2014 року.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа», належний ОСОБА_20 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Куликівського РВ УКМВС повернути власнику ОСОБА_20 , труси жіночі, футболку і штани, належні ОСОБА_14 повернути власнику, пластикову пляшку та чарку знищити.

Вирок вступає в законну силу негайно після його проголошенні і може бути оскаржений в касаційному порядку учасниками процесу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4