АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10-1/490/1363/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Чебикіна В.П.

суддів Сенченко І.М., Коваленко Н.В.

за участю прокурора Солдатова І.М.

заявника ОСОБА_2

розглянувши 26 листопада 2012 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляцію ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2012 року, якою йому було відмовлено у відкритті провадження по скарзі на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, -

встановила:

Цією постановою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області при розгляді скарги від 15 жовтня 2012 року на постанову слідчого Кіровської прокуратури м.Дніпропетровська про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом фальсифікації медичних документів відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.384, ч.1 ст.366, ч.1 ст.358 КК України та рішення від 08 жовтня 2012 року, яким було відмовлено в задоволенні скарги від 28 вересня 2012 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що зі змісту предмета оскарження, а саме відповіді прокуратури Дніпропетровської області №06/3-3207-12 від 25 жовтня 2012 року, вбачається, що прийняте прокурором рішення, може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду в порядку ст.12 Закону України Про прокуратуру. У звязку з тим, що викладені у скарзі вимоги в порядку кримінально-процесуального законодавства оскарженню не підлягають, а заявником не було прийнято ніяких дій відносно оскарження вказаного рішення вищестоящому прокурору, суд вважав за потрібне відмовити у відкритті провадження за скаргою.

В апеляції ОСОБА_2 прохає постанову суду скасувати, а справу надіслати на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд неправильно застосував кримінальний закон, а також вимоги ст..13 Конвенції про права та свободи людини, ст..9 Конституції України,ст.ст. 17, 18 Закону України Про виконання рішень і застосуванні практики Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляції, заявника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

В рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року № 19рп/2011 зазначено, що положення ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному зв'язку з положеннями ч.2 ст. 55 Конституції України, ч.3 ст. 110, ч.5 ст. 234, ч.2 ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України, ч.2 ст. 2, п. 2 ч.3 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Відповідно до положень ст.97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлені злочини в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані прийняти одне з таких рішень:

1) порушити кримінальну справу;

2) відмовити в порушені кримінальної справи;

3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Вимоги вказаних норм чинного законодавства судом першої інстанції не були виконані.

Крім того, вимоги ст.13 Конвенції про права та свободи людини, ст..9 Конституції України,ст.ст. 17, 18 Закону України Про виконання рішень і застосуванні практики Європейського суду з прав людинипідтверджують правомірність скарги заявника ОСОБА_2

Оскільки судом винесено рішення, яке не відповідає вимогам КПК України, постанова у відповідності зі ст..367 КПК України підлягає скасуванню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду, колегія, вивчивши надані до суду матеріали, зазначає, що апеляція ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова суду не відповідає процесуальному закону,тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365,366,367, 382 КПК України, ст.13 Конвенції про права та свободи людини, ст..9 Конституції України, рішенням Конституційного суду України від 14.12.2011 року № 19рп/2011, ст.ст. 17, 18 Закону України Про виконання рішень і застосуванні практики Європейського суду з прав людини, п.11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), колегія суддів,-

колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2012 року задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 листопада 2012 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області при розгляді скарги від 15 жовтня 2012 року на постанову слідчого Кіровської прокуратури м.Дніпропетровська про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом фальсифікації медичних документів відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.384, ч.1 ст.366, ч.1 ст.358 КК України та рішення від 08 жовтня 2012 року, яким було відмовлено в задоволенні скарги від 28 вересня 2012 року. скасувати.

Матеріали по скарзі ОСОБА_7 надіслати на новий судовий розгляд в Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області