Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/747/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 258-3 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0000002 за апеляційними скаргами прокурора, захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2015 року, якою

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця,

громадянина України, не одружений, має на утримані двоє неповнолітніх дітей, не судимий, старшого солдата в/ч польова пошта НОМЕР_1 , реєстрований АДРЕСА_1

клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.258-3 КК України залишити без задоволення. Клопотання повернуто прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвалою суду клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.258-3 КК України залишено без задоволення і повернуто прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Як вбачається з згаданого клопотання ОСОБА_7 в березні 2014 року, відповідно до вимог ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, який запроваджено в Україні Указом в.о. Президента України, Головою Верховної Ради України ОСОБА_9 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. Наказом командира в/ч НОМЕР_2 № 58 від 19.03.2014 р. старшого солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_2 та призначено на посаду кухаря їдальні господарчого взводу роти забезпечення, де він як військовослужбовець проходив військову службу у в/ч польова пошта В НОМЕР_3 (умовне найменування на яке перейшла в/ч НОМЕР_2 ), з місцем дислокації у АДРЕСА_2 . У червні 2014 року ОСОБА_7 , під приводом допомоги співслужбовцям частини, які обороняли Донецький аеропорт, з власної ініціативи, вирішив відбути до м. Донецьк, де на той час перебували незаконні військові формування, що відносяться до терористичної організації так званої «Донецької народної Республіки» (далі «ДНР»), яку самопроголошено 7 квітня 2014 року на території Донецької області озброєними особами. В той же час, згідно статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - «ДНР» відноситься до терористичної організації та займається вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно - політичної ситуації у державі. Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є зміна меж території і державного кордону України, створення незаконного державного утворення «ДНР» на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, 13 квітня 2014 року в.о. Президента України ОСОБА_10 оголосив рішення розпочати широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України. Незважаючи на це, ОСОБА_7 06.06.2014 року, діючи умисно, з метою потрапляння на територію підконтрольну бойовиками «ДНР», в порушення даної ним Військової присяги на вірність Українському народові та вимог ст.ст. 11, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту ЗС України, самовільно, без дозволу командування частини, разом із своїм співслужбовцем ОСОБА_11 , попередньо заклавши за 1500,00 грн. у ломбард «Скарбничка» телефон останнього, за які придбавши квитки на потяг, вирушили до зони проведення АТО в м. Донецьк, де наступного дня, 7 червня 2014 року, вони були затримані озброєними особами з числа незаконних військових формувань терористичної організації «ДНР».

В період з 07 по 13 червня 2014 року ОСОБА_7 , будучи доставленим разом з ОСОБА_11 із зав`язаними руками, ногами і головою у захоплене бойовиками приміщення УСБУ в Донецькій області, піддавався допитам вербувального характеру озброєними бойовиками - терористами з позивними «Керч», «Мексиканець» і «Бізон», які залякуючи його розстрілом, з`ясовували хто він такий, як опинився у м.Донецьк і схиляли його перейти на їхню сторону.

В подальшому, 13.06.2014 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 перевезли у м. Горлівка, Донецької області, де у приміщенні УБОЗ РВУМВСУ, з ними спілкувався ватажок бойовиків ОСОБА_12 з позивним « ОСОБА_13 », який розпитував хто вони такі, пропонував їм чаю, кави, цигарок, схиляючи перейти на їхню сторону.

В результаті чого, старший солдат в/ч п/п НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в порушення даної ним військової присяги на вірність Українському народові, надав згоду щодо своєї участі в уже створеній терористичній організації «ДНР», в складі 8-ї групи (м. Горлівка) та іншого сприяння діяльності терористичної організації «ДНР» у складі терористичної групи, чим надав терористичній організації можливість використання її учасника згідно з планами терористичної організації «ДНР» для вчинення нею особливо тяжких злочинів проти людяності. Про що стало відомо крім ОСОБА_11 ще трьом полоненим військовослужбовцям в/ч п/п НОМЕР_1 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які утримувались терористами у приміщенні УБОЗ РВУМВСУ м. Горлівка, Донецької області.

Так, ОСОБА_7 , з першої половини червня до вересня 2014 року, перебуваючи у складі 8ї диверсійно-розвідувальної групи м. Горлівка, так званої «ДНР», приймав активну участь зі зброєю в руках у бойових виїздах по тривозі в м. Дружковка для охорони коменданта цього міста, для супроводу терориста з позивним «Бєс» до м. Луганськ, а також був задіяний під час бойової операції по знищенню нафтової бази неподалік м. Костянтинівка, де йому доводилось стріляти у повітря та забезпечувати охорону дівчини з позивним « ОСОБА_17 », яка була близькою до терориста з позивним « ОСОБА_18 ».

Крім цього, ОСОБА_7 , у період з вересня по кінець грудня 2014 року, після знищення терористів з позивним « ОСОБА_19 » і « ОСОБА_18 », за розпорядженнями терористів з позивним « ОСОБА_20 » та «Бєс», виконував їхні доручення з доставляння гуманітарних вантажів до населення на підконтрольній бойовикам території.

За вказану діяльність ОСОБА_7 від керівництва терористичної організації «ДНР» надавалось житло, продукти повсякденного вжитку і переміщення його ніким не обмежувалось та не контролювалось, а також він заохочувався за проявлення себе у виконанні інших завдань бойовиків, зокрема декілька разів з ним та з іншими бойовиками терорист з позивним «Комісар» розраховувався грошовими коштами, виплачуючи по 300 дол. США кожному, а в подальшому він отримував по 200 грн. на цигарки.

Наприкінці грудня 2014 року ОСОБА_7 , за участі свого батька та перемовника від України ОСОБА_21 , був відпущений бойовиками до дому.

20.05.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні участь у терористичній групі чи терористичній організації, та вчиненні іншого сприяння діяльності терористичної групи чи терористичної організації. Діяння ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також у клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 не є організатором чи керівником терористичної організації «ДНР», сприяв розкриттю злочину, вчиненого у зв`язку з діяльністю такої організації та не причетний до вчинення інших злочинів. За вказаних обставин прокурор вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 258-3 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в судовому засіданні не доведено факт добровільного звернення ОСОБА_7 до правоохоронного органу про його участь у діяльності терористичної організації. Також суд вважає, що в діях ОСОБА_7 вбачається і склад військового злочину.

В апеляціях:

-прокурор просить ухвалу районного суду щодо ОСОБА_7 скасувати закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_7 у вчиненні кримінаотного правопорушення передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України від кримінальної відповідальності, на підставі ч.2 ст.44, ч.2 ст.258-3 КК України. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до посадових осіб військової частини та надав свідчення про відповідну терористичну діяльність, як себе так і інших учасників терористичної організації. Відповідні матеріали службової перевірки були надіслані в військову прокуратуру Кіровоградського гарнізону, відповідні відомості внесені в ЄРДР та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п.2 ст.284 КК України за відсутністю в діянні складу злочину. Так під час судового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 не є організатором чи керівником терористичної організації «ДНР», сприяв розкриттю злочину, вчиненого у зв`язку із діяльністю такої організації та не причетний до вчинення інших злочинів. Оскільки чинним законодавством не передбачена «явка з повинною» тому пояснення ОСОБА_7 слід визнати як добровільне повідомлення про терористичну діяльність.

-захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати ухвалу районного суду звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, закрити кримінальне провадження. Зняти арешт з його майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції належним чином не перевірені показання ОСОБА_7 щодо добровільного повідомлення правоохоронні органи про свою участь в терористичній діяльності. Крім того, районний суд в порушення вимог кримінального процесуального законодавства при наявності підстав для закриття кримінального провадження, провадження не було закрито.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію і просили її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій встановлено, що викладені в ухвалі суду висновки залишення без задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.258-3 КК України є передчасними,

не ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою та не відповідають фактичним обставинам справи.

Так як вбачається з ухвали районного суду від 30.06.2015 року залишаючи клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.258-3 КК України без задоволення, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що 06.06.2014 року старший солдат ОСОБА_7 самовільно залишив військову частину з метою потрапляння на територію підконтрольну бойовикам «ДНР» та свідомо надав згоду на участь у терористичній організації, перебуваючи в складі 8-ї диверсійно-розвідувальної групи м. Горлівка. З чого слідує, що ОСОБА_22 будучи військовослужбовцем вчинив також військовий злочин, самовільно залишивши військову частину. Крім того суд зазначив, що у судовому засіданні не знайшло своє підтвердження факт, добровільного звернення ОСОБА_7 до правоохоронних органів з повідомленням про його участь у діяльності терористичної організації і дані обставини не були зазначені ні у витягу про внесення відомостей до ЄРДР ні у клопотанні прокурора.

Згідно ч.1 ст.44 КК України, ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.44, ч.2 ст.258-3 КК України від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка вчинила злочин, передбачений частиною першою цієї статті, крім організатора і керівника терористичної групи чи терористичної організації, яка добровільно повідомила правоохоронний орган про відповідну терористичну діяльність, сприяла її припиненню або розкриттю злочинів, вчинених у зв`язку із створенням або діяльністю такої групи чи організації, якщо в її діях відсутній склад іншого злочину.

Так, висновки районного суду щодо наявності в діях ОСОБА_7 ознак військового злочину, є передчасними, оскільки відповідно до листа військового прокурора Кіровоградського гарнізону ОСОБА_23 №1396 вих-15 від 07.07.2015 року, 23 червня 2015 року військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону зареєстровано кримінальне провадження за №0000012 щодо військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.

Однак, під час досудового розслідування слідчим військової прокуратури встановлено відсутність в їх діях складу згаданого кримінального правопорушення, внаслідок чого зазначене вище кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Крім того, як вбачається з відповіді на запит захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 від 27.07.2015 року командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_24 повідомив, що військовослужбовець ОСОБА_7 12 січня 2015 року після звільнення з полону самостійно прибув до місця служби в військову частину польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , про що того ж числа написав рапорт по команді на командира роти забезпечення.

Більше того, з матеріалів аудіофіксації судового засідання вбачається, що під час судового розгляду судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_7 після звільнення з полону добровільно звернувся до військової прокуратури та військової частини на надав свідчення щодо свого знаходження та участі в терористичній організації «ДНР» (12.09 хв. аудіозапису суд. засідання).

Також, органами досудового слідства встановлено, що ОСОБА_7 не є організатором чи керівником згаданої терористичної організації.

Крім того, відповідно до загальних засад кримінального провадження, у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження (ч.2 ст.26 КК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи особу ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей 2008 та 2012 року народження, є учасником антитерористичної операції на Сході України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги прокурора та захисника-адвоката про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.258-3 КК України підлягають задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду від 30 червня 2015 року скасуванню.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні доводизахисника-адвоката ОСОБА_6 в частині зняття арешту з майна ОСОБА_7 .

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадках закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, колегія судді вважає за необхідне зняти арешт з майна ОСОБА_7 , накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2015 року.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст..ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.258-3 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.44, ч.2 ст.258-3 КК України.

Зняти арешт з майна ОСОБА_7 накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4