АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 11-1874/10 Головуючий у 1 й інстанції - Курочкіна Доповідач - Семопядний В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

01 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Власкіна В.М. .

суддів: Семопядний В.О., Піскун О.П.

розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, інвалід 111 групи, працюючого спеціалістом УМТС ВАТ «Павлогравугілля», раніше не судимого.

засуджено за ч.І ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст.6 КПК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання внаслідок амністії.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 гривень моральної шкоди, заподіяної потерпілій злочином.

ОСОБА_1 згідно вироку суду визнано винним та засуджено за те що він, 29 серпня 2008р, близько 19-00 години вибіг з двору власного домоволодіння яке розташоване по вул.. Партизанській, 51 с.м.т. Петропавлівка Дніпропетровської області, коли поряд гнали своїх корів з пасовиська ОСОБА_3

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та на ґрунті неприязнених відносин, внаслідок сварки умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень наніс удар ОСОБА_3 кулаком в обличчя внаслідок чого вона отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді пара орбітальної гематоми.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вироку суду від 06.09.2010р стосовно нього скасувати, так як в його діях відсутній склад злочину. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили його покази, а саме те що він не бив потерпілу кулаком в око. В висновках комісійної судово-медичної експертизи не конкретизовано саме чим були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій, чи кулаком чи вона

вдарилась об великий палець його руки, що дає підстави вважати, що вона внаслідок власної необережності отримала зазначені тілесні ушкодження. Суд в вироку не навів покази свідка ОСОБА_6 та не врахував їх при визнання його винним. Також він заперечував від застосування до нього закону України «Про

амністію», однак не дивлячись на його заперечення застосував вищевказаний закон.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи в межах апеляцій, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Не входячи в обговорення доведеності вини ОСОБА_1 в скоєні злочину за який його засуджено, колегія суддів вважає, що вирок суду, відповідно до ст.370 КПК України підлягає скасуванню т.я. судом першої інстанції було допущено суттєві порушення кримінально-процесуального закону.

Так, в мотивувальній частині вироку суд обґрунтовуючи можливість звільнення підсудного від кримінальної відповідальності на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р зазначив що підсудний є інвалідом 3 групи, (а.с.46).

Відповідно до п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р підставами для звільнення від покарання є чоловіки яким є понад 55 років., а згідно п. «є» ст.1 зазначеного Закону, звільненню від покарання підлягають інваліди 1 та 2 групи. При цьому, суд першої інстанції в резулятивній частині вироку

не вказав саме за якою статтею та пунктом і якого закону звільнено ОСОБА_1 від покарання.

Також, відповідно до ст.18 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р під дії цього Закону підпадають чоловіки, які досягли 55 річного віку на день набрання цим Законом чинності. З матеріалів справи вбачається що на день набрання Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р ОСОБА_1 не досяг 55 річного віку.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання (а.с.171) ОСОБА_1 заперечував застосування що до нього Закону України «Про амністію». В ст.14 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р. вказано що закриття справи не допускається, якщо підсудний заперечує проти цього. Однак, суд першої інстанції в порушення вимог закону застосував до ОСОБА_1 амністію.

Колегія суддів, також звертає увагу на те що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2009р вирок суду, щодо ОСОБА_1, вже скасовувався за зазначеними підставами (а.с.90-92, 95)

При вказаних обставинах не можна визнати вирок суду законним і обгрунтованим і тому він підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, де суду першої інстанції, якому при прийнятті рішення треба взяти до уваги вимоги ст.49 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Судьи: