н/п 1-кс/640/9056/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

- банківської картки «А-банк MasterCard НОМЕР_2 »;
- банківської картки «ПриватБанк Visa НОМЕР_3 ».
В ході досудового слідства встановлено, що невстановленою групою осіб за попередньою змовою організовано незаконне переміщення через митний кордон України до Республіки Білорусі та Російської Федерації анаболічних препаратів "Organon", "Schering", "British dispensary", до складу яких входять сильнодіючі речовини нандролон та метандієнон. Таким чином, у діях вказаних осіб вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.
Крім того, 28 вересня 2015 року у зоні митного контролю МАПП «Гоптівка» в автомобілі ВАЗ-2108, реєстраціний номер « НОМЕР_4 », який слідував з України до Російської Федерації під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , в технологічних порожнинах (у відділенні для запасного колеса, у моторному відділенні, під обшивками правого та лівого задніх крил та у обшивці правої двері) виявлено приховані від митного контрою ампули і флакони Decaver Nandrolone Decanoate, флакони Sustaver Testosterone Mix, порошкоподібна речовина білого кольору та таблетки п`ятикутної форми рожевого кольору. Таким чином в діянні ОСОБА_5 вбачаються ознаки закінченого замаху на контрабанду сильнодіючих речовин, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 201 КК України.
22 грудня 2015 року відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2015 року був проведений обшук в автомобілі марки «Volkswagen CC», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та який фактично використовується ОСОБА_7 .
В ході обшуку у зазначеному автомобілі безпосередньо у ОСОБА_7 , серед інших предметів, на які судом було надано дозвіл на їх вилучення, відповідно до мети проведення даного обшуку, були також вилучені:
-банківська картка «А-банк MasterCard НОМЕР_2 »;
-банківська картка «ПриватБанк Visa НОМЕР_3 »,
які могли бути пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення вищевказаних злочинів та зберегти на собі їх сліди, а також могли бути призначені для фінансування та матеріального забезпечення кримінальних правопорушень або винагороди за їх вчинення.
У зв`язку із викладеним, приймаючи до уваги, що вказані обставини дають достатні підстави вважати, що вищезазначені предмети відповідають критерію, зазначеному у п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 167 КПК України, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
У судове засідання слідчий не з`явився. Неприбуття слідчого у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_7 , власник майна, надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт вилученого у нього 22.12.2015 року під час проведення обшуку автомобіля майна без його участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка отримана під час проведення 22.12.2015 р. обшуку в автомобілі марки «Volkswagen CC», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та який фактично використовується ОСОБА_7 , на банківських картках, власником яких є останній, що могли бути пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення вищевказаних злочинів та (або) зберегти на собі їх сліди, а також могли бути призначені для фінансування та/або матеріального забезпечення кримінальних правопорушень або винагороди за їх вчинення, тому відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , та яке було вилучене 22.12.2015 року під час обшуку в автомобілі марки «Volkswagen CC», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », а саме:
- банківську картку «А-банк MasterCard НОМЕР_2 »;
- банківську картку «ПриватБанк Visa НОМЕР_3 ».
Передати вищевказані предмети на зберігання до УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1