Справа № 159/3148/15-к Провадження № 11-кп/773/370/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. ч. 1 , 2 ст. 190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області на вирок Ковельського міськрайонного суду від 01 липня 2015 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше несудимий, засуджений за:

-за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 700 гривень;

-за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1000 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 1000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній особисте зобов`язання.

Переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд,
В С Т А Н О В И В:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 15 березня 2015 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_8 , під приводом купівлі будівельних матеріалів для ремонту кімнати в квартирі, заволодів коштами останньої на суму 1500 гривень, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму, і якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, він же в період часу з 20 березня до 04 квітня 2015 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 , повторно заволодів коштами останньої на загальну суму 2500 гривень, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, в той же час посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування зазначає, що суд при призначенні обвинуваченому покарання допустив неправильне застосування ст. 53 КК України, оскільки призначив останньому покарання у вигляді штрафу у розмірі, що не є кратним розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У зв`язку з цим просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 41 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 697 гривень, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 гривень.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції матеріали даного кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених злочинів та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є достатнє і необхідне для його виправлення та перевиховання.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Суд допустив порушення норм кримінального права, не врахував положень ч. ч. 1, 2 ст. 53 КК України, за якими штраф визначається судом як грошове стягнення в ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Визначена судом першої інстанції сума штрафу не є кратною неоподаткованому мінімуму доходів громадян.

За таких обставин, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 413 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 41 неоподаткованого мінімума доходів громадян, що становить 697 (шістсот дев`яносто сім) гривень;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньою до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: