Справа №345/3403/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2015 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,-
У вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 16.08.2015 року, близько о 21:00 год. перебуваючи біля магазину «Квартал плюс», що по вул. Хіміків в м. Калуші діючи умисно попросив у свого знайомого ОСОБА_5 мобільний телефон, мотивуючи це тим, що йому необхідно терміново подзвонити до свого знайомого.
ОСОБА_5 будучи помилково впевненим у добросовісності дій ОСОБА_4 , добровільно передав йому мобільний телефон «Samsung CALAXY S III» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 6000 гривень з сім-картою оператора мобільного звязку «МТС» вартістю 20 гривень, що належали йому на праві власності, будучи впевненим, що ОСОБА_4 після розмови поверне йому мобільний телефон.
В подальшому, ОСОБА_4 мобільний телефон продав невстановленій особі за 1500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6020 гривень.
27 серпня 2015 року між обвинуваченим та потерпілим було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України. Сторони погодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно п.3 ст.474 КПК України суд може затвердити угоду про примирення під час судового провадження.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України.
В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.
Обвинувачений розуміє зміст п.1 ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій вказав, що претензій матеріального та морального характеру не має, просить справу слухати у його відсутність.
Суд, проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку прокурора, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, визначене ч.1 ст.190 КК України, яке згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості. ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнав повністю, позитивно характеризуються за місцем проживання, зявлення із зізнанням. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстав для відмови в її затвердженні, передбаченої ст.474 КПК України відсутні.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.
Під час розгляду справи встановлено, що потерпілий просить затвердити угоду про примирення та враховуючи пом`якшуючі обставини, суд вважає зниженням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено та не суперечить інтересам суспільства.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 27 серпня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 27 серпня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: