Справа № 492/1097/15-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
04 грудня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вознесенка Арцизького району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.06.2006 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 152, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;
- 17.03.2009 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі,
звільнений з місць позбавлення волі 10.10.2013 року по відбуттю строку покарання,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:
15 квітня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію будинку АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно, викрав 10 л вина загальною вартістю 150,00 гривень (із розрахунку вартості 1 л вина 15,00 гривень), яке належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 150,00 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 21 травня 2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим ОСОБА_5 , повторно, із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію будинку АДРЕСА_2 , а саме, в приміщення кухні, яка розташована окремо від будинку, звідки умисно, таємно, викрав одну банку тушонки об`ємом 2 л, вартістю 200,00 гривень, одну банку сала об`ємом 2 л, вартістю 44,00 гривні (із розрахунку вартості 1 кг сала 22,00 гривні), одну пляшку соняшникової олії об`ємом 3 л, вартістю 75,00 гривень, одну банку меду об`ємом 0,5 л, вартістю 25,00 гривень, 0,2 кг бринзи, вартістю 12,00 гривень (із розрахунку вартості 1 кг бринзи 60,00 гривень), дві буханки хліба вартістю 16,80 гривень (із розрахунку вартості однієї буханки хліба 8,40 гривень), одну пляшку очищеної води об`ємом 5 л, вартістю 24,50 гривень, дві банки овочевого салату об`ємом 0,5 л, вартістю 50,00 гривень (із розрахунку вартості однієї банки овочевого салату 25,00 гривень), 1 банку майонезу об`ємом 200 гр., вартістю 8,00 гривень, одне пластмасове відро об`ємом 10 л, вартістю 45,00 гривень, які належать на праві приватної власності громадянці ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 500,30 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Далі, 01 червня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , повторно, із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, з трактору марки «Т-40», шляхом зняття, викрав акумулятор марки «74 BOX», вартістю 2 100,00 гривень, який належать на праві приватної власності громадянину ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Далі, 10 червня 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , повторно, із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно, викрав одного кроля вагою 2,5 кг, загальною вартістю 200,00 гривень (із розрахунку вартості 1 кг кролятини 80,00 гривень), який належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 200,00 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`явилися. Разом з тим потерпілі звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили здійснити судовий розгляд у їх відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпілі не заявляли. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілих, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання по справі, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є його рідним братом.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що досліджені докази є належними, допустимими та достовірними та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за кожним з епізодів за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

ОСОБА_5 до тримання під вартою був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Раніш неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.
Крім того судом враховується, що потерпілі в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляли.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо тільки лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі. До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення у тому числі корисливих умисних злочинів, знову, вчинив умисні корисливі злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Тому, з урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи ризики, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України,що були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Судом не вирішується питання про процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 1 536,00 грн., за залучення експертів для проведення трасологічної експертизи, оскільки в силу ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави саме документально підтверджені витрати на залучення експерта, а документального підтвердження витрат на залучення експерта стороною обвинувачення суду надано не було, як і не надавалося самого такого висновку експертизи.

Судом також не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання, тобто з 26 червня 2015 року, зарахувавши в строк його покарання строк попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_1