ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2012 року . Справа № 222/584/12

Провадження № 1/222/43/12

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря - Косівець І.Р.,

за участю прокурора - Мельника О.І.,

захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Бершадського району Вінницької області, українця,

громадянина України, з базовою загальною середньою

освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх

дітей, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3

району Вінницької області, вул.Жовтнева,37, раніше судимого

07 жовтня 2008 року Бершадським районним судом Вінницької

області за ч.3 ст.185, ст..75 КК України до 5 років

позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 07 червня 2011

року Теплицьким районним судом за ч.2 ст.185, ст..71 КК

України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

установив :

Підсудний ОСОБА_2, будучи засудженим за вироком Теплицького районного суду від 07 червня 2011 року, який набрав чинності 16 листопада 2011 року, до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, та відносно якого у звязку з ухиленням від відбування призначеного цим вироком кримінального покарання 26 грудня 2011 року було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук», 28 січня 2012 року близько 15-ї години під час безпосереднього виконання начальником сектору карного розшуку ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_4 та оперативними уповноваженими цього ж сектору старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 і лейтенантом міліції ОСОБА_6, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»є працівниками правоохоронного органу, відповідно до п.п. 8, 9, 11 ч. 1 ст. 10, абз. 1 п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію», абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 6, п. 1 ст. 7, п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»своїх службових обовязків по затриманню засудженого ОСОБА_2 з метою виконання вироку Теплицького районного суду від 07 червня 2011 року, спочатку знаходячись на подвірї домогосподарства по вул. Жовтневій, 37, в с. Петрашівка Теплицького району Вінницької області, а потім на присадибній ділянці, прилеглій до вказаного домогосподарства, діючи з прямим умислом, спрямованим на перешкоджання виконанню працівниками міліції їхніх службових обовязків, усвідомлюючи спрямованість своїх дій на представників правоохоронного органу, чинив активну фізичну протидію виконанню названими працівникам міліції їхніх службових обовязків шляхом пручання, здійснення спроб втечі та нанесення їм ударів руками, ногами та головою по різним частинам тіла.

Крім того, за вказаних обставин, у вказаному місці та у вказаний час підсудний ОСОБА_2, діючи умисно, з мотиву виконання начальником сектору карного розшуку ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області капітаном міліції ОСОБА_4 та оперативними уповноваженими цього ж сектору старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 і лейтенантом міліції ОСОБА_6 їхніх службових обовязків по його затриманню, наносив названим працівникам міліції удари руками, ногами та головою по різним частинам тіла, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 травми у вигляді синців в ділянці 1-го пальця лівої кисті, ОСОБА_5 травми у вигляді садна на 2-му пальці правої кисті серединної фаланги та синця по зовнішньому краю верхньої надбрівної дуги зліва, ОСОБА_6 травми у вигляді саден в ділянці променево-запястного суглобу по тильній поверхні та синця в лобній ділянці зліва, що згідно з висновками судово-медичної експертизи № 59, 60, 61 від 29 лютого 2012 року є легкими тілесними ушкодженнями, що не спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, визнав повністю. Пояснив, що йому було відомо про те, що вирок Теплицького районного суду, яким його було засуджено до позбавлення волі, набув законної сили, дільничний його повідомляв про те, що необхідно відбувати покарання. Його приїжджали затримувати, але, того разу він вийшов за хату і через город пішов в інше село. Про те, що його розшукує міліція, йому розповідала і матір і дружина. До його затримання 28 січня він знаходився вдома в с.Петрашівка протягом тижня. 28 січня він ходив подвір?ям, зайшов в гараж. Там почув, що гавкає собака, в гаражі є щілина, в яку подивився та побачив, що на подвір?я зайшло два чоловіка в цивільному, підійшли до віранди. Він не чув про що вони розмовляли з його дружиною, але вони почали його шукати. Пізніше він зрозумів, що це працівники міліції. Коли один з них знайшов його в гаражі , то сказав «ти попався», взяв за комір і почав тягти. Коли тягнув на подвір?я за комір то комір здушував шию і він почав видиратися, а той чоловік почав його бити, потім підбіг другий і теж почав бити. Він якимось чином видерся від них та почав тікати на город. На городі впав і на нього наскочив один із них, коли він піднявся то зрозумів, що це працівник міліції, тому що на ньому була форма. Тоді він зрозумів, що потрібно здаватися, бо це приїхали його забирати. Коли автомобілем виїзжали з села, він почав жалітись, що йому не дозволили попрощатись з дітьми, на це той, що сидів попереду, повернувся і вдарив кулаком в обличчя, а той, що їхав з лівої сторонни, почав бити ліктем в груди. Потім його відвези на «швидку допомогу», де освідували, при цьому він скаржився на біль в задній частині голови. Про якісь ушкодження він лікареві не говорив, на руці його було здерто, мабуть, тоді, коли він впав на городі. Коли в райвідділі міліції складали якісь протоколи, то били його по руках і ногах пластиковою трубою. Сам він не завдавав тілесних ушкоджень працівникам міліції, можливо, коли на подвір»ї бурикались, когось якось міг зачепити . У скоєному щиро розкаюється, просить

- 2 -

суворо не карати, врахувати, що має двоє малолітніх дітей, які потребують батька.

Потерпілий ОСОБА_5 у своїх показаннях пояснив суду, що він разом з начальником сектору карного розшуку ОСОБА_4 та лейтенантом міліції ОСОБА_6 поїхали в с. Петрашівка, щоб ознайомити дружину та тестя ОСОБА_2 з рішенням про оголошення останнього в розшук, так як ОСОБА_2 був засуджений до позбавлення волі і переховувався від виконання вироку. Коли вони знаходились на подвірї домогосподарства, тесть знаходився біля кухні, а дружина вийшла на веранду, де ОСОБА_4 зачитував їй постанову суду. Вони запитали у тестя чи не було ОСОБА_2 вдома, на що у відповідь почули , що не було і вони не знають де він. Тоді вони запитали чи можна пройтись по приміщенням на подвірї, що він дозволив. Коли він зайшов в гараж, то побачив, що ОСОБА_2 стоїть за причиненими дверима. Їх розмову з тестем і дружиною він повинен був чути, бо там відстань між гаражем і будинком 3-4 метри, а між гаражем і тим місцем, де вони розмовляли з тестем, 2 метри. Він його взяв за комір, і дійсно сказав фразу «Толя, ти попався». Він знав, що його шукають, також він знав, що прийшли працівники міліції, оскільки один був у формі, а сам він оформляв ОСОБА_2 по ст. 185 КК України за крадіжку, за яку він і отримав позбавлення волі. Коли він виводив його з гаража, той почав пручатись. Він йому сказав, що його забираємо в ІТТ, для відбування покарання, на що той ще більше пручався, і говорив, що його нікуди не заберуть. Він тримав його за комір дублянки, коли він відштовхнув його і наніс ОСОБА_6 удар лобом в обличчя, потім намагалися надягнути наручники, але він відбивався і попав йому під ліве око, наручники випали . В цей час підбігли дружина і тесть ОСОБА_2 і почали допомагати йому втекти, тоді вибіг ОСОБА_4 і вони намагались надіти ОСОБА_2 наручники, але він вирвався і побіг на город. На городі він зашпортнувся і упав, його наздогнали та наділи на нього наручники. Потім привели його до веранди і до труби пристебнули наручниками, його дружина винесла одяг і одягнула його. Коли його одягнули, повели до машини, та повезли до ОСОБА_3 ІТТ. Особисто він складав протокол затримання, при цьому ніхто не застосовував до ОСОБА_2 фізичної сили, на його прохання у звязку з погіршенням стану здоровя двічі викликалась «швидка допомога». Матеріальних претензій до підсудного він не має, на суворому покаранні не наполягає.

Потерпілий ОСОБА_4 у своїх показаннях пояснив суду, що він працює начальником СКР ОСОБА_3 райвідділу міліції. ОСОБА_2 ухилявся від відбування покарання у виді позбавлення волі, у звязку з чим було оголошено його в розшук. До міліції надійшла інформація, що ОСОБА_2 знаходиться за місцем свого проживання в с.Петрашівка. Коли він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали до помешкання ОСОБА_2, він заходив на подвіря третім, був одягнутий у форму. Їх зустрів тесть підсудного, поставився до них агресивно, потім вийшла дружина та сказала, що вони не хочуть бачити працівників міліції на своєму подвірї. Він з дружиною підсудного пішли до будинку, для того щоб повторно прочитати її рішення суду та розяснити ситуацію, хлопці залишились на вулиці. Коли він знаходився в будинку, почув крики ОСОБА_5 про допомогу, тому вибіг на вулицю, разом з ним вибігла дружина підсудного. Він побачив як тесть підсудного з ОСОБА_6, а ОСОБА_5 з ОСОБА_2 почали бурікатися. Він одразу наскочив до ОСОБА_2, схопив його за комір, він прогнувся і зняв дублянку, потім кофту і футболку, висковзнув і почав тікати на город. Десь добігши до половини городу, ОСОБА_2 спіткнувся і упав, він почав надягати на нього наручники, однак, нічого не виходило. Справитися з ним було дуже важко, вони втрьох почали одягати наручники, перепоною були дружина і тесть підсудного, вони їм заважали і відтягували їх. На город вибіг малолітній син, тому він попросив дружину підсудного забрати дитину, однак, вона не реагувала. Він вимушений був попередити, що буде застосовувати вогнепальну зброю, після чого уже всі зупинилися. Вони надягли наручники на ОСОБА_2 і повели до домогосподарства. Ця вся ситуація тривала хвилин 15, навіть перехожі бачили, але на прохання допомогти не реагували. Коли вони їхали у райвідділ, то він керував автомобілем, і такого не було, щоб він бив ОСОБА_2 під час керування авто, дорога була погана, тому він стежив за дорогою і ніяких ударів підсудному в обличчя не наносив. Також, і в райвідділі міліції, ніхто не наносив ударів ОСОБА_2, його відвезли на «швидку допомогу», де освідували, про те, що у нього є ушкодження, він лікареві не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_6 у своїх показаннях пояснив суду, що вони приїхали в с.Петрашівка, втрьох зайшли до домогосподарства ОСОБА_2, при цьому він та ОСОБА_5 були одягнуті в цивільному, а ОСОБА_4 був у форменому одязі. На подвірї стояв тесть ОСОБА_2, вони йому представились і почали говорити. В цей час вийшла ОСОБА_7 і ОСОБА_4 пішов з нею до будинку щоб зачитати ухвалу суду. Особисто він стояв біля веранди і розмовляв з тестем підсудного. Біля веранди була літня кухня, і він, отримавши дозвіл тестя, пішов її оглянути, там підсудного не було . ОСОБА_5 в цей час зайшов до гаража, і за комір витягнув звідти ОСОБА_2. ОСОБА_2 при цьому почав чинити опір ОСОБА_5, тому він прийшов на допомогу і вони вже удвох почали стримувати підсудного. У нього були наручники, які він передав ОСОБА_5. Підсудний почав відбиватись, вдарив його в обличчя. ОСОБА_5 покликав на допомогу ОСОБА_4 і вони втрьох почали стримувати підсудного, який чинив опір, і це переросло в більшу сутичку. ОСОБА_2 знову, коли боровся, вдарив його рукою під око. Коли його затримували, то він зумів скинути з себе дублянку, кофту і футболку та залишився з голим торсом. Він видерся і почав тікати на город, при цьому вибив хвіртку, яка вела до городу. На городі він спіткнувся і упав. Вони до нього підбігли і почали одягати наручники, але він вирвав наручники і кинув в сніг. Дружина ОСОБА_2 та його тесть заважали, чіплялись на шию, хотіли відтягнути від підсудного. Вони зуміли одягнути наручники і повели його на подвіря. По дорозі до Теплика ніхто ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не наносив, ОСОБА_2 розповідав про свою сімю, про хвору дитину. Коли приїхали в Теплик , взяли направлення на освідування та поїхали до лікарні. В лікарні його оглянули, ніяких тілесних ушкоджень, окрім подряпин на руках, в нього не було. Матеріальних претензій до підсудного він не має, на суворому покаранні не наполягає.

Свідок ОСОБА_8 у своїх показаннях пояснив суду, що працює в ОСОБА_3 ЦРЛ диспетчером швидкої допомоги, до його обовязків належить прийом викликів швидкої медичної допомоги. 28 січня 2012 року до відділення працівники міліції ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 привезли ОСОБА_2 для освідування. Він особисто підсудного не оглядав, але видимих пошкоджень на ньому не було. А працівники міліції мали тілесні ушкодження, їх одяг був брудний, у ОСОБА_4 була розірвана формена куртка. Потім двічі надходили виклики з райвідділу і лікар швидкої допомоги виїжджав до ОСОБА_2.

- 3 -

Свідок ОСОБА_9 показала суду , що працює в ОСОБА_3 ЦРЛ фельдшером відділення швидкої медичної допомоги. 28 січня 2012 року до відділення працівники міліції ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 привезли ОСОБА_2 з метою освідувати його. В його освідуванні та огляді вона участі не приймала, так як ці дії проводила лікар ОСОБА_10. Памятає, що ОСОБА_2 скарг не мав, з ушкоджень лікар виявила на його руках незначні подряпини (садна), він був тверезим. Працівники міліції скаржились на отримані ушкодження: ОСОБА_6 скаржився на забій лобної частини голови і садна на обох руках; ОСОБА_5В скаржився на садна рук; ОСОБА_4 скаржився на забій колінного суглобу і, здається, також на садна на руках. Вона не приймала безпосередньої участі в їх огляді, однак, була при цьому присутня. У них був неохайний вигляд, брудна одежа. Того ж дня, двічі з райвідділу міліції надходили виклики карети швидкої. На виклики виїжджала вона та лікар ОСОБА_10. ОСОБА_2 скаржився на болі в серці, поганий стан. Лікар ОСОБА_10 оглянула його, виміряла тиск, послухала серце. Крім болю в серці та поганого самопочуття, ОСОБА_2 поскаржився на те, що має діагноз «цукровий діабет»і йому може бути зле саме через це. На наявність тілесних ушкоджень, синяків чи щось подібне він не скаржився. Вони дали ОСОБА_2 валідол і заспокійливі краплі та поїхали назад до відділення. Іншого лікування він не потребував. ОСОБА_2 також було проведено аналіз на вміст цукру в крові, рівень цукру виявився в нормі.

Свідок ОСОБА_10 у своїх показаннях пояснила суду, що вона працює в ОСОБА_3 ЦРЛ лікарем невідкладних станів відділення швидкої медичної допомоги. ОСОБА_2 був доставлений працівниками міліції на швидку допомогу у звязку з освідуванням його на стан вживання алкоголю та тілесними ушкодженнями. Він був тверезий, у нього були подряпини на руках, на які він не скаржився. Після освідування ОСОБА_2 забрали в райвідділок міліції. Також, бригаду швидкої викликали в ІТТ двічі чи тричі за ніч, оскільки ОСОБА_2 було погано. Він скаржився на болі в серці, говорив , що в нього цукровий діабет, інших скарг у нього не було. Його було обстежено, зробилено кардіограму серця, кількість цукру в крові визначали, все було в нормі. Також, вона оглядала працівників міліції, у них мали місце тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_11 у своїх показаннях пояснив суду, що бачив як працівники міліції та ОСОБА_2 бігали по городі, коли проходив поруч на шляху до напівзруйнованої будівлі, де мав взяти дошок для опалювання приміщення. Почув крики зі сторони городу ОСОБА_2, подивився, а там на городі хтось бігав. Йому було відомо, що ОСОБА_2 перебуває в розшуку. Потім уже в селі розмовляли, що ОСОБА_2 взяли.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що працює міліціонером ізолятора тимчасового тримання в ОСОБА_3 УМВС. В кабінеті начальника ІТТ складався протокол затримання ОСОБА_2, при цьому скарг у останнього не було, фізичного впливу до нього ніхто не застосовував. Перед поміщенням ОСОБА_2 у камеру він оглядав його, при цьому той повністю роздягнувся, тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що працює помічником оперативного чергового в черговій частині ОСОБА_3 УМВС. 28 січня 2012 року приблизно після 16-ї год. ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 привезли ОСОБА_2 до райвідділу, після чого поїхали в ЦРЛ на освідування. У ОСОБА_6 на голові була гематома, у ОСОБА_5 рука розсічена, всі вони були брудні і одяг розірваний. Свій вигляд вони пояснили тим , що ОСОБА_2 і його сім?я чинили опір при затриманні.За вказівкою чергового він пішов в ІТТ і постійно знаходився в кабінеті начальника ІТТ під час оформлення документів щодо ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_14 показав, що працює дільничним інспектором Теплицького РВ, до зони його обслуговування входить с. Петрашівка. 28 січня 2012 року, коли він знаходився в с. Завадівка, йому зателефонував ОСОБА_5, який попросив його якнайшвидше приїхати до домогосподарства ОСОБА_2 в с.Петрашівка, так як там він та його колеги пробували затримати засудженого ОСОБА_2, який перебував у розшуку, однак, останній чинив їм опір. Він одразу виїхав на своєму службовому автомобілі до вказаного домогосподарства, і прибув туди за хвилин 8-15. На той час ОСОБА_2 був однією рукою прикований наручниками до труби піднавісу веранди і пручався, так як працівники міліції намагались закувати в наручники його іншу руку. При цьому на тілі ОСОБА_2 він не помітив жодних тілесних ушкоджень, хіба що на кисті однієї руки було здерто. У ОСОБА_4 була брудна форма, здається, був розірваний бушлат. У ОСОБА_5 були руки в крові, розірвана куртка, сам він був весь брудний. Чи були якісь ушкодження на обличчі ОСОБА_5, він не звернув уваги. У ОСОБА_6 на обличчі та на руках була кров.

Свідок ОСОБА_15 показав, що працює експертом-криміналістом в ОСОБА_3 28 січня нинішнього року працівники карного розшуку ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до нього з проханням, щоб він сфотографував їх одежу та ушкодження, пояснивши, що під час затримання ОСОБА_2 він вчинив їм опір, наніс тілесні ушкодження та пошкодив одяг. Він сфотографував їх куртки, а також обличчя ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_16 у своїх показаннях суду пояснив, що він повертався з роботи додому, бачив як ОСОБА_2 доганяли по городі, він зрозумів, що то працівники міліції, бо хтось з них був у формі. Той відбивався, виривався, працівники міліції не могли його стримати. Тесть і дружина ОСОБА_2 смикали працівників міліції, щоб вони його відпустили. Потім його взяли в наручники і потягнули до подвір? я. На городі в той момент ще була дружина підсудного, вона стояла біля працівників міліції і кричала. Щоб ОСОБА_2 били він не бачив, але бачив, що ОСОБА_2 махав руками, мабуть, хотів когось вдарити.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях пояснила суду, що є дружиною ОСОБА_2, який був вироком суду засуджений до позбавлення волі. До них додому в с. Петрашівку приїжджали працівники міліції, але вони не забрали ОСОБА_2 для відбування покарання. Після цього чоловік в будинку не проживав, інколи навідувався до дітей, де він був їй не відомо. 28 січня 2012 року ОСОБА_2 прийшов додому в с. Петрашівку. Цього ж дня до них знову приїхали працівники міліції, їх було троє, один з них у форменому одязі. Вони зайшли на подвіря, один з працівників міліції зайшов до хати, показував якісь документи з суду. Коли вона почула крики, то вибігла з будинку. Спершу на подвірї працівники міліції почали ОСОБА_2 штурхати, потім один з них вдарив його по голові дуже сильно, від чого тому стало погано, вони кричали на нього. Потім вона вийшла з будинку, з нею вийшов батько і син знову вибіг з будинку. В той час ОСОБА_2 з працівниками міліції вже були на городі. Вони кинули його на сніг, там його так тягали, що весь одяг на ньому був порваний, просто так почали його штовхати та бити, били в нирки,

- 4 -

потім в голову вдарили. Коли його привели на подвіря, то він був весь побитий, в крові, серце внього боліло, йому було погано.

Свідок ОСОБА_17 у своїх показаннях суду пояснив, що приїхало три працівники міліції, двоє були без форми. Один з них пішов до хати і він пішов до хати. Потім він уже бачив , як ОСОБА_2 били на городі. Кинули його на землю, один бив в голову, другий носа розбив. Там йому і чіпляли наручники. Він прийшов на город, дитина прибігла за ним, плакала, а вони штовхнули дитину в сніг. Анатолія роздягнули до пояса, він весь змерзлий, мокрий був, трусився. Йому на городі одягнули наручники, привели до веранди і причепили обома руками до труб, через деякий час його дозволили одягнути.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_7, яка є дружиною підсудного, та ОСОБА_17, який є батьком дружини підсудного, оскільки, вони не відповідають об'єктивній обстановці і суперечать один одному та іншим доказам по справі. Так, підсудний ОСОБА_2 визнав, що він вчинив опір працівникам міліції під час затримання, намагався втекти, що також, підтверджується показами потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_11. Вказівка свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_17 на те, що під час затримання підсудний ОСОБА_2 не чинив опору, а навпаки, працівники міліції умисно наносили йому удари по різних частинах тіла, від чого на тілі та обличчі його зявилась кров, не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, оскільки на тілі підсудного ОСОБА_2 було виявлено тільки садна на кистях рук, які, за словами підсудного, він міг отримати під час падіння на городі. Про те, що інших тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 не було виявлено, підтвердили свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14. Тому, суд вважає, що вина ОСОБА_2 в об'ємі пред'явленого обвинувачення встановлена сукупністю доказів, які належним чином досліджені та перепровірені судом.

Винуватість підсудного у вчиненні злочинів підтверджується також слідуючими доказами: рапортами начальника СКР ОСОБА_3 УМВС капітана міліції ОСОБА_4, о/у СКР ОСОБА_3 УМВС ст. лейтенанта міліції ОСОБА_5 та о/у СКР ОСОБА_3 УМВС лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 28.01.2012 р. про затримання ними розшукуваного ОСОБА_2, вчинення останнім при затриманні опору та про отримання ними травм під час виконання службових обовязків (т. № 1, а.с. №№ 3, 4, 5); витягом із бази даних АРМОР, згідно з яким станом на 27 грудня 2011 року ОСОБА_2 перебував у розшуку як засуджений, який ухиляється від виконання вироку (розшукова справа № 2 від 26.12.2011 р.) (т. № 1, а.с. № 9); протоколом огляду місця події від 01 лютого 2012 року та фототаблицею і двома планами-схемами до нього, згідно з якими при огляді домогосподарства, розташованого по вул. Жовтневій, 37, в с. Петрашівка Теплицького району Вінницької області, та прилеглої до нього присадибної ділянки слідів крові на подвірї виявлено не було; на присадибній ділянці було виявлено пять доріжок слідів від взуття, які вели від хвіртки до центру ділянки; у центрі присадибної ділянки знаходилась поляна з витоптаним або вимятим снігом, на якій у великій кількості були наявні сліди від взуття та умятини; загалом на присадибній ділянці було виявлено сліди щонайменше шести видів (т. № 1, а.с. №№ 44-72); інформацією ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області від 02 лютого 2012 року, згідно з якою 26 грудня 2011 року у звязку з ухиленням ОСОБА_2 від відбування кримінального покарання відносно нього було заведено оперативно-розшукову справу № 2 категорії «РОЗШУК»(т. № 1, а.с. № 75); інформацією ОСОБА_3 ЦРЛ від 02 лютого 2012 року, згідно з якою ОСОБА_2 28 січня 2012 року о 16.30 год. був доставлений у відділення швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 ЦРЛ, де був оглянутий черговим лікарем, при огляді ушкоджень на тілі ОСОБА_2 не було виявлено, за медичною допомогою до лікаря травматолога та лікаря хірурга він не звертався (т. № 1, а.с. №76); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 07 лютого 2012 року, згідно з яким ОСОБА_2 було розяснено його права заявляти клопотання, подавати скарги на дії і рішення особи, яка провадить оперативно-розшукові дії; йому також було вручено перелік прав та обовязків затриманого, в якому зазначене його право на медичне забезпечення; однак, крім клопотання про допуск до участі у справі захисника, інших клопотань та скарг від ОСОБА_2 не надійшло (т. № 1, а.с. №№ 113-121); копією службового доручення начальника ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області № 6 від 28.01.2012 р., згідно з яким начальнику СКР ОСОБА_4, о/у СКР ОСОБА_5 та о/у СКР ОСОБА_6 28 січня 2012 року з 11.00 год. було доручено проведення заходів по встановленню місця знаходження розшукуваного ОСОБА_2 (т. № 1, а.с. № 128); інформацією ОСОБА_3 ЦРЛ від 10 лютого 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року ОСОБА_2 був доставлений працівниками ОСОБА_3 УМВС ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у відділення швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 ЦРЛ для медичного огляду та освідування на стан алкогольного спяніння; медичний огляд та освідування проводила лікар ОСОБА_10; після освідування ОСОБА_2 працівники міліції забрали його; 28 січня 2012 року до ОСОБА_2 в ізолятор тимчасового тримання двічі викликали бригаду швидкої медичної допомоги; з 28 січня 2012 року ОСОБА_2 у відділення швидкої медичної допомоги, поліклінічне відділення ОСОБА_3 ЦРЛ за медичною допомогою не звертався (т. № 1, а.с. № 168); копією вироку Теплицького районного суду від 07 червня 2011 року, яким ОСОБА_2 засуджено до позбавлення волі на строк пять років один місяць; згідно з відміткою вказаний вирок набрав чинності 16 листопада 2011 року (т. № 1, а.с. № 173); копією розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, від 24 листопада 2011 року, згідно з яким вирок Теплицького районного суду від 07 червня 2011 року, яким ОСОБА_2 засуджено до позбавлення волі на строк пять років один місяць, набрав законної сили 16 листопада 2011 року та підлягає негайному виконанню (т. № 1, а.с. № 174); витягом з Наказу начальника УВС України у Вінницькій області № 549 від 01 жовтня 2010 року, яким капітана міліції ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору карного розшуку ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області (т. № 1, а.с. № 178); витягом з Наказу начальника УВС України у Вінницькій області № 549 від 01 жовтня 2010 року, яким старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області (т. № 1, а.с. № 179); витягом з Наказу начальника УВС України у Вінницькій області № 549 від 01 жовтня 2010 року, яким лейтенанта міліції ОСОБА_6 призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області (т. № 1, а.с. № 180); витягом з Наказу начальника ГУМВС України у Вінницькій

- 5 -

області № 111 від 30 червня 2010 року, яким ОСОБА_5 присвоєно чергове спеціальне звання «старший лейтенант міліції»(т. № 1, а.с. № 181); витягом з Наказу начальника ГУМВС України у Вінницькій області № 111 від 30 червня 2010 року, яким ОСОБА_4 присвоєно чергове спеціальне звання «капітан міліції»(т. № 1, а.с. № 182); довідкою начальника СПС УКЗ України у Вінницькій області, згідно з якою ОСОБА_6 спеціальне звання «лейтенант міліції»присвоєно наказом МВС України № 1040 о/с від 18 червня 2010 року (т. № 1, а.с. № 183); висновком службового розслідування УМВС України у Вінницькій області від 03 лютого 2012 року щодо правомірності застосування працівниками міліції ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області заходів фізичного впливу, наручників та отримання тілесних ушкоджень під час затримання ОСОБА_2 та доданими до цього висновку поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_5, згідно з якими психологом ВПЗ УКЗ УМВС області лейтенантом міліції ОСОБА_18 у межах участі в службовому розслідуванні встановлено, що основним психологічним чинником, що призвів до отримання працівниками тілесних ушкоджень, є суттєва змотивованість особи, що знаходилась у розшуку, на вчинення активного спротиву, агресивних дій, щоб уникнути затримання та відповідальності за вчинення злочину; застосування працівниками міліції ОСОБА_3 УМВС України у Вінницькій області заходів фізичного впливу, спеціальних засобів наручників, що мало місце 28 січня 2012 року під час затримання ОСОБА_2, визнано правомірним; начальник СКР ОСОБА_3 УМВС ОСОБА_4, оперуповноважені СКР ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження отримали в період проходження служби при виконанні службових обовязків; ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надали пояснення, які аналогічні їх показанням, наданим під час допитів (т. № 1, а.с. №№ 185-193); постановою від 19 лютого 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про нанесення йому службовими особами ОСОБА_3 УМВС України ударів кулаками, ногами і пластиковою трубою (т. № 1, а.с. №№ 222-224); копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 285 від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 18.55 год. до ОСОБА_3 УМВС у звязку з поганим станом ОСОБА_2 прибула бригада у складі лікаря ОСОБА_10 та фельдшера ОСОБА_9; ОСОБА_2 предявив скарги на загальну слабкість, болі в лівій половині грудної клітки, які виникли о 18.10 год.; серед обєктивних даних про пацієнта вказано задовільний загальний стан, ясну свідомість, активне положення, відсутність периферичних набряків, а також те, що нижній край печінки не виступає щодо реберної дуги; графа «Місце ушкодження при травмі»порожня (т. № 1, а.с. № 249); копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 286 від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 22.30 год. до ОСОБА_3 УМВС у звязку з поганим станом ОСОБА_2 прибула бригада у складі лікаря ОСОБА_10 та фельдшера ОСОБА_9; ОСОБА_2 предявив скарги на тремор рук, головний біль, болі в серці, підвищення рівня цукру в крові; час від початку цих хвороб від 1 до 3 год.; серед обєктивних даних про пацієнта вказано задовільний загальний стан, ясну свідомість, активне положення, відсутність периферичних набряків; графа «Місце ушкодження при травмі»порожня (т. № 1, а.с. № 250); копією карти амбулаторного медичного огляду № 95 (346) від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 16.30 год. лікар ОСОБА_10 оглянула ОСОБА_2, у якого було встановлено наявність саден кістей (т. № 1, а.с. № 251); копією карти амбулаторного медичного огляду № 96 (347) від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 17.00 год. лікар ОСОБА_10 оглянула ОСОБА_4, у якого було встановлено наявність пошкоджень мяких тканин кістей рук (т. № 1, а.с. № 252); копією карти амбулаторного медичного огляду № 97 (348) від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 17.15 год. лікар ОСОБА_10 оглянула ОСОБА_5, у якого було встановлено наявність пошкоджень мяких тканин рук (саден) (т. № 1, а.с. № 253); копією карти амбулаторного медичного огляду № 98 (349) від 28 січня 2012 року, згідно з якою 28 січня 2012 року о 17.30 год. лікар ОСОБА_10 оглянула ОСОБА_6, у якого було встановлено наявність пошкоджень мяких тканин правої кисті (т. № 1, а.с. № 254); висновком судово-медичної експертизи № 59 від 29 лютого 2012 року, згідно з яким у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці променево-запястного суглобу справа по тильній поверхні, синця в лобній ділянці зліва, які могли виникнути від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів), можливо 28 січня 2012 року, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя; не виключається можливість, що вказані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які посилається потерпілий ОСОБА_6 та при обставинах, які вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи (т. № 2, а.с. №№ 30-31); висновком судово-медичної експертизи № 60 від 29 лютого 2012 року, згідно з яким у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці 1-го пальця лівої кисті, які могли виникнути від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів), можливо 28 січня 2012 року, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя; не виключається можливість, що вказані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які посилається потерпілий ОСОБА_4 та при обставинах, які вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи (т. № 2, а.с. №№ 32-33); висновком судово-медичної експертизи № 61 від 29 лютого 2012 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна на 2-му пальці правої кисті серединної фаланги, синця по зовнішньому краю верхньої надбрівної дуги зліва, які могли виникнути від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів), можливо 28 січня 2012 року, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоровя; не виключається можливість, що вказані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які посилається потерпілий ОСОБА_5 та при обставинах, які вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи (т. № 2, а.с. №№ 34-35); протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 від 19 березня 2012 року(т.№2, а.с.61-67); протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2 від 19 березня 2012 року(т. № 2, а.с. №№ 68-73); протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого ОСОБА_6 від 20 березня 2012 року та фототаблицею і схематичним планом до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 розказав та показав, яким чином ОСОБА_2 при його затриманні 28 січня 2012 року чинив опір працівникам міліції та наніс їм тілесні ушкодження (т. № 2, а.с. №№ 83-101); протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого ОСОБА_5 від 20 березня 2012 року та фототаблицею і схематичним планом до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_5 розказав та показав, яким чином ОСОБА_2 при

- 6 -

його затриманні 28 січня 2012 року чинив опір працівникам міліції та наніс їм тілесні ушкодження (т. № 2, а.с. №№ 102-118); протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю потерпілого ОСОБА_4 від 20 березня 2012 року та фототаблицею і схематичним планом до нього, згідно з якими потерпілий ОСОБА_4 розказав та показав, яким чином ОСОБА_2 при його затриманні 28 січня 2012 року чинив опір працівникам міліції та наніс їм тілесні ушкодження (т. № 2, а.с. №№ 119-136); протоколом виїмки від 21 березня 2012 року, згідно з яким ОСОБА_15 видав компакт-диск коричневого кольору з лицьового боку, який лежав у шухляді столу у службовому кабінеті ОСОБА_15 (т. № 2, а.с. №№ 151-153); протоколом огляду документа від 21 березня 2012 року та фототаблицею до нього, згідно з якими при огляді вилученого при проведенні виїмки компакт-диска було встановлено, що на ньому збережено девять графічних файлів із зображеннями верхнього одягу, що має пошкодження, та обличчя молодої особи, на якому наявні ділянки червоного, коричневого кольорів та набряк (т. № 2, а.с. №№ 154-163); речовим доказом - компакт-диском з маркуванням «*Artex CD-R 52x speed 700 MB 80 MIN*»із збереженими на ньому зображеннями верхнього одягу потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, а також обличчя потерпілого ОСОБА_6 (т. № 2, а.с. №№ 164-165).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази підсудного, потерпілих та свідків, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків, та за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та злочином невеликої тяжкості, те, що він посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє малолітніх дітей, які хворіють і потребують лікування. Обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів. На підставі викладеного, враховуючи особу винного та обставини справи, суд вважає, що необхідно призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі. Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив кілька злочинів, необхідно застосувати ч.1 ст.70 КК України, і призначити покарання за сукупністю злочинів. При цьому остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст..71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки ОСОБА_2 вчинив новий злочин після постановлення вироку Теплицького районного суду Вінницької області від 07 червня 2011 року. Невідбута частина покарання за попереднім вироком становить 5 років 19 днів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

засудив :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, і призначити покарання за ч.2 ст.342 КК України - у виді арешту строком чотири місяці, за ч.2 ст.345 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання призначених покарань з врахуванням положень п.а ч.1 ст.72 КК України у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання приєднати частково невідбуте за вироком Теплицького районного суду від 07 червня 2011 року покарання, і остаточно до відбування ОСОБА_2 призначити пять років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 07 лютого 2012 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню утримання під вартою.

Речовий доказ компакт-диск «*Artex CD-R 52x speed 700 MB 80 MIN*»- зберігати при справі.

На вирок може бути подано апеляцію протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: