Справа № 11-151/11 Головуючий у І інстанції Лихошерст
Провадження №
Категорія - Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Навозенко Л.С., Антипець В.М.,

за участю потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої ОСОБА_3,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2010 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, непрацюючий, військовий пенсіонер, офіцер запасу, не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Позов потерпілої задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_4І на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2Q00 грн., матеріальної шкоди 452 грн.71 коп., та в рахунок відшкодування витрат на юридичну допомогу адвоката 2000 грн., всього 4452 грн. 71 коп.

Судом ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 14 листопада 2009 року близько 17-ї години, він прийшов до садиби ОСОБА_2, яка знаходиться по вулиці Щорса, 4/1 в м. Щорсі Чернігівської області, і в дворі садиби в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних стосунків з приводу майнових відносин зі своєю колишньою тещею ОСОБА_2,схопив її за одяг, умисно наніс декілька ударів кулаком в область щелепи, звалив на землю, і наніс декілька ударів кулаком в область грудної клітини. Від нанесених ударів ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців та забиття мяких тканин лівої підпахової та лівої підщелепної ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В своїй апеляції засуджений просить вирок суду скасувати, а справу закрити. Зазначає що свою вину в інкримінованому йому злочині не визнає. Вказує на те, що в ході судового засідання потерпіла давала пояснення, які є необгрунтованими, що вона здійснювала тиск на свідка ОСОБА_5, за що її видалили з зали судових засідань. Вважає що суд не дав належної оцінки показань свідків, не викликав свідка який здійснював дослідчу перевірку за заявою потерпілої, хоча 14.11.2009 року було прийнято рішення про його допит, а також не були наведені підстави чому суд віддав перевагу поясненням потерпілої, а не йому. Зокрема звертає увагу на скаргу потерпілої де вказується що він перебував у стані алкогольного спяніння, чим намагалася ввести суд в оману. Також не погоджується з доводами якими ОСОБА_2 обґрунтувала свій позов щодо моральної шкоди оскільки він документально ніяк не підтверджується. Вказує на те, що в справі відсутні будь-які докази того, що потерпіла отримала зазначені тілесні ушкодження саме в результаті його дій. Не погоджується з відшкодуванням витрат на юридичну допомогу, оскільки вважає що адвокат ОСОБА_6 не мав права приймати участь у справі, оскільки раніше надавав йому правову допомогу, на підтвердження цього посилається на копію позовної заяви, яка подавалась в суді першої інстанції, та консультував його з приводу стягнення грошей з потерпілої.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1< ст. 125 КК України, є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам. Доводи засудженого про недоведеність його вини позбавлені підстав і спростовуються наступними доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Як вбачається із протоколу усної заяви ОСОБА_2 від 14 листопада 2009 року, потерпіла пояснила дільничному інспектору, що цього ж дня 14 листопада 2009 року збоку ОСОБА_4 щодо неї були вчинені протиправні дії, які виразились в нанесенні їй тілесних ушкоджень- а саме двох ударів кулаком в обличчя від яких вона впала на землю.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 14 листопада 2009 року до неї на подвіря прийшов її колишній зять ОСОБА_4 і став вимагати гроші, які він нібито витратив на її дочку. Потім схопив її за одяг, умисно наніс декілька ударів кулаком в область щелепи, звалив на землю, і наніс декілька ударів в область грудної клітини. В результаті побиття у неї малися тілесні ушкодження, зламалася вставна щелепа.

Зазначені пояснення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вони надали в судовому засіданні, та висновком судово-медичної експертизи, згідно якої у потерпілої малися тілесні ушкодження у вигляді синців та забиття мяких тканин лівої підпахової та лівої підщелепної ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися 14.11.2009 року від дії тупих твердих предметів при обставинах, вказаних ОСОБА_2, як мінімум двома ударами. Екшерт вважає малоймовірним утворення тілесних ушкоджень при падінні.

Щодо посилань засудженого про те, що суд безпідставно не задовольнив клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_10 не узгоджується з матеріалами справи, оскільки суд його задовольнив, але свідок ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, і за згодою учасників розгляду справи, в тому числі і ОСОБА_4, суд постановив розглядати справу без його участі.

Не знайшли свого підтвердження і доводи засудженого про те, що у справі є не скасована постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки дільничним інспектором в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_4 було відмовлено за ст. 296 КК України, за порушення громадського порядку, за відсутності у його діях саме цього складу злочину, а не з приводу умисного легкого тілесного ушкодження. Рішення щодо ОСОБА_4 за ст. 125 КК України органом дізнання не приймалося, оскільки відповідно до" ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені ст. 125 КК України порушуються тільки судом і не інакше як за скаргою потерпілого.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, оскільки вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень.

Дії засудженого вірно кваліфіковані за ч.І ст.125 КК України.

Міра покарання призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

При призначенні покарання судом було враховано те, що ОСОБА_4 вчинив злочин вперше, невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, має ряд хронічних захворювань, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин які помякшують покарання.

Судом першої інстанції було вірно визначено розмір моральної шкоди за позовом потерпілої у розмірі 2000 грн., оскільки повністю відповідає відшкодуванню тих моральних страждань, яких їй було завдано, та матеріальної шкоди в звязку з пошкодженням зубного протеза, у ро5мірі 452 грн. 71 коп.

Стягненню на користь потерпілої підлягають і витрати на юридичну допомогу, оскільки її інтереси в суді представляв адвокат ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2010 року відносно ОСОБА_4 без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_12