АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ч.1 ст.122 КК України С.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Давиденка Е.В., Костенка В.Г.

з участю прокурора Гриня Н.Г.

представників потерпілого ОСОБА_2

і ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та підсудного ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінальної справи за апеляцією представників потерпілого на постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2011 року.

Даною постановою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватний підприємець, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, -

звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п.«в» ст.1, ст.6 Закону України « Про амністію в 2011 році» та кримінальна справа стосовно нього за ч.1 ст. 122 КК України провадженням закрита.

По справ вирішено питання речових доказів.

Згідно постанови суду ОСОБА_5 5 липня 2009 року близько 19 год. біля магазину «Червона калина» в с. Яреськи Шишацького району в ході сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, ударами рук умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівого передпліччя.

В апеляції представників неповнолітнього потерпілого ставиться питання про скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону. Вважають, що досудовим і судовим слідством діям ОСОБА_5 дана невірна кваліфікація, так як тілесні ушкодження потерпілому були нанесені в громадському місці, а тому дії підсудного повинні були бути кваліфіковані і за ч.1 ст. 296 КК України.

Крім того, один із представників потерпілого не був повідомлений про дату розгляду справи, що не дало йому змоги висловити свою думку, а також суд, при застосуванні акту амністії, не зважив на те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши пояснення неповнолітнього потерпілого та його представників, які підтримали апеляцію та вважають, що суд безпідставно застосував амністію, думку підсудного та його захисника про безпідставність апеляції, промову прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія судів не вбачає підстав для її задоволення.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини скоєного ОСОБА_5 злочину, який органом досудового слідства та судом правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, і відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про амністію в 2011 році» від 8 серпня 2011 року підлягають звільненню від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим законом, особи, які підпадають під дію ст.1 цього закону.

Згідно п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію в 2011 році» особи, які вчинили злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є не тяжкими або особливо тяжкими, та на день набрання чинності цим Закону мають дітей, яким не виповнилось 18 років звільняються від покарання.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 має двох дітей, яким не виповнилось 18 років, і стосовно яких підсудний не позбавлений батьківських прав.

Свою вину у вчинені даного злочину підсудний ОСОБА_5 визнав та дав свою згоду на застосування акту амністії.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду про застосування стосовно ОСОБА_5 Закону України « Про амністію в 2011 році» є обґрунтованим та законним.

Доводи, викладені в апеляції представників неповнолітнього потерпілого про невірну кваліфікацію дій підсудного є безпідставними, так як ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження потерпілому на грунті раніше виниклих неприязних стосунків, умислу на порушення громадського порядку та мотиву явної неповаги до суспільства в діях винного не вбачається, а тому дії ОСОБА_5 не можуть додатково кваліфікуватись за ч.1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про амністію в 2011 році» притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності за інші діяння не є перешкодою для застосування акту амністії, у звязку з чим твердження апелянтів про безпідставне застосування амністії є неспроможними.

Крім того, виходячи з вимог ч.1 ст. 9 Закону України « Про амністію в 2011 році» заперечувати проти застосування амністії можуть тільки обвинувачений, підсудний або засуджений, і перелік цих осіб є вичерпним, а тому заперечення будь-яких третіх осіб, в тому числі і потерпілих, не можуть братись до уваги, так як встановлення кримінальної відповідальності та звільнення від неї є виключною прерогативою держави, а тому відсутність одного з представників потерпілого в судовому засіданні не є істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію представників неповнолітнього ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2011 року про звільнення від кримінальної відповідальності згідно акту амністії ОСОБА_5 - залишити без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_7. ОСОБА_8.