Справа № 346/99/16-к
Провадження № 1-кп/346/55/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/55/2016 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодноразово судимого, останній раз судимий за вироком Коломийського міськрайонного суду від 27.11.2013 року за ст.395 КК України до покарання у виді арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно постанови Коломийського міськрайонного суду від 6 березня 2015 року було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку з 22.00 год до 5.00 год. ранку, заборона виїзду за межі Коломийського району без дозволу начальника Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, зобов`язання явки першої та третьої суботи щомісяця з 8.00 год. до 10.00 год. на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС, заборони відвідування закладів, де продаються на розлив спиртні напої. Однак обвинувачений Файштигер в порушення вказаного рішення суду та ст.9 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 1994 року, порушив встановлені йому судові обмеження під час адміністративного нагляду при наступних обставинах.

Так, при перевірці дотримання обвинуваченим правил адміністративного нагляду в період з 16.11.2015 року по 27.11.2015 року після 22.00 год. інспектором Коломийського ВП ГУНП МВ в Івано-Франківській області ОСОБА_5 було встановлено, що останній був відсутній. В ході проведення заходів,направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , було встановлено,що останній в період часу з 16.11.2015 року по 27.11.2015 року,діючи умисно,усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,з метою ухилення від адміністративного нагляду,самовільно,без дозволу Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області,залишив постійне місце проживання та перебував в АДРЕСА_2 у свого знайомого ОСОБА_6 .

Крім того, 4.04.2015р., 18.04.2015р., 2.05.2015р., 16.05.2015р., 6.06.2015р., 20.06.2015р., 4.07.2015р., 18.07.2015р., 1.08.2015р., 15.08.2015р., 7.11.2015р., 21.11.2015р., та 5.12.2015р. обвинувачений ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС України в Івано-Франківській області за що на останнього було складено адміністративні протоколи та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду порушив обмеження, передбачені п.п.1,2 постанови Коломийського міськрайонного суду від 6.03.2015 року про встановлення адміністративного нагляду відносно нього, а саме п.1 заборона виїзду за межі Коломийського району без дозволу начальника Коломийського МВ УМВС, п.3 зобов`язання явки першої та третьої суботи щомісяця до 10.00 год. на реєстрацію в Коломийський МВ УМВС України в Івано-Франківської області та ст.9 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 1994 року.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі і на нього були покладені обов`язки щодо реєстрації в органах міліції та зобов`язання не залишати своє місце постійного проживання. Однак, оскільки його будинок, в якому він проживає в с.Пилипи Коломийського району знаходиться в аварійному стані, то він вирішив переїхати в с.Уторопи Косівського району до свого знайомого ОСОБА_6 . В середині листопада 2015 року він переїхав на тимчасове проживання в с.Уторопи Косівського району, де знаходився до кінця листопада 2015 року,а в подальшому повернувся в с.Пилипи Коломийського району. Після цього його було викликано до Коломийського відділу поліції, де він надав пояснення з приводу своєї відсутності. Відповідно на час своєї відсутності по місцю свого проживання, він не прибував на реєстрацію до Коломийського ВП ГУНП.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити покарання 1(один) місяць арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити на взяття під вартою - з 9 лютого 2016 року, 13.00 год.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1