Справа №576/1582/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/631/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000875 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської обалсті від 20 серпня 2015 року яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець станції Криловська, Павловського району, Краснодарського краю, Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень з призначенням покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ст.ст. 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку та ухвалення нового обвинувального вироку.

Відповідно до обвинувального вироку ОСОБА_8 08 вересня 2014 року, близько 22.00 год. шляхом проникнення до приміщення гаража, розташованого біля будинку АДРЕСА_2 , здійснив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 2294 грн. 60 коп.. Серед викраденого майна була банківська картка Ощадбанка разом з пін кодом, належна ОСОБА_11 , із використанням якої в послідуючому ОСОБА_8 , здійснив таємне викрадення грошових коштів потерпілого з банкомату на загальну суму 1390 грн..

21 вересня 2014 року, близько 09.00 год. шляхом проникнення до приміщення гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Прогрес» по вул. 40 років Перемоги у місті Глухів, Сумської області, Берка здійснив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом - мопедом Дельта CX50QT B, вартістю 1360 грн., який належить ОСОБА_12 , проте був затриманий членами кооперативу.

В один із днів з 18 по 21 жовтня 2014 року, близько 08.00 год. шляхом проникнення до приміщення гаража, розташованого на території гаражного кооперативу «Прогрес» по вул. 40 років Перемоги у місті Глухів, Сумської області, Берка здійснив таємне викрадення майна належного ОСОБА_13 на загальну суму 13828 грн. 50 коп..

В апеляційні скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляції мотивує тим, що судом не правильно враховано дані про особу обвинуваченого, із трьох вчинених Берка злочинів три є тяжкими, вчинені протягом тривалого періоду часу, обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також те, що обвинувачений ніде не працює та не має тісних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим судом безпідставно було застосовано положення ст. 75 КК України.

Також судом не вирішено питання процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів відповідно до ст. 122 ч. 2 КПК України.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий,

яким ОСОБА_8 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні з призначенням покарання: за ст. 185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ст.ст. 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Стягнути з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 2775 грн. 42 коп..

Від адвоката ОСОБА_14 надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Адвокат вважає вирок суду законним і обґрунтованим, апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і вважав за необхідне вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції, обвинуваченого та адвоката, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, апеляційну скаргу прокурора такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК України, за обставин, зазначених у вироку в апеляції прокурора не оспорюється.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, з`явлення з зізнанням, повне відшкодування шкоди потерпілим, позитивні характеристики, наявність вагітної співмешканки, відсутність обтяжуючих покарання обставин і призначив покарання в межах санкцій ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України. Що стосується призначеного покарання за ст.ст. 15 ч.2, 289 ч.2 КК України, то суд навівши обставини, що пом`якшують покарання винайшов за можливе застосувати положення ст. 69 КК України і призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті, умотивувавши при цьому своє рішення.

Суд при призначенні ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, врахувавши тяжкість злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, прийнявши рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Із таким рішенням суду погодилась і колегія суддів, взявши до уваги думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання. Потерпіла ОСОБА_12 звернулася до суду із заявою суворо не карати обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_16 щодо виду та розміру покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи положення ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначення покарання.

Що стосується вимог апеляційної скарги в частині вирішення витрат на залучення експертів у даному кримінальному провадженні, то вони є обґрунтованими і вирок в цій частині підлягає зміні.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини кримінального правопорушення та призначивши ОСОБА_8 покарання в межах закону, допустив порушення вимог ст. 124 та ст. 374 КПК України стосовно розподілу процесуальних витрат, зокрема, витрат на залучення експерта, які в разі ухвалення обвинувального вироку, повинні бути стягнуті судом з обвинуваченого на користь держави.

За змістом ч.2 ст. 124, п.13 ч.1 ст. 368, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на користь держави.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування було залучено експерта для проведення судово трасологічної, товарознавчої, автотоварознавчої експертиз (а.с. 72, 78, 82, 91, 96, 100, 104, 110), розмір витрат експертиз, згідно довідок про витрати на їх проведення складає 2775 грн. 42 коп.. Оскаржуваний вирок не містить рішення щодо стягнення витрат на залучення експерта в сумі 2775 грн. 42 коп..

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора про стягнення витрат на залучення експерта з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави є обґрунтованою і вирок суду підлягає зміні.

Також колегія суддів погодилась із твердженням прокурора про допущену судом помилку при написанні мотивувальної частини вироку.

Згідно вимог ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форма вини і мотиви кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у скоєнні трьох епізодів злочинної діяльності та формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинної діяльності допустив у мотивувальній частині зайве посилання на обвинувальний акт, яке виклав за таким змістом «За складеним у справі обвинувальним актом на ОСОБА_8 останній звинувачується в тому, що він :». Зазначена вказівка суду підлягає виключенню із мотивувальної частини вироку.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення трасологічної, товарознавчої, автотоварознавчої експертиз у розмірі 2775 грн. 42 коп..

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівку «За складеним у справі обвинувальним актом на ОСОБА_8 останній звинувачується в тому, що він:»

В решті вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4