Справа № 425/496/15-к
Провадження № 11кп/782/183/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року Апеляційний суд Луганської області у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участі:

прокурора: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 червня 2015 року, яким

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Рубіжне Луганської області, українця,

громадянина України, який має спеціальну

середню освіту, не працює, не одружений, не має

судимості в силу ст.89 КК України, зареєстрований

і проживає за адресою:

АДРЕСА_1

Засуджено за ст.185ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м.Рубіжне Луганської області, українця,

гр.України, який має неповну середню освіту,

не працює, не одружений, раніше судимий:

1/ 21.06.2004р. Рубіжанським міським судом за ст.185ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у вигляді 2 років;

2/26.11.2004р. Лисичанським міським судом Луганської області за ст.185ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком у вигляді 2 років;

3/ 20.02.2006р. Рубіжанським міським судом за ст.307ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно зі ст.71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Лисичанського міського суду від 26.11.2004р., остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; початок строку з 15.12.2005р.; постановою Полтавського районного суду від 21.07.2009р. звільнений умовно-достроково 29.07.2009р., не відбутий строк покарання 1рік10місяців 16 днів;

4/03.08.2011р. Рубіжанським міським судом Луганської області за 185ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком у вигляді 2 років;

5/15.05.2012р. Рубіжанським міським судом за ст.395 КК України до 6 місяців арешту, згідно зі ст.ст.71, 72 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Рубіжанського міського суду від 3.08.2011р., остаточне покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі; початок строку з 25.04.2012р., звільнений 24.10.2014р за відбуттям терміну покарання; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Засуджено за ст.185ч.3 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_14 обчислено з 24.01.2015 року.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 витрати на залучення експертів у розмірі 1106грн. 56коп. по 553грн.28коп. з кожного на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_15 і ОСОБА_14 визнані винними в наступному:

23 січня 2015 року приблизно о 15год.30хв., ОСОБА_15 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, маючи при собі ключі від вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи про те, що у приміщенні вищевказаної квартири знаходиться ноутбук, який належить ОСОБА_16 , запропонував своєму брату ОСОБА_14 вчинити таємне викрадання зазначеного майна.

Після цього ОСОБА_12 , домовившись з ОСОБА_14 про спільне вчинення злочину, реалізуючи свій злочинний умисел, прибули до вхідних дверей квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 за допомогою раніше підготовленого ключа відкрив замок від вхідних дверей.

Діючи повторно, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, проникли до квартири, де з кімнати таємно викрали ноутбук марки «LENOVO» вартістю 1500грн. та оптичну бездротову комп`ютерну мишку вартістю 257грн.60коп., заподіявши ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 1757грн,60грн.

Прокурор прокуратури міста Рубіжне відмовився від поданої апеляційної скарги на вирок суду.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 , як вбачається з її смислу, ставиться питання про зміну вироку, він вважає його необґрунтованим та несправедливим, оскільки він вину свою визнав, з боку потерпілого претензій до нього немає.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_14 ставить питання про пом`якшення покарання до 4 років позбавлення волі або залишити покарання, призначене вироком суду, або скасувати вирок, вказує на те, що суд не врахував пом`якшуючи покарання обставини, а саме: вину свою визнав, від співробітників міліції не переховувався, потерпілому повернуто вкрадене майно і він претензій не має, тому він вважає вирок суду не справедливим та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_15 , як вбачається із її смислу, ставить питання про скасування вироку, посилається на необґрунтованість та несправедливість вироку, вказує, що по відношенню до нього з боку співробітників міліції мали місце неправомірні дії, застосовувалась фізична сила, при цьому співробітники міліції вимагали щоб він зізнався в скоєнні крадіжки ноутбука у сусіда; вказує на те, що порушено його права на досудовому слідстві, так як йому не було надано захисника, його брата змусили написати про те, що вони скоїли крадіжку удвох з братом, але докази його вини відсутні; посилається на те, що в ході слідчого експерименту ні йому, ні понятим права не роз`яснювались; в квартирі потерпілого він раніше бував з братом та бачив, де стоїть там ноутбук, тому зміг показати під час слідчого експерименту; при закінченні досудового розслідування він нічого по справі не підписував, тому йому не зрозуміло, як справу направлено слідчим до суду.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_12 просить постановити справедливе рішення, посилається на те, що вирок стосовно нього сфабриковано, суд не прийняв до уваги ті обставини, що він працював, що у нього вагітна дівчина, він характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, вказує на те, що адвокат не був присутнім при проведенні слідчого експерименту, права під час якого ні йому, ні понятим не роз`яснювались слідчим.

Заслухавши доповідача, захисників адвокатів ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , думку потерпілого ОСОБА_6 , який покладався на розсуд суду при прийнятті рішення, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинувачених та вважав, що вирок суду підлягає залишенню без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги з доповненнями обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_12 і ОСОБА_14 в скоєні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, підтверджується зібраними доказами, відповідає фактичним обставинам справи.

Так, із пояснень обвинуваченого ОСОБА_14 суду вбачається, що він за допомогою ключа, про який брат розповідав йому раніше, що йому дав його сусід, відкрив двері та зайшов до квартири сусіда, де побачив ноутбук і вирішив зайти в інтернет. Оскільки ноутбук був відключений, то він, щоб не сидіти в квартирі сусіда, вирішив взяти ноутбук покористуватися, та відніс його до матері додому, де він теж проживав. Працівники міліції сказали, щоб він з братом говорив, що здійснювали крадіжку разом, їм нічого не буде, отримають умовно.

Потерпілий ОСОБА_18 підтвердив в судовому засіданні, що 23.01.2015 року приблизно о 15 годині із співмешканкою пішли з дому, повернувшись о 19 годині, виявив крадіжку ноутбука. Ключ від своєї квартири він давав ОСОБА_19 влітку 2014 року з тою метою, щоб той міг забрати свої ключі від квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Він давав ключ ОСОБА_12 на місяць, в квартирі не дозволяв більше нічого брати. По закінченні місяця він порахував, що ОСОБА_20 повернув йому ключ. В квартиру проникли 23.01.2015 року проти його волі і викрали ноутбук.

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що приблизно взимку 2015 року вона, а також ОСОБА_22 була запрошена працівниками міліції в якості понятої в чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Приблизно через неділю її та ОСОБА_22 запросили в якості понятих до квартири потерпілого АДРЕСА_4 , велася відеозйомка і ОСОБА_20 , щодо ОСОБА_23 вона не пам`ятає, показував, де стояв ноутбук, як вони від`єднали дроти і забрали ноутбук, ніхто його не примушував. Все це супроводжувалось його розповіддю.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що до неї додому за адресою: АДРЕСА_5 ОСОБА_25 приніс ноутбук, який поставив під ліжко, а їй пояснив, що ноутбук він взяв у сусіда і завтра його віднесе.

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 23.01.2015 року квартири матері братів ОСОБА_26 вбачається, що під ліжком у спальні було виявлено ноутбук марки « Lenovo», зарядний пристрій до нього та оптичну комп`ютерну мишку;

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2015 року за участю ОСОБА_12 вбачається, що він у присутності свого захисника та понятих розповів та показав на місці, як він разом з братом ОСОБА_14 викрали майно із квартири потерпілого.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2015р. за участю ОСОБА_14 останній показав в присутності захисника та понятих, розповів як він разом з братом ОСОБА_27 проникли до приміщення квартири потерпілого та викрали належне йому майно.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані докази, дав їм оцінку та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_12 і ОСОБА_14 в скоєнні таємного викрадання чужого майна /крадіжка /, поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_14 , крім того, повторно, правильно кваліфікував дії обвинувачених за ч.3ст.185 КК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 щодо невизнання своєї провини в скоєнні крадіжки та пояснення ОСОБА_14 в частині того, що він скоїв крадіжку сам без брата ОСОБА_12 були предметом розгляду в суді першої інстанції, і суд дав їм належну оцінку, яка не викликає сумніву у апеляційного суду.

Згідно ч.4ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на

показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Тому посилання ОСОБА_12 в апеляційній скарзі на те, що по відношенню до нього з боку співробітників міліції мали місце неправомірні дії, застосовувалась фізична сила, при цьому співробітники міліції вимагали щоб він зізнався в скоєнні крадіжки ноутбука у сусіда є підставою для оскарження обвинуваченим дій співробітників міліції прокурору, і не є підставою для скасування вироку суду, оскільки дані обставини ніяким чином на вплинули на показання обвинуваченого ОСОБА_12 , який в суді не визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про порушення його права на захист на досудовому слідстві та не забезпечення участі захисника апеляційний суд вважає позбавленими обґрунтування, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, йому роз`яснювалось право підозрюваного на захист і захисник адвокат ОСОБА_28 , про участь якого заявив обвинувачений, був присутнім під час проведення слідчих дій.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 на те, що в ході слідчого експерименту ні йому, ні понятим права не були роз`яснені, є неспроможними, так як, відповідно до протоколу слідчого експерименту від 24.01.2015 року, в якому вказано, що зауважень від учасників слідчого експерименту не надійшло, і підписано всіма його учасниками, а саме: адвокатом ОСОБА_28 , обвинуваченим ОСОБА_12 понятими ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , вказано про роз`яснення процесуальних прав учасникам кримінального провадження, в тому числі і підозрюваному ОСОБА_12 , про що є його підпис.

Апеляційний суд знаходить посилання ОСОБА_12 в апеляційній скарзі на те, що його брата змусили в ході досудового розслідування написати про те, що вони скоїли крадіжку удвох, а докази його вини відсутні, також на те, що в квартирі потерпілого він раніше бував з братом та бачив, де стоїть ноутбук, тому зміг показати під час слідчого експерименту, безпідставними, оскільки суд обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у скоєнні кримінального правопорушення, належним чином оцінивши в сукупності докази, які були досліджені в судовому засіданні.

Позбавлені обґрунтування доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно того, що при закінченні досудового розслідування він нічого по справі не підписував, тому йому не зрозуміло, як справу направлено слідчим до суду.

Як вбачається з розписки ОСОБА_12 від 17 лютого 2015 року, підписаної ним, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження /л.с.8 /, ОСОБА_12 отримав копію обвинувального акта у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.293 КПК України, і копію реєстру матеріалів досудового розслідування, згідно якого підозрювані ознайомлені з матеріалами досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_31 та ОСОБА_14 ,

суд, відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості злочину, дані про особи винних ОСОБА_14 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, ОСОБА_12 , який не має судимості в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, обставини, які обтяжують покарання, та навів їх у вироку. Обставин, які б пом`якшували покарання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , судом не встановлено.

Призначене судом покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особи обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_14 та ОСОБА_32 щодо суворості призначеного їм покарання та неврахування судом всіх даних про особу і пом`якшуючих покарання обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

За таких обставин апеляційний суд вважає вирок суду таким, що підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 24 червня 2015 року стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_14 залишити без змін, а апеляційні скарги з доповненнями обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_14 без задоволення.

СУДДІ:

--------------------------- ----------------------------- -----------------------