В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
«06» листопада 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова обвинувальний акт від 25.12.2014р. у кримінальному провадженні №0004661 від 07.10.2015р., за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянки України, українки, має середню освіту, незаміжня, дітей немає, працює касиром в ТОВ «Посад», інвалідності не має, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 :

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
06.10.2015р., близько 23-00 год., ОСОБА_4 разом із своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , прийшла до розважального центру «Галактика», що розташований за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня 12-А, де почала відпочивати, вживати спиртні напої. Близько 02-20 07.10.2015р. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні розважального закладу «Галактика» за своїм столиком, на деякий час залишилась сама, після чого звернула увагу на жіночу сумочку, що належала її знайомій ОСОБА_5 , що перебувала без догляду, у зв`язку з чим у неї раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна, що там знаходилось. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та маючи корисну мету, спрямовану на особисте збагачення, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, відкрила сумочку ОСОБА_5 , звідки таємно викрала гаманець ОСОБА_5 , який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились банківськи картки на ім`я останньої та грошові кошти у розмірі 1400 гривень. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним за власним розсудом.

Під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 06.11.2015р. укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди сторони узгодили формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію, істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка повністю компенсована та потерпіла немає претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст.474 КПК України передбачено, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до норм ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди для обвинуваченої та потерпілої, які передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просили зазначену угоду затвердити, при цьому обвинувачена повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши прокурора, обвинувачену та потерпілу, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 06.11.2015р., укладеної під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Процессуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази, а також відомості про їх місце знаходження та їх рух прокурором в судовому засіданні не надані, тому суд долю речових доказів цим вироком не вирішує.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 06.11.2015р. під час судового провадження між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0004661.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1