Кримінальне провадження № 1-кп/760/326/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 06 жовтня 2015 року до ЄРДР за № 0009739, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каспі (Республіка Грузія), грузина, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, одруженого, такого, який має на утриманні малолітню дитину, не працює, без постійного місця проживання та реєстрації в м. Києві та на території України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 06.10.2015 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи на Залізничному вокзалі, що розташований на пл. Вокзальній, 1 в м. Києві, та помітивши раніше невідомого ОСОБА_7 , який в цей час відпочивав в залі очікування вищевказаного вокзалу, тримаючи поряд з собою на підлозі належну йому сумку, вирішив викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з метою наживи та власного матеріального збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , приблизно о 03 годині 00 хвилин, підійшов до ОСОБА_7 та раптово, шляхом ривка, відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: сумку, вартістю 300 гривень, в якій знаходилися джинси, вартістю 300 гривень, рушник, вартістю 100 гривень, барсетка, вартістю 30 гривень, в якій знаходилися косметичні засоби на загальну суму 200 гривень, шльопанці, вартістю 70 гривень, набір постелі, вартістю 150 гривень, залізний лоток для їжі, вартістю 20 гривень, спортивні штани, вартістю 80 гривень, футболка, вартістю 80 гривень, викрутка, вартістю 50 гривень, щітка для чистки одягу, вартістю 20 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 4100», вартістю 200 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку грошей не було, мобільний телефон марки «Нокіа 1112», вартістю 150 гривень.
Відкрито викравши вказане вище майно, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2115 гривень.
Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у відкритому викраденні 06.10.2015 року, приблизно о 03 год. 50 хв., в залі очікування на Залізничному вокзалі, що розташований на пл. Вокзальній, 1 в м. Києві, чужого майна, а саме сумки, вартістю 300 гривень, в якій знаходилися джинси, вартістю 300 гривень, рушник, вартістю 100 гривень, барсетка, вартістю 30 гривень, в якій знаходилися косметичні засоби на загальну суму 200 гривень, шльопанці, вартістю 70 гривень, набір постелі, вартістю 150 гривень, залізний лоток для їжі, вартістю 20 гривень, спортивні штани, вартістю 80 гривень, футболка, вартістю 80 гривень, викрутка, вартістю 50 гривень, щітка для чистки одягу, вартістю 20 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 4100», вартістю 200 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку грошей не було, мобільний телефон марки «Нокіа 1112», вартістю 150 гривень, яке належить потерпілому ОСОБА_7 (грабіж), при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в його обвинуваченні, вартість майна, яке він раптово, шляхом ривка відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_7 .

Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлених в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося, та просив вибачення у потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_6 , в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , судом визнається доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив умисний, корисливий злочин. Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №913 від 27.10.2015 року Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 осудний, у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється, останній на будь-який психічний розлад не страждав; за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 на будь-який психічний розлад не страждає і за своїм психічним станом у теперішній час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає, а виявляє ознаки епізодичного вживання наркотичних речовин та ознаки епізодичного зловживання алкоголем; протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує; за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Щире каяття та визнання вини у вчиненому судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку державного обвинувачення, із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відношення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, у зв`язку з поверненням в повному обсязі викраденого майна, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та матеріальної шкоди, а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

Обране обвинуваченому таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання. За вказаних обставин суд вважає, що визнання вини в судовому засіданні з боку обвинуваченого та відсутність завданого збитку істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Попереднє ув`язнення, відповідно до статті 1 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення», є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищенаведені вимоги закону, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, при цьому, слід врахувати, що ОСОБА_6 утримувався у Київському СІЗО з 20.12.2015 року по 11.02.2016 року та з 06.10.2015 року по 08.10.2015 року.

Таким чином, вказаний вище строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 підлягає зарахуванню у строк призначеного покарання за правилами згаданого закону.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, у зв`язку з поверненням у повному обсязі викраденого майна.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України у м. Києві та Київській області, до набрання вироком чинності, - залишити без змін.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 20.12.2015 року, тобто з моменту затримання, в який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого у межах цього кримінального провадження з 20.12.2015 року по 11.02.2016 року та з 06.10.2015 року по 08.10.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- сумку, в якій знаходилися: джинси, рушник, футболка, светр, барсетка, в якій знаходилися косметичні засоби, шльопанці, набір постелі, залізний лоток для їжі, спортивні штани, футболка, викрутка, щітка для чистки одягу, мобільний телефон марки «Нокіа 4100», в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон марки «Нокіа 1112», які були вилучені у ОСОБА_6 06.10.2015 року в ході огляду місця події та передані на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_7 , як власника.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: