Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року у кримінальному провадженні №0003298 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лотівка Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого старшим офіцером фельдзв`язку відділу ГУ ДФС в м.Рівне, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

з участю:

прокурора : ОСОБА_7 ,

потерпілої : ОСОБА_5 , представника потерпілої : ОСОБА_8 ,

захисника : ОСОБА_9 ,

обвинуваченого : ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

_______________________________________________________________________________ Справа № 11 кп/787/87/2016 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_10 Категорія : ч.2 ст.125 КК України Доповідач : ОСОБА_1 . Як встановлено вироком суду, 08 червня 2014 року близько 20-21 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №39 по вул.О.Теліги в м.Рівне, на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_5 , умисне, наніс їй два удари ногою в область тулуба, завдавши легкі тілесні ушкодження у вигляді двох крововиливів на передній поверхні грудної клітки. Відразу після цього, ОСОБА_6 , умисно, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , завдавши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді рани в ділянці перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, рани на спинці носа та садна на переніссі.
В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:
- прокурор , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_11 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає суду незаконним у зв`язку із невідповідістю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на те, що судом не надано належну оцінку тому, що обвинувачений винуватим у вчиненні злочину не визнав; злочин вчинив щодо особи жіночої статті; завдану майнову та моральну шкоду, пов`язану із заподіянням тілесних ушкоджень , не відшкодував взагалі; не враховано позицію потерпілої та призначено найм`якше покарання із передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 240 годин;
- потерпіла ОСОБА_5 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає суду незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування своїх вимог потерпіла покликається на те, що судом не враховано, що обвинувачений вчинив злочин на грунті неприязних відносин, щодо жінки, будучи при цьому працівником правоохоронних органів та має спеціальне звання-капітан міліції, не примирився з нею, а тому вважає, що призначене покарання у виді штрафу за своїм видом є явно несправедливим внаслідок м`якості. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 місяців;

- обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказує, що висновки суду суперечать дослідженим під час судового розгляду доказам. Вказує, що суд вибірково підійшов до оцінки всіх пошкоджень, вибрав лише три удари, хоча у висновку експерта №574 від 18 червня 2014 року виявлено більше тілесних ушкоджень, ніж вказано у формулюванні обвинувачення. На думку обвинуваченого, суд обгрунтовуючи правову кваліфікацію його дій, виклав неповно, вибірково показання потерпілої, свідків, експерта ОСОБА_12 , умисно упущено показання , які свідчать про відсутність його вини в інкримінованому правопорушенні. Просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо нього з ч.2 ст.125 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора Бернадської ОСОБА_13 на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_8 , які просять задовільнити їх апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які просять вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю в діях складу злочину, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка.
Так кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України настає за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Обов`язковою ознакою складу вказаного злочину є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досліджених у суді першої інстанції доказів обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що 08 червня 2014 року біля 20.30 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_14 зробили зауваження його дитині ОСОБА_15 , а також звинуватили його в тому, що він п`яний та повідомили , що будуть знімати його на відео. В подальшому, коли ОСОБА_5 підносила знімальний пристрій практично до його обличчя, він намагався закрити його рукою, внаслідок чого ОСОБА_16 повалили його на землю. ОСОБА_14 сидів на ньому та пробував душити, а ОСОБА_5 бігала навколо та погрожувала йому, при цьому спіткнулась та впала біля свого гаража. Ударів по тілу ОСОБА_5 не наносив, навпаки, внаслідок дій ОСОБА_5 та ОСОБА_14 в нього на тілі були синці та подряпини, у його дружини було видерте волосся.

Твердження обвинуваченого про те, що ним не наносились удари по тілу потерпілої ОСОБА_5 , а тому тілесні ушкодження у неї виникли не від його дій, спростовуються дослідженими в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в суді першої інстанції була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та ствердила , що 8 червня 2015 року під час конфлікту на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 наніс їй удари ногами по тулубу: удари прийшлися на ліве передпліччя, бедро правого боку. Після чого ОСОБА_6 наніс їй удар кулаком в обличчя від чого вона впала на землю та втратила свідомість. Під час нанесення вказаних ударів ОСОБА_17 відтягував ОСОБА_6 від її чоловіка , тримаючи позаду за плечі, а її чоловіка стримував ОСОБА_18 . Також підтвердила, що протягом тривалого часу існують неприязні відносини з ОСОБА_6 з приводу його неправомірної поведінки.

Показання потерпілої ОСОБА_5 об`єктивно узгоджуються та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 , даними ним в суді першої інстанції, який підтвердив, що 8 червня 2014 року у вечірній час, він з дружиною та сином перебували за місцем проживання. У помешканні ОСОБА_6 на той день святкували день народження його сина, тому декілька малолітніх дітей бігали в під`їзді та дворі порушуючи громадський спокій, на що він зробив їм зауваження, у подальшому зауваження малолітньому сину ОСОБА_6 зробила і його дружина ОСОБА_5 .. Після чого ОСОБА_6 , почувши це, підійшов до них, почав провокувати. Дружина взяла мобільний телефон почала знімати на відеокамеру. ОСОБА_6 схопив своєю правою рукою за праву руку дружини в якій був телефон. Побачивши це він схопив ОСОБА_6 за ліву руку і вони впали на капот автомобіля, а потім на землю, але останній продовжував із силою утримувати дружину за руку. Під час цього, вибігли сусіди ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .. Прибігла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_23 , яка почала бити їх з дружиною. ОСОБА_24 відтягнув його, а ОСОБА_25 відтягнув ОСОБА_6 , але останній і надалі продовжував утримувати дружину за руку. Вихопивши телефон дружини ОСОБА_6 розбив його об землю, а також під час того, як його утримував ззаду ОСОБА_25 заподіяв удин удар ногою йому в область серця та в праву руку. Крім того, ОСОБА_6 двічі ударив ногою його дружину в груди та живіт справа. Після цього, ОСОБА_25 не зумів стримати ОСОБА_6 і останній умисно завдав кулаком правої руки в обличчя його дружині, від чого вона впала і втратила свідомість, все обличчя дружини було в крові.
Показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_14 об`єктивно узгоджуються та підтверджуються висновком експерта №574 від 18 червня 2014 року (к.п. 22,23), згідно якого на тілі ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, рана на спинці носа та садно на переніссі, по одному садну на шкірі верхньої губи, на лобі зліва, в ділянці лівої вилиці, в ділянці лівого колінного суглобу, на лівому передпліччі, по одному крововиливу на передній поверхні грудної клітки справа, в ділянці крила лівої клубової кістки, які могли виникнути 08.06.2014 року. Тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, рани на спинці носа та садна на переніссі, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження виникли не менше як від восьми травматичних дій тупого(их) предмету(ів). В своїй сукупності виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок самопадіння чи падіння з прискоренням, з висоти власного зросту на тверду поверхню, чи виступаючі предмети, малоймовірно, дані тілесні ушкодження могли виникнути при різних обставинах як в результаті боротьби, так і самооборони.
Дані, викладені у висновку експерта №574 від 18 червня 2014 року, підтверджені показаннями експерта ОСОБА_12 , який окрім цього, в суді першої інстанції зазначив про те, що всі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 виникли від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею.
Показання потерпілої ОСОБА_5 щодо часу та механізму заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 підтверджені даними, отриманими під час слідчого експертименту від 5 жовтня 2015 року.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_5 внаслідок падіння на бетонне покриття біля приміщення гаража на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки згідно показань експерта ОСОБА_12 та висновку експерта №574 від 18 червня 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, рани на спинці носа та садно на переніссі за своїми ознаками не є характерними при падінні на бетонне покриття.
Також не заслуговують на увагу твердження обвинуваченого про не взяття судом першої інстанції до уваги доказів, а саме показань свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , та інших, які могли б істотно впинути на його висновки, оскільки, на думку колегії суддів , зазначені свідки перебувають в дружніх стосунках з сім`єю обвинуваченого ОСОБА_6 , не були очевидцями початку конфлікту, не слідкували за діями потерпілої та обвинуваченого, а тому не могли достеменно запам`ятати хід події та дії її учасників.
За таких обставин, встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те , що під час судового розгляду належними та допустими доказами доведено вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, заперечення обвинуваченим вчинення злочину, колегія суддів розцінює як його позицію щодо реалізації ним права на захист, намагання уникнути передбаченої законом відповідальності.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставину, яка пом`якшує покарання- вчинення злочину вперше, наявність двох малолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, раніше не судимий (а.с. 81,82, Т.1), по місцю проживання та роботи характеризується з позитивної сторони (а.с. 91,92) , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 88, 90 Т.1) та дійшов обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді штрафу в максимальних межах санкції ч.2 ст.125 КК України, що є справедливим покаранням та відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, сприятиме його виправленню в подальшому, попередженню вчинення ним нових злочинів, рішення суду вмотивоване, а доводи прокурора та потерпілої ОСОБА_5 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання є необгрунтованими.
Не заслуговують на увагу доводи прокурора про не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання того, що обвинувачений винуватим у вчиненні злочину не визнав; злочин вчинив щодо особи жіночої статті; завдану майнову та моральну шкоду, пов`язану із заподіянням тілесних ушкоджень , не відшкодував взагалі; не враховано позицію потерпілої, оскільки визнання чи не визнання винуватості- це реалізація обвинуваченим права на захист; потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про відшодування майнової та моральної шкоди не заявлявся.
Також є такими , що не грунтуються на вимогах закону, доводи потерпілої ОСОБА_5 про не врахування судом першої інстанції при призначенні покарання того, що обвинувачений вчинив злочин на грунті неприязних відносин, щодо жінки, будучи при цьому працівником правоохоронних органів та має спеціальне звання-капітан міліції, не примирився з нею, оскільки ОСОБА_6 вчинив злочин не при виконанні службових обов`язків, мотив вчинення злочину зазначено в формулюванні обвинувачення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.
Згідно санкції ч. 2 ст. 125 КК України покарання за цією статтею може бути призначено, у тому числі, у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з вироку від 14 грудня 2015 року, суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст.125 КК України у виді штрафу в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень ( є кратною 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як це передбачено санкцією статті, таким чином допустивши неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів виходить за межі апеляційних вимог, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого.
За таких обставин, судом першої інстанції при призначенні покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.408 України тягне за собою зміну вироку, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_6 , в решті вирок суду є законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3