Справа № 482/1871/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000596 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Росії, росіянина, уродженця м.Курськ, Російської Федерації, не одружений, не працює, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимий, не зареєстрований на території України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Ухвалою суду від 15 липня 2015 року обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2015 року, проте до закінчення продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - не можливо провести чергове судове засідання та закінчити судовий розгляд провадження з причин не залежних від суду, оскільки не досліджено всі матеріали провадження.

Прокурором було заявлено усне клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою ще на два місяці обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також з огляду на те, що обвинувачений є громадянином іншої держави. Обвинувачений поклався на розсуд суду, а його захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив застосувати до ОСОБА_6 особисте зобов`язання.

Не зважаючи на відсутність належного письмового клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу, суд вважає, що має право вирішити це питання самостійно, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому ОСОБА_6 свідчать вже досліджені під час судового провадження докази. Не припинили свого існування і ризики, на які посилається сторона обвинувачення. Так, не маючи постійно місця проживання на території України обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, враховуючи, що загальні положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Таким чином, існують підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці, оскільки інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні усного клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 листопада 2015 року включно в СІЗО м.Миколаєва.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1

Судді (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно оригіналу:

Суддя: