11-сс/775/389/2015(м)

Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 303 ч. 1 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 листопада 2015 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 8 жовтня 2015 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_9 , за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, знаходячись біля будинку 2 по вул. Войнича у Жовтневому районі м. Маріуполя вчинили грабіж відносно ОСОБА_10 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, що виразилося в нанесенні останньому ударів в обличчя, по голові, тулубу та відкрито викрали його мобільний телефон і гроші, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 1050 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
13 жовтня 2015 року приблизно о 19:45 годині ОСОБА_9 повторно, за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, знаходячись біля будинку 63 по вул. Купріна у Жовтневому районі м. Маріуполя, вчинили грабіж відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, що виразилося в нанесенні останньому ударів в обличчя, по голові, тулубу та відкрито викрали його мобільний телефон з чохлом , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2921 грн.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
13 жовтня 2015 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_9 , повторно, за попередньою змовою з невстановленою групою осіб, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , вчинили грабіж відносно ОСОБА_12 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, що виразилося в нанесенні останньому ударів в обличчя, тулубу та відкрито викрали його рюкзак, куртку, мобільний телефон, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 2 725 гривень.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
6 листопада 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
7 листопада 2015 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 ряду тяжких кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речові докази, які на теперішній час не вилучені та не з`ясовано їх місце знаходження; незаконно впливати на свідків та потерпілих, так як має зв`язок зі співучасниками, які не встановлені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_9 , вчинивши перше кримінальне правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не має стійких соціальних зв`язків.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 7 листопада 2015 року зазначене клопотання прокурора задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському СІ строком на 60 днів до 5 січня 2015 року.
В своїй апеляційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення норм кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про обґрунтованість існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний не будучі затриманим в порядку ст. 208 КПК України, з`являвся до слідчого за першою вимогою, вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, активно співпрацює зі слідством, сприяє розкриттю кримінальних правопорушень та установленню істини по справі, бере участь у всіх слідчих діях, впливати на потерпілих та свідків не має можливість, оскільки йому не відомі їх повні анкетні данні та адреси їх мешкання, на теперішній час не підтримує зв`язків з невстановленими особами, їх місце перебування йому не відоме.
Також зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі враховані данні про особу підозрюваного ОСОБА_9 , що він раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, кримінальні злочини, які йому інкримінуються, вчинив у неповнолітньому віку, має постійне місце мешкання, проживає разом з матір`ю та вітчимом, навчається у ПТУ № 3, характеризується позитивно.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши судові матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до тяжких.
Згідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінити і врахувати вік підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, наявність постійного місця навчання, його репутацію та наявність судимостей.
Вказані норми кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого не дотримані у повному обсязі, а його висновки про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.
Так, приймаючи рішення і правильно врахувавши наявну на теперішній час обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які відносяться до тяжких, слідчий суддя не звернув уваги на наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя не правильно врахував данні про особу ОСОБА_13 та не навів переконливих мотивів, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним прокурором у клопотанні ризикам.
З огляду на наведене ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Розглядаючи клопотання прокурора колегія суддів дійшла до наступного.
Посилаючись на наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор не навів в ньому достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з них. Більш того, в ході апеляційного розгляду прокурор повідомив про встановлення органами досудового розслідування співучасників інкримінованих ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, з якими також проводяться слідчі дії. Також прокурор не заперечував проти апеляційних доводів захисника про те, що ОСОБА_13 добровільно з`являвся до слідчого за першою вимогою, вину визнав у повному обсязі, дав показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень та не перешкоджав кримінальному провадженню, що свідчить про його належну процесуальну поведінку.
Крім того, колегія суддів враховує неповнолітній вік підозрюваного, що він має постійне місце проживання разом з матір`ю та вітчимом, навчається у ПТУ № 3, позитивно характеризується, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
За таких обставин наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень не може бути безумовною підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу винятково у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене колегії суддів вважає за можливе застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, що буде забезпечувати його належну процесуальну поведінку.
Тому апеляційна скарга захисника є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 7 листопада 2015 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя Донецькій області ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці до 16 січня 2016 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки: не залишати місця свого проживання з 17:00 до 07:00 години щодобово, прибувати за першим викликом до службових осіб органів досудового слідства, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з під варти із Маріупольського слідчого ізолятора негайно та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Приморський РВ ГУМВС України в Донецькій області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3