АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/110/16 Справа № 691/626/15-к Категорія: ч.1 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 03.11.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Хлистунівка Городищенського району Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17237 грн. та моральної шкоди - 10000 грн.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 26.05.2013 року, перебуваючи в м. Городище, маючи єдиний умисел на заволодіння грошових коштів ОСОБА_8 , діючи умисно з прямим умислом, зловживаючи довірою, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_8 внаслідок особистого знайомства, повідомив останнього про можливість придбати у нього за вигідною ціною пластикові вікна, чим запевнив потерпілого ОСОБА_8 у вигідності передачі йому грошових коштів. Продовжуючи свій злочинний умисел, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання та повертати гроші, шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 , на загальну суму 6850,00грн., які останній 27 та 28 травня 2013 року, добровільно, за два рази перерахував на вказану ОСОБА_7 банківську карточку ПРАТ БК «ПриватБанк» належну його дружині ОСОБА_9 , після чого розпорядився привласненими грошовими коштами на власний розсуд.

Також, ОСОБА_7 , у червні 2013 року, продовжуючи свої злочинні дії охоплені єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , діючи умисно з прямим умислом, зловживаючи довірою, використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та потерпілим ОСОБА_8 , внаслідок особистого знайомства, повідомив останнього про можливість придбати у нього за вигідною ціною металочерепицю, чим запевнив ОСОБА_8 у вигідності передачі йому грошових коштів. Продовжуючи свій злочинний умисел, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання та повертати гроші, шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 1300 дол. США, які останній добровільно передав йому ОСОБА_10 та 1500,00 грн., які 26.06.2013 року ОСОБА_8 перерахував на банківську картку ПРАТ БК «ПриватБанк» належну ОСОБА_7 , після чого розпорядився привласненими грошовими коштами на загальну суму 1300 дол. США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії-Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 04.06.2013 року становить 10387,00грн. та 1500,00грн, на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , реалізувавши свій єдиний злочинний умисел, заволодів грошовими коштами, що належать ОСОБА_8 на суму 18737 грн.

На вказаний вирок потерпілим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій він просив вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), збільшити їх розмір та стягнути з засудженого ОСОБА_7 кошти в сумі 35282 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не повно з`ясовані обставини справи, не надано правову оцінку доказам, наявним у справі та наданим під час розгляду справи, перерахунок доларів у гривні зроблено по курсу станом на 04.06.2013 р., а не на час прийняття судом рішення. В судовому засіданні не була встановлена фактична вартість будівельних матеріалів на даний час, а також збитки, які він поніс, вказані збитки не були стягнуті з обвинуваченого.

Вирок районного суду іншими учасниками судового провадження не оскаржувався.

Заслухавши суддю-доповідача, думку потерпілого ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги; думку обвинуваченого, який її заперечив ; думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга в частині збільшення розміру матеріальної шкоди в зв`язку з проведенням перерахунку суми збитків з доларів США у гривні по курсу станом на день винесення судового рішення підлягає до задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_8 уточнив свої апеляційні вимоги та пояснив, що він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , крім стягнутої судом першої інстанції матеріальної шкоди в сумі 17237 грн., ще додатково - 35282 грн., оскільки районним судом при вирішенні цивільного позову щодо стягнення майнових збитків, заподіяних злочином, не було враховано курс валют НБУ та різницю у вартості неотриманих ним будівельних матеріалів на день винесення рішення у справі.

Вирок суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, правильності кваліфікації його дій та призначеного йому покарання ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції не в достатній мірі дотримався вимог, передбачених ст. ст. 370, 374 КПК України, при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 .

Так, згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 129 КПК України та п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами) в мотивувальній частині вироку суд на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи має навести мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладення на засудженого, цивільного відповідача обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, з кого саме вони стягуються, на чию користь та в якому порядку проводити стягнення, зарахувати суми, добровільно передані цивільному позивачеві, вказати матеріальний закон на підставі якого вирішено цивільний позов, давши при цьому належну оцінку зазначеним обставинам.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 в травні-червні 2013 року незаконно шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на суму 8350 грн. та 1300 доларів США. Вказані обставини визнані обвинуваченим, вирок суду ним не оскаржувався.

Згідно п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та правових позицій, викладених у постанові ВСУ від 24.09.2014 р. у справі № 6-145цс14, в разі пред`явлення цивільного позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішень.

Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, вказаних вимог не дотримався, при переведенні доларів США у гривні використав курс долара станом на 04.06.2013 р., а не на день ухвалення вироку .

Враховуючи викладене, оскільки суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову допустив порушення вимог діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до ст. 1166 ЦК України, п.3 ч.1 ст.408 КПК України, змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнових збитків, заподіяних злочином, збільшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 з 17237 грн. до 37405,68 грн. , яка складається з суми, еквівалентної 1300 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ станом на 12.01.2016 року становить -30555,68 грн. (1300*23,504366=30555,68 грн.) та 6850 грн., при цьому врахувавши добровільно сплачені обвинуваченим ОСОБА_7 кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1500 грн.(розписка від 26.05.2015 р.)

Апеляційні вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у вигляді різниці у вартості будівельних матеріалів, які він міг придбати на кошти, якими незаконно заволодів шляхом зловживання його довірою у травні-червні 2013 року обвинувачений, і на даний час коштують значно дорожче, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

В решті - вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.2 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Змінити вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 майнових збитків, заподіяних злочином, збільшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 з 17237 грн. до 37405,68 грн.

В решті - вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :