Справа №1-235-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Прокулевича В.С.

при секретарі Крисюк Л.Л.

за участю: прокурора Короп С.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань постанову слідчого СВ Уманського МВ ГУМВС України в Черкаській області, про направлення справи в суд для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АРК, м. Сімферополь, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не судимого,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні встановлено, що 22.01.2010 року, в період часу з 15 години 10 хвилин до 15 години 20 хвилин, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи в ліфті будинку № 23 по вул. Чехова, м. Умані, діючи умисно, затуливши рукою рот малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, наказавши мовчати та зняти штани, а також повідомивши їй, що не відпустить її, поки не піде кров, засунувши пальці руки до піхви потерпілої, задовольняв статеву пристрасть неприродним способом, при чому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 25.01.2010 року, заподіяв потерпілій садно в ділянці зовнішньої частини нижньої повіки лівого ока, 2-а садна в ділянці передньої черевної стінки справа в нижній третині, надриви дівочої пліви глибиною до 1-2 мм на 1,4,7 годинах по циферблату годинника з крововиливами та відкладеннями сіро-червоного фібрину на площинах розривів, рану в ділянці шкіри задньої спайки статевих губ та рани в ділянці вульви справа, які відносяться до легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний на досудовому слідстві підсудний ОСОБА_2 показав, що злочину не вчиняв. 22.01.2010 року в період часу з 13.00 години до 16.00 години весь час був за місцем свого проживання сам, ні з ким не бачився. Не памятає, щоб виходив із дому. Нічим не займався, лежав на дивані та слухав радіо. Він зазвичай цілими днями сидить вдома, слухає музику, взагалі ні з ким не спілкується. Стосунків із протилежною статтю не має та ніколи не мав. Його зріст 182 см. Не завжди носить таке довге волосся та бороду, іноді бриється та стрижеться. Іноді носить з собою чорний поліетиленовий пакет з написом «БОСС», коли йде купувати хліб, який купує в хлібному кіоску біля Осташівського ставу. Працівник міліції його затримав біля торгівельного кіоску поруч із ЗОШ № 14 м. Умані, коли він там проходив, вийшовши із-за гаражів, так як ішов він дворами будинків. Йшов дворами та ховався від людей, так як був у брудних рваних штанах. Дійсно, пропонував працівнику міліції 100 гривень, щоб той відпустив його, так як боявся, що його затримають як бродягу.

Точно не памятає, чи вчиняв інкримінований злочин, але допускає, що міг вчинити під впливом психологічної травми. Як саме опинився у ліфті будинку, де вчинив злочин не памятає. Про потерпілу памятає лише, що вона маленька дівчинка, на вигляд 7-ми років. Коли ліфт рухався, він його зупинив. Потерпілу він вдарив рукою в обличчя, потім вказівним пальцем правої руки поліз до її статевого органу, що було далі не памятає. Тривало це кілька хвилин. Чому закінчилося не памятає, можливо тому, що він імпотент. Вийшовши з ліфту, він вибіг з будинку та побіг додому. На шляху нікого не запамятав. На той час при ньому були чорні полотняні рукавички.

(а.с. 114, 188, 232 т.2)

Вина ОСОБА_2 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.153 КК України підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_3 про те, що 22 січня 2010 року близько 14 години 40 хвилин вона вирішила піти погуляти в двір будинку, запитавши дозволу в своєї матері, яка дозволила. Вона одягнулась в куртку пухову сіро-зеленого кольору, джинси чорного кольору, светр рожевого кольору, колготи чорного кольору, чорну шапку, чорні чобітки із хутром на холявах, та пішла в двір, при цьому ліфтом не користувалась, а спустилась вниз по східцях, так як проживає на 5-му поверсі. Вийшовши в двір, направилась в двір будинку, який розташований поряд із маркетом № 8, де зазвичай гуляє, щоб з вікон квартири її було видно рідним. Там в дворі вона гралася сама, ліпила сніжки, при цьому намагалась бути в полі зору матері. Коли гралась, то через деякий час побачила, що неподалік від неї, на відстані приблизно 20 метрів, ближче до їх будинку, а саме на його кутку, стояв невідомий їй чоловік. Так погравшись ще якийсь час, а всього близько 30 хвилин, вона вирішила йти додому та направилась до свого будинку. Коли зайшла за куток свого будинку, до свого підїзду, то між їх та сусіднім девятиповерховим будинком побачила того ж самого чоловіка, який щойно стояв на кутку даного будинку, коли вона гралася на майданчику. Він стояв там сам. Вона направилась в свій підїзд, зайшла, підійшла до ліфта та викликала ліфт, натиснувши на кнопку, двері ліфту відчинилися відразу, так як він перебував на першому поверсі. Після чого вона зайшла в ліфт, слідом за нею у ліфт увійшов той же невідомий чоловік, що перебував в дворі, і сказав фразу «дєвочка стій», потім він запитав, на який поверх їй, вона відповіла, що на пятий, після чого він натиснув на кнопку 5-го поверху, двері ліфту зачинилися ліфт почав рух вгору, при цьому даний чоловік був розвернутий обличчям до неї, а вона стояла обличчям до дверей ліфту та до нього. Після чого чоловік запитав: «Дєвочка, як тебе звати», вона йому відповіла, що її звати Ліза. Через декілька секунд даний невідомий чоловік зупинив ліфт, шляхом натискання на кнопку «стоп», ліфт відразу ж зупинився. Після чого даний чоловік закрив їй рота своєю рукою, а другою рукою підняв її куртку, в яку вона була одягнена, та засунув їй руку в плавки та наказав мовчати. Сказав фразу: «Знімай штани!», вона відмовилась, тоді він сказав фразу, що поки він не побачить крові, її не відпустить, та наказав, щоб вона не пручалася та не кликала на допомогу, при цьому вона не кричала, так як він закрив їй рота рукою. При цьому чоловік засунув свої пальці їй до статевого органу, через кілька хвилин цього він побачив кров на своїх пальцях, почувся звук розмови в підїзді, чоловік відпустив її, потім натиснув кнопку виклику на перший поверх, ліфт розпочав рух та зупинився, двері відчинилися і він вийшов, а вона залишилась і в неї стало боліти в області паху, куди він засував пальці своєї руки. Вона, не виходячи з ліфту, натиснула на 5-й поверх та поїхала, почала плакати. Потім вийшла та зайшла до квартири, при цьому плакала та розповіла своїй мамі, що трапилось, описала мамі даного чоловіка. Після чого вони викликали міліцію та поїхали згодом до лікарні. Чоловік був зростом близько 180 см, віком близько 30 років, середньої статури, був одягнутий чи то в куртку спортивну коротку, чи то в дублянку сіро-зеленого кольору, шапочку спортивну чорного кольору з підворотом, надписів на ній ніяких вона не помітила, штанів та взуття також не розгледіла, в даного чоловіка була невеличка за розміром борідка темного кольору, вусів вона не помітила. В даного чоловіка при собі був поліетиленовий пакет для покупок із ручками, чорного кольору на ньому були великі літери перші дві ВО та ще декілька букв, пакет був не порожній в ньому щось було. На руках у нього були рукавиці, але матеріалу не памятає, колір, здається, чорний. З руки, якою затуляв їй рота він рукавичку не знімав, а з іншої, якою її торкався в інтимному місці зняв. Рис обличчя вона не запамятала. Ніякого запаху від нього не відчувала, так як її ніс також був закритий його рукою. Раніше даного чоловіка вона не бачила в них в дворах, звідки він - їй не відомо. Чи бачив її хтось в дворі, коли вона гуляла - вона не знає. Вона нікого, крім нього не бачила.

(а.с. 22 т.1)

- показами свідка ОСОБА_4 про те, що 22.01.2010 року, приблизно о 14.40 годині, її малолітня донька ОСОБА_3, пішла сама в двір будинку гуляти. Вона в цей час залишалася вдома з молодшою донькою. Через вікно квартири вона бачила, як ОСОБА_3 гуляла в дворі будинку. Приблизно о 15.20 год. того дня, ОСОБА_3 забігла в квартиру, була в істериці, плакала. При цьому розповіла, що коли поверталася з прогулянки додому, то зайшла в кабіну ліфту, за нею туди ж зайшов невідомий чоловік, який затулив їй рота рукою, наказав не кричати та не кликати на допомогу, коли ліфт рухався, чоловік зупинив його між поверхами. Потім він просунув свою руку до трусиків ОСОБА_3 та сказав, що, поки не побачить кров, не відпустить. Коли ж зі статевого органу тої пішла кров, чоловік запустив ліфт, коли двері його відчинилися, він відразу вийшов.

(а.с. 18 т. 1)

- показами свідка ОСОБА_5 про те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, та 22.01.2010 року приблизно о 13.00 год., він вигулював собак в своєму дворі. Приблизно о 13.30 год. того дня, біля кутка свого будинку він побачив невідомого чоловіка на вигляд 30-35 років, високого зросту, близько 180-185 см, одягнутий в темні штани, куртку темно-зеленого кольору, шапку спортивну чорного кольору. Обличчя даного чоловіка він розгледів, так як той стояв до нього спиною та ховався за кутком будинку. Поведінка даного чоловіка була підозрілою, той постійно озирався по сторонах, ховався за куток, ніби на когось чекав. Близько 14.00 год. вказаний чоловік пішов в бік вул. Чехова, м. Умані, при цьому в руках поніс чорний пакет «БОСС».

(а.с. 203 т. 1)

- показами свідка ОСОБА_6 про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7. 22.01.2010 року близько о 14.30 год., він вийшов з дому в магазин «Маркет 8». Проходячи по вул. Богуна, м. Умані, він помітив не знайомого чоловіка високого зросту, близько 180-190 см, одягнутий в зеленого куртку, в руках ніс пакет, інших даних не запамятав.

(а.с. 233 т. 1)

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що 22.01.2010 року, близько 18.00 год., вона вийшла надвір прогулятися по провул. Богуна, м. Умані. В цей час помітила не знайомого їй молодого чоловіка, який йшов від будинку № 7 по провул. І. Богуна в її бік. Він був на вигляд 27-30 років, середнього зросту, худорлявої статури, мав невеличку борідку рудого кольору, довгий ніс, худорляве обличчя, одягнутий в зелену спортивну куртку, чорну спортивну шапку, з чорним пакетом в руці. Розминувшись із ним, вона озирнулася та побачила, що даний чоловік дивився на неї, потім розвернувся та хутко побіг в невідомому напрямку.

(а.с. 36 т.2)

- показами свідка ОСОБА_8 про те, що приблизно о 13.50 год., 22.10.2010 року, мати послала її по хліб, молоко та лимонад у магазин, який розташований в дворі їх будинку по провул. Богуна, 15, м. Умані. Вона одяглася, взяла гроші та пішла. Їх квартира розташована на 2-му поверсі, тому ліфтом вона не користувалася, а вийшла пішки з підїду та пішла відразу в магазин. На шляху в магазин ні з ким не зустрічалася. Купивши все, що збиралася, та тримаючи всі покупки в руках без пакету чи сумки, вона вийшла з магазину та направилася додому. На шляху знову нікого не зустрічала. Увійшла в свій підїзд. Щоб йти сходами в їх підїзді, необхідно обійти шахту ліфту, так вона і зробила. Щойно зайшла за вказану шахту, як у неї на шляху опинився невідомий чоловік, який там стояв, ніби чекав на когось. Він відразу поклав їй свою ліву руку на її праве плече, а іншою рукою зіперся на стіну, що була від нього праворуч. Вони були в положенні обличчям до обличчя. Тоді даний чоловік посміхнувся та запитав її, чи знає вона, що таке чоловічий статевий член, в брутальній формі. Вона відразу розгубилася та злякалася, адже не очікувала такої поведінки від зустрічного незнайомця. Тому відразу розвернулася та побігла назад із підїзду, при цьому не плакала та не кричала. Коли ж вибігла з підїзду надвір та повернула ліворуч, то розплакалась та почала кликати матір, так як саме туди виходять вікна їх квартири. Після неї з підїзду вибіг і вказаний чоловік, який, озираючись на неї, повернув за підїздом праворуч і попрямував за приміщення будинку та зник з поля зору. Тоді з вікна виглянула її матір, яку вона попросила, щоб та вийшла та зустріла її, так як вона вже боялася сама заходити в підїзд. Через хвилину мама вийшла та почала запитувати, що сталося, вона розповіла. Потім вони разом пішли додому. Це була 14.00 год. того дня. Вказаний чоловік був на вигляд 30-35 років, високого зросту, понад 180 см, худорлявий, обличчя овальної форми, брови густі, темні, очі темні, ніс тонкий, губи середні, посміхався, на обличчі була вузька борідка чорного кольору та короткі вуса. На голові у нього була чорна спортивна шапочка підвернута внизу, з-під шапки виглядало довге, темне, пухнасте, хвилясте волосся, розпущене. На ньому була куртка-пуховик темно-зеленого кольору, довжиною нижче пояса, на блискавці, яка була застебнута на той час, комір був піднятий, капюшона та хутра на куртці не було, що було на його ногах не запамятала. В руках у нього нічого не було, руки були голі, тобто без рукавиць. Ніяких інших зовнішніх ознак його не запамятала, особливих прикмет не помітила. Раніше та після даного випадку вона його ніколи не бачила.

(а.с. 94 т. 2)

- показами свідка ОСОБА_9 працівника СКР Уманського МВ ГУМВС, про те, що 29.01.2010 року, приблизно о 08.45 год., він йшов з дому на роботу, по напрямку від будинку № 3 по вул. Більшовицькій, м. Умані до Уманського МВ ГУМВС по вул. Жовтневій, 35, м. Умані. Маршрут пролягав повз територію ЗОШ № 14. Коли він проходив повз автобусну зупинку, що по вул. Жовтневій, біля території ЗОШ № 14, то звернув увагу на не відомого громадянина, який перебував біля торгівельного кіоску, що поруч із вказаною зупинкою. Даний громадянин поводився підозріло, помітно хвилювався, постійно озирався в різні боки, топтався на місці, склалося враження, що той чогось боїться. Вказаний чоловік за зовнішнім описанням був дуже схожим з орієнтуванням на особу чоловічої статі, яку розшукували на той час за підозрою у вчиненні статевого злочину відносно малолітньої дівчинки, а саме: був високого зросту, худорлявої статури, на голові мав спортивну шапку чорного кольору, на обличчі мав борідку та вуса, з-під шапки стирчало довге темне волосся, риси обличчя схожі на фоторобот розшукуваного, в руці тримав чорний поліетиленовий пакет з написом «БОСС», в якому щось було, на руках були чорні полотняні рукавички. Виявивши таку його дивну поведінку та схожість із описанням розшукуваної особи, він підійшов до того, представився працівником міліції, показав службове посвідчення та попросив предявити документи, що засвідчують особу того. На це даний громадянин почав ще більше хвилюватися, відповів, що документів не має, що паспорт втратив. Тоді він запропонував даному громадянинові пройти разом з ним до Уманського МВ ГУМВС для встановлення особи. На це той чоловік почав повільно йти. Але на шляху до міськвідділу почав зясовувати, навіщо треба йти туди, почав пропонувати відпустити того та не вести до відділу, при цьому помітно нервував, не бажав іти, пропонував гроші в сумі 100 грн. за те, щоб він відпустив його та не вів до міліції. В бесіді про себе чоловік повідомив імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, сказав, що живе на квартирі по провул. Богуна, 15, м. Умані, які знімає, що ніде не працює, живе на кошти, які дає мати, живе сам, сімї не має, постійно сидить вдома. На запитання повідомив, що в пакеті має буханець хліба, який купив в хлібному кіоску на перехресті вул. Чехова та вул. Богуна, м. Умані, але причину перебування біля території ЗОШ № 14 на той час пояснити так і не зміг, нічого конкретного так і не відповів. По прибуттю до міськвідділу даний громадянин був переданий працівникам СКР.

(а.с.156 т. 2)

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що з 06.02.2010 року вона з сімєю заселилася в квартиру АДРЕСА_1. До них в дану квартиру наймала жінка близько 50-ти років з сином (ОСОБА_2 В.), та зїхали звідти 12.01.2010 року. Вказаний син був дивної поведінки, ховався від людей, постійно сидів замкнений в квартирі. На час їх вселення в дану квартиру, там було дуже брудно та неохайно, знаходилася чоловіча штучна дублянка темного болотно-зеленого кольору з коричнуватим відтінком, ношена, потерта, на блискавці з 2-ма косими кишенями з обох боків. Так як за дублянкою ніхто не звернувся, то приблизно 12.02.2010 року вона викинула дублянку на смітник.

(а.с. 176 т. 2)

- показами свідка ОСОБА_11 мати ОСОБА_2, про те, що місця проживання ОСОБА_2 змінював часто, так як йому ніде не подобається жити, він боїться людей, вони йому заважають, він їх завжди хоче уникати. З вересня 2009 року вона для нього наймала житло АДРЕСА_2, в жінки. Там він прожив до 15 січня 2010 року, там він затопив сусідів, тому звідти виїхав. Вона приїхала до нього, та за два дні знайшла для нього нове житло АДРЕСА_3, по оголошенню в газеті. З 17.01.2010 року Сашко фактично почав там проживати, а вона повернулася в м. Київ на роботу. Йому вона дала 100 грн. на прожиття на перший час, також купила продукти. З того часу в м. Умань не приїздила. Сашко кілька разів в різні дні телефонував їй на мобільний телефон з пошти, так як в нього немає мобільного телефону. Телефонував після 20.01.2010 року, приблизно через 1-2 дні, але точної дати не памятає, в телефоні ці записи не збереглися. Перший раз він телефонував приблизно о 14.00 год., інші рази приблизно о 20.00 год. В розмові він просив її приїхати та забрати його з тієї квартири, так як йому там не подобалося, шумно було від усіх сусідів. Більше нічого в розмовах він не розповідав. На ньому на той час були: чорна плащова куртка, нижче пояса, чорна спортивна шапочка, блакитні джинси, чорні черевики, джинсовий піджак, сорочка, чорні полотняні рукавички.

(а.с. 177-178 т. 2)

- показами свідка ОСОБА_12 про те, що з 03.02.2010 року по 06.02.2010 року він перебував в ІТТ Уманського МВ ГУМВС, будучи затриманим за підозрюю у вчинені злочину. Весь цей час утримувався в камері № 1, в якій, крім нього, утримувався тільки один чоловік - ОСОБА_2. Олександр був замкнутий в собі, не комунікабельний, по поведінці того він зрозумів, що той душевно хворий, практично не спілкувався із ним, але 05.02.2010 року вранці, точної години вказати не може, ОСОБА_2 почав радитися з ним про те, як можна вийти з ІТТ. При цьому він почав розпитувати ОСОБА_2 про те, за що той затриманий, в чому підозрюють. Олександр розповів, що одного дня, коли саме він не знає, в його тіло ніби-то вселилася жінка і виникло бажання побачити та помацати жіночий статевий орган. Потім Сашко розповів, що опинився в якомусь підїзді будинку і став там підчікувати особу жіночої статі, щоб задовольнити такий свій інтерес. Стояв десь біля батареї. Коли в ліфт зайшла якась дівчинка, той зайшов відразу за нею та помацав її статевий орган, але більше нічого з тією дівчинкою не робив. Інших обставин про даний факт ОСОБА_2 не повідомляв, нічого більше не розказував.

(а.с. 181 т.2)

- показами свідка ОСОБА_13 про те, що 11.02.2010 року у вечірній час його затримали працівники Уманського МВ ГУМВС та помістили до ІТТ. Його відразу помістили до камери № 9, де на той час був один чоловік. Той відразу здався йому дивним, одягнутий та взутий спав на спальному місці, вкритий ковдрою з головою. Він привітався, запитав імя того, за що затриманий. У відповідь той імені не назвав, відразу відповів: «За те, що приставав до дітей». Він запитав до хлопчиків, чи до дівчаток, той відповів, що до «дівчаток», до маленьких. На його запитання, де саме, той відповів, що в якихось двох районах м. Умані, але в яких саме він не памятає, так як погано орієнтується в м. Умань. Його такі обставини затриманя даного чоловіка дуже обурили, так як сам має малолітню доньку, тому, щоб не зчинити самосуду, він відразу попросився до іншої камери, куди його і перевели.

(а.с. 193 т.2)

- даними висновку судово-медичної експертизи № 53 від 25.01.2010 року, з якої вбачається, що у малолітньої ОСОБА_3 виявлено садно в ділянці зовнішньої частини нижньої повіки лівого ока, 2-а садна в ділянці передньої черевної стінки справа в нижній третині, надриви дівочої пліви глибиною до 1-2 мм на 1,4,7 годинах по циферблату годинника з крововиливами та відкладеннями сіро-червоного фібрину на площинах розривів, рану в ділянці шкіри задньогї спайки статевих губ та рани в ділянці вульви справа, які могли утворитися від дії рук (руки) та відносяться до легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя;

(а.с. 60-62 т.2)

- даними протоколу про предявлення особи для впізнання 29.01.2010 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_2, як на особу, яка перестріла її в підїзді будинку 22.01.2010 року та запитувала про непристойні речі;

(а.с 103-104 т.2)

- даними протоколу про предявлення особи для впізнання 29.01.2010 року, з якого вбачається, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_3 вказала на ОСОБА_2, як на особу, яка за зростом схожа на ту, що вчинила відносно неї злочинні дії 22.01.2010 року;

(а.с. 105-106 т.2)

- даними протоколу особистого обшуку ОСОБА_2 від 29.01.2010 року, з якого вбачається, у підсудного ОСОБА_2 було виявлено та вилучено порожній поліетиленовий пакет чорного кольору з написом «БОСС», пару полотняних рукавичок чорного кольору; (а.с. 110 т.2)

- даними висновку експертизи волокон і волокнистих матеріалів № 2/221 від 18.03.2010 року, згідно якого: серед текстильних волокон-накладень, вилучених із брюк джинсових малолітньої ОСОБА_3, виявлено чотири фрагменти волокон бавовни синього кольору з нерівномірним розподілом барвника, які мають спільну родову належність з відповідними волокнами, які входять до складу брюк джинсових ОСОБА_2, наданих на експертизу; серед текстильних волокон-накладень, вилучених із брюк джинсових гр. ОСОБА_14, виявлено два фрагменти волокон бавовни чорного кольору ( при зміні чіткості зображення мають темно-фіолетовий відтінок) з нерівномірним розподілом барвника, які мають спільну родову належність з відповідними волокнами, які входять до складу брюк джинсових малолітньої ОСОБА_3, наданих на експертизу.

(а.с. 203-209 т.2)

- даними виписок з історій хвороби №№ 3903,6612 Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні № 1, згідно яких ОСОБА_2 двічі перебував на стаціонарному лікуванні, із анамнезу виписки з історії хвороби № 6612: «…На протяжении 10 дней не спит, бродит, вступает в розговор с незнакомыми людьми, преследует их…»;

(а.с. 213-214 т.2)

- даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 94 від 05.03.2010 року, з якого вбачається, ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з безперервним прогедієнтним перебігом, галюцинаторними та маячними розладами, вираженими змінами особистості, через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння; за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_2, зважаючи на наявність в клінічній картині продуктивних розладів, вираженої дефіцитарності емоційних проявів, виражених структурно-логічних розладів мислення і критичних функцій, що може привести до скоєння ним суспільно-небезпечних дій, він потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

(а.с. 220-229 т.2)

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані по ч.3 ст.153 КК України.

ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 153 КК України в стані неосудності і тому відповідно до ст.19 ч.2 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є душевно хворим, за своїм психічним станом, характером суспільно-небезпечних діянь, становить небезпеку для суспільства і потребує примусового лікування в психіатричному закладі із посиленим наглядом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку адвоката, прокурора, який не заперечував проти закриття кримінальної справи та застосування заходів медичного характеру.

На підставі ст. 19 ч.2 КК України, керуючись ст. 419,420,421 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.153 КК України.

Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця АРК, м. Сімферополь, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 тримання під вартою, залишити до поміщення його у медичний заклад.

Речові докази по справі дитячі речі: штани джинсові дитячі, колготки дитячі, футболка дитяча, трусики дитячі, які зберігаються в камері зберігання речових Уманського МВ ГУ МВС України(а.с.198) повернути представнику потерпілої ОСОБА_15.

Речові докази по справі порожній поліетиленовий пакет, футболка чоловіча, пара полотняних рукавичок, штани джинсові чоловічі, які зберігаються в камері зберігання речових Уманського МВ ГУ МВС України повернути рідним ОСОБА_2.(а.с.198)

Речові докази по справі конверти зі зрізами нігтів ОСОБА_16, конверт зі зразками крові ОСОБА_3, які зберігаються в камері зберігання речових Уманського МВ ГУ МВС України знищити.(а.с.198)

На постанову може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом семи діб з моменту її проголошення, через Уманський міськрайонний суд.

Головуючий В.С. Прокулевич