Справа № 148/1327/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000367по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, вдова, яка зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Між ОСОБА_4 та її сусідкою ОСОБА_6 , у с. Маяки, Тульчинського району Вінницької області, по вул. Маяковського на сільському пасовищі,18.05.2015 близько 13:00 год., виникла сварка, у ході якої на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_6 діючи умисно, нанесла удар молотком, що знаходився у неї в руці, по лівому боці тулуба, лівого кульшового суглобу та правої нижньої кінцівки, що згідно висновку експерта № 62 від 19.05.2015 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала частково і суду надала показання, що 2014 році виникли неприязні відносини з ОСОБА_4 В ранці 18.05.2015 вона вигнала корову на сільське пасовище по АДРЕСА_1 і пішла додому збиратись на роботу. До неї прийшла сусідка ОСОБА_4 , почала говорити, що піде і відв`яже корову, оскільки обвинувачена здогадувалась, що потерпіла дійсно це зробить тому пішла за нею. Коли ОСОБА_6 прийшла на пасовище, її корова вже була відв`язана, а потерпіла ображала її нецензурною лайкою. Забравши корову обвинувачена пішла додому. У подальшому в обідній час близько 13:00 год., ОСОБА_6 знову вивела корову на сільське пасовище, однак там вже була ОСОБА_4 і в них виникла сварка, під час якої знову почала ображати обвинувачену нецензурною лайкою, остання почувши образи на своїх дітей зірвалася не витримавши образ, кинула в потерпілу, яка знаходилась на відстані 3-4 метрів молоток, який тримала в руках та яким припинала свою корову. Молоток влучив ОСОБА_4 в лівий бік біля черевної порожнини. Обвинувачена визнає своє провину, але не думала, що від такого удару молотком будуть такі тілесні ушкодження, і те що потерпіла могла відійти і уникнути удару. Також, коли обвинувачена йшла вже додому штовхнула ОСОБА_4 , яка впала на землю.
Встановлені судом обставини скоєння злочину ОСОБА_6 підтверджуться такими даказами:
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка під час допиту суду пояснила, що 17.05.2015 ОСОБА_6 вигнала худобу (корову з телям) на сільське пасовищі по АДРЕСА_1 , коли прийшла потерпіла на пасовище, то помітила, що теля обвинуваченої почало тягнути за вим`я корови ОСОБА_8 , побачивши це остання пішла до матері ОСОБА_6 і попросила, щоб обвинувачена припнула теля. Наступного дня в обідній час перебуваючи на пасовищі в ОСОБА_4 з ОСОБА_6 виникла сварка знову ж таки за теля в якій, остання ображала її нецензурною лайкою, а потім кинула молотком, який влучив в потерпілу і спричинив тілесні ушкодження. Разом з тим, зазначила, що вона перенесла моральні страждання та сильний біль від отриманих тілесних ушкоджень.
Також, дослідженим у судовому засіданні висновку експерта № 62 від 19.05.2015, згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в області тулуба, лівого кульшового суглобу та правої нижньої кінцівки, які виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), що могли бути в термін і за обставин на які вказує потерпіла, і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Аналіз сукупності вказаних доказів, переконує суд, що винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень є доведеною обвинуваченням з огляду на наступне.
У судовому засіданні обвинувачена повідомила, що вину визнає частково та надала показання з яких вбачається, що фактично ОСОБА_6 не заперечує та визнає нанесення потерпілій тілесних ушкоджень молотком. Так, ОСОБА_6 вказала, що дійсно вона кинула молоток в сторону потерпілої, проте вказане зумовлено поведінкою останньої, яка на її зауваження не реагувала та зазначила, що вона «зірвалася і не витримала словесних образ». Такі показання обвинуваченої свідчать про умисність її дій щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки жодних даних, що можуть свідчити про інший вид вини судом не встановлено. Так, обвинувачена сама стверджує про те, що вона будучи розлючена на свою сусідку, в ході сварки кинула молоток в бік потерпілої, а потім штовхнула її на землю, що аж ніяк не може свідчити про необережність її дій. При цьому суд звертає увагу, що показання обвинуваченї щодо того, що вона «зірвалася, не витрималася» є підставою стверджувати саме про те, що нанесення тілесних ушкоджень для обвинуваченоъ є усвідомленим та бажаним, що характеризує вказані дії, як вчинені з умислом.
Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у нанесенні умисно легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я у судовому засіданні доведена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризуються позитивно та її щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженої, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Вирішуючи питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 в порядку ст. 127-129 КПК України, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченої, на підставі ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 57 60, 79, 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а щодо стягнення витрат на правову допомогу, які документально підтверджені, у повному обсязі (а.с. 9, 26).
Відповідно до роз`яснень п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Таким чином, з обвинуваченої підлягає до стягнення на користь потерпілої компенсація за спричинену моральну шкоду та враховуючи характер діяння винної, негативні наслідки в здоров`ї та житті потерпілої, тривалість моральних страждань, і виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої 500 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 125 КК України, ст. 368- 371, 373, 374, КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 понесену моральну шкоду у сумі 500 (п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 витрати за надання правової допомоги у сумі 500 (п`ятсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя: