Справа № 203/4/16-к
Провадження № 1-кс/0203/10/2016
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою
04 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднаний не відбутий строк 1 рік згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2007 року, загальний термін позбавлення волі 3 роки, звільненого з Широковської ВК Дніпропетровської області 17 липня 2015 року після відбуття строку покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 січня 2016 року близько 16 години 25 хвилин ОСОБА_5 прибув до переходу метрополітену №1, розташованого по пр. Карла Маркса, 123Б в м. Дніпропетровську, та, керуючись злочинним умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, побачивши на сходах до метрополітену ОСОБА_6 , яка в правій руці тримала жіночу сумку, реалізуючи свій злочинний умисел, лівою рукою шляхом ривка намагався вирвати у ОСОБА_6 жіночу сумку, але остання її не відпускала тому ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя та, в наслідок застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, заволодів жіночою сумкою, яка зі слів потерпілої коштує 280 гривень в якій були особисті речі та грошові кошти в розмірі 117 гривень та зник з місця скоєння злочину, спричинивши ОСОБА_6 своїми діями матеріальну шкоду в розмірі 397 гривень.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_5 які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіжу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

02 січня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
04 січня 2016 року слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 оскільки наявні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження №0000006, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступних висновків.

За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами огляду від 02 січня 2016 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 02 січня 2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02 січня 2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04 січня 2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04 січня 2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 січня 2016 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02 січня 2016 року та іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 який має не зняту та не погашену судимість, не працює та, відповідно, не має законних джерел доходів, хоч і має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання, неповнолітніх дітей та інших утриманців також не має, ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється останній, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, приходжу до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислювати відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, тобто з 16 години 30 хвилин 02 січня 2016 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 291, 314, 305, 395 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши до Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області строком на 30 днів, тобто до 16 години 30 хвилин 31січня 2016 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1