Справа №639/8707/15-к
Провадження №1-кп/639/472/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001584 від 30.08.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29.08.2015 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував поблизу будинку №26 по вул. Червоножовтневій у м. Харкові, де помітив металевий сміттєвий контейнер, який належить КП «Комплекс з вивозу побутових відходів». Саме в той час у нього виник умисел на таємне викрадення зазначеного металевого сміттєвого контейнера. Реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до сміттєвого контейнеру та почав переміщувати його в бік Гончарівського мосту. Таким чином ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перекотив контейнер через вулицю Маршала Конєва та продовжував котити його по вулиці Червоножовтневій, далі звернувши на свою користь викрадене майно, маючи можливість розпорядитися ним на власний розсуд, з місця скоєння злочину зник.

В результаті противоправного діяння, скоєного ОСОБА_5 потерпілій стороні - КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3710 грн., що підтверджується висновками судово-товарознавчих експертизи №3803 від 09.09.2015 року.

12 жовтня 2015 року між представником потерпілої сторони - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення. Згідно з укладеною угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці). Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_5 з приводу скоєння злочину не має.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.75, 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробовуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Вимогами ч.3 ст.469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та наданими представником потерпілої сторони поясненнями під час підготовчого судового засідання. Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Прокурор під час судового засідання зазначила, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України. Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, є пенсіонером, має постійне місце мешкання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Таким чином, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 12 жовтня 2015 року по кримінальному провадженню №0001584 від 30.08.2015 року, укладену між представником потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведену експертизу на загальну суму 368,28 грн. (триста шістдесят вісім гривень 28 коп.), перерахувавши їх на користь держави (р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з призначенням виду платежу «за експертні послуги») (к/п а.с.30).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) прокурору, обвинуваченому та представнику потерпілої сторони.

Суддя ОСОБА_1