Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а 1513/2010 Головуючий в 1 інстанції: Ширінська О.Х.
Категорія: ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2, 304 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

30 листопада 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Шевцової В.Г.,

суддів Гемми Ю.М., Сажинова В.В.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

законних представників неповнолітніх - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7 з доповненнями адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9, законного представника засудженого - ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 березня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ст. 304 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_11 остаточно визначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі закритого типу з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 10.11.2008 року.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш д ворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 18.03.2010 року.

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, такого, що не має судимості, осуджено за ст.187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою з 18.03.2010 року.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_13 на користь ОСОБА_14 у відшкодування матеріальних збитків 4833 грн. та моральної шкоди 10 000 грн.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 визнано винними та засуджено за вчинення таких злочинів.

1.22 липня 2008 року близько 22 год.30 хвил. ОСОБА_11, ОСОБА_15 за попередньою змовою між собою, у м. Гола Пристань Херсонської області, знаходячись по вул. Горького напроти провулку Курортний, відкрито викрали у ОСОБА_16 мобільний телефон «ОСОБА_17 К - 550», вартістю 1100 грн., чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_11, достовірно знаючи, що ОСОБА_15 є неповнолітнім, шляхом пропозиції втягнув його в злочинну діяльність, а саме у вчинення відкритого викрадення майна у ОСОБА_16

2.05 листопада 2008 року близько 21 год., ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою, у м. Гола Пристань Херсонської області на вул. Л. Шевцової напроти будинку № 1, учинили напад, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя й здоровя потерпілої ОСОБА_14, що виразилося в спричиненні їй легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоровя, заволоділи її майном на загальну суму 12 313 грн.

Крім того, ОСОБА_11, достовірно знаючи, що ОСОБА_15 і ОСОБА_18 є неповнолітніми, шляхом переконання й пропозиції, втягнув їх у злочинну діяльність, а саме у вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14

У поданих апеляціях та доповненнях до них:

- адвокат ОСОБА_6, не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію дій ОСОБА_10, посилається на суворість призначеного покарання, оскільки при призначенні покарання судом не були враховані обставини, що помякшують покарання, зокрема, повне визнання вини, уперше вчинення ним злочину в неповнолітньому віці. З цих підстав просить змінити вирок щодо нього та призначити покарання з застосуванням ст.75 КК України не звязане з позбавленням волі;

-засуджений ОСОБА_10, наводячи аналогічні доводи про суворість покарання, просить обрати йому покарання із застосуванням ст.69 КК України;

-адвокат ОСОБА_7 та в доповненні до його апеляції адвокат ОСОБА_1 указують на суворість призначеного покарання ОСОБА_9, обгрунтовуючи свої доводи тим, що судом при призначенні покарання не були враховані такі обставини, повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочинів у неповнолітньому віці, втягнення в злочинну діяльність дорослим ОСОБА_11 Також судом не були враховані дані про особу неповнолітнього. Крім того, мати ОСОБА_9 повністю відшкодувала матеріальну та моральну шкоду потерпілим, що є обставиною, що помякшує його покарання. З цих підстав просять змінити вирок щодо нього та призначити покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України не звязане з позбавленням волі;

-законний представник неповнолітнього засудженого - ОСОБА_3 в апеляції з доповненнями наводить аналогічні доводи та прохання, зазначаючи про те, що повністю відшкодувала матеріальну та моральну шкоду потерпілим;

-засуджений ОСОБА_15 в апеляції з доповненнями, не оспорюючи доведеність своєї вини, наводить аналогічні доводи про суворість покарання, просить обрати йому покарання не звязане з позбавленням волі, оскільки він щиро розкаявся, злочини скоїв у неповнолітньому віці, його мати повністю відшкодувала матеріальну та моральну шкоду потерпілим.

Вирок щодо ОСОБА_11 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_9, його законного представника - ОСОБА_3 про підтримання ними доводів своїх апеляцій про помякшення покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, пояснення адвоката ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього засудженого - ОСОБА_4 про підтримання ними доводів апеляцій засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_6 про помякшення покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, пояснення законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5, яка не заперечувала проти задоволення поданих апеляцій, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, останнє слово ОСОБА_9, у якому він просив призначити йому покарання не звязане з позбавленням волі, перевіривши матеріали справи та доводи

апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини,

ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України (епізоди № 1, 2), та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України (епізод № 2), за встановлених і викладених у вироку обставин та правильність кваліфікації їхніх дій, обґрунтовані зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, і такі висновки суду в апеляціях захисників, законного представника засудженого - ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляцій засудженого ОСОБА_10 і його захисника ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_9 і його захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_1, законного представника неповнолітнього засудженого - ОСОБА_3 ОСОБА_15) А.В. про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_10, ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої :нстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності в ОСОБА_9, дані про їхні особи, що вони негативно характеризуються за місцем ззавчання, не мають судимостей, обставини, що помякшують їхнє покарання, такі як, злзнання вини, щире каяття, вчинення злочину неповнолітніми, на які є посилання в лзеляціях. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_15 зарекомендував себе як схильний до протиправної поведінки, бродяжництва, на обліку в лікаря психіатра не теребуває, мешкає з матірю, яка приділяє увагу вихованню сину, але позитивних результатів немає. ОСОБА_10 зарекомендував себе як недисциплінований, байдужий і: навчання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, мешкає з батьками, мати приділяє увагу вихованню сину, але позитивних результатів немає.

(а.с.246 -249, 255 - 258)

Врахувавши зазначені обставини справи та дані про особи винних, суд г грунтовано призначив їм покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, зловлених у санкціях ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України, яке на думку колегії суддів, - своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання кожному із засуджених є несправедливим через його суворість, як про це стверджують апелянти, немає.

Та обставина, що законний представник неповнолітнього засудженого - ОСОБА_3 після постановления вироку відшкодувала матеріальну та моральну шкоду потерпілим, не є підставою для помякшення покарання засудженому ОСОБА_9 із застосуванням ст. 69, 75 КК України, оскільки йому за сукупністю двох тяжких злочинів призначено мінімальне покарання у виді позбавлення волі.

Отже, підстав для помякшення покарання засудженим із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України й зміни вироку в цій частині, як про це просять апелянти, колегія суддів не вбачає.

Таких, які б свідчили про те, що в справі допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

Таким чином, вирок має бути залишений без зміни.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляції адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7 з доповненнями адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_9, законного представника засудженого - ОСОБА_3, засуджених ОСОБА_18 і ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 березня 2010 року щодо ОСОБА_9, ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: