Провадження № - 1кп/201/491/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003259 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, болгарина, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 29.07.2015 приблизно о 20.20 год., знаходячись на nepexpecтi вулиць Гоголя i Чернишевського у м. Дніпропетровську, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою ociб, вступив у злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_4 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Перебуваючи у вказаному місці i у вказаний час, розподіливши при цьому ролі кожного при скоєнні злочину, обвинувачені побачили на шиї раніше незнайомої ОСОБА_7 , яка крокувала їм на зустріч, ланцюжок з металу жовтого кольору на якому був золотий кулон ромбовидної форми з образом «Богородиці», cpiбний хрестик та срібний кулон «Серафіма Саровського» та визначили його як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та досягнену раніше злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь відведену йому роль, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до потерпілої та умисно штовхнув її у ліве плече, в результаті чого потерпіла не втрималась на ногах та разом з велосипедом впала на землю чим самим ОСОБА_8 заподіяв останній фізичну біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді 4-х саден в проекції грудного відділу правої ключиці, в проекції тіла грудини у середній третині, в підключичній області праворуч, синця в проекції нижньо - зовнішнього квадранту правої сідниці.
Після чого, ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та досягнену раніше злочинну домовленість, виконуючи заздалегідь відведену йому роль, яка полягала у відкритому викраденні чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості схилився над потерпілою i своєю рукою зірвав з потерпілої ланцюжок з металу жовтого кольору 585 проби вагою 10,94 г. вартістю 10 338, 30 грн., на якому був золотий кулон ромбовидної форми з образом «Богородиці» вартістю 300 грн., хрестик виготовлений зi сплаву срібла 925 проби вагою 1,08 г. вартістю 95, 90 грн, та срібний кулон «Серафіма Саровського» вартістю 100 грн.
Далі, співучасники з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_7 на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 10834,2 грн.
Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою ociб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження, викладені прокурором, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними інкримінованого їм злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття,

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ролі обвинуваченого у вчиненні злочину, даним про особу обвинуваченого. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

В той же час, враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, по місцю роботи посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, ролі обвинуваченого у вчиненні злочину, даним про особу обвинуваченого. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

В той же час, враховуючи всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2015 року скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2015 року скасувати, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1