Кримінальне провадження № 1-кп/331/483/2014
ЄУН 331/7676/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетихського району Херсонської області, гр. України, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

07.11.2013 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 128 КК України до 150 годин громадських робіт. Покарання не відбув.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2014 до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з прокуратури району надійшло подання МВ КВІ Жовтневого району про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4 , який ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, до яких був засуджений вироком Жовтневого районного суду від 07.11.2013.

Для виконання вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя був направлений до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України у Запорізькій області. Проте фактично гр. ОСОБА_4 відбув лише 80 годин громадських робіт, в період часу з лютого по квітень 2014 року, після чого вищезазначений вирок суду виконаний в повному обсязі не був у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 до відбування покарання з 27.04.2014 по 17.05.2014 та з 18.05.2014 по 08.06.2014 у КУ «Обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради не приступив. 29.01.2014 та 28.05.2014 ОСОБА_4 на реєстрацію до МВ КВІ Жовтневого району УДПтС України у Запорізькій області не з`явився.

Таким чином, у період часу з 18.05.2014 та до червня 2014 року ОСОБА_4 умисно, ухилявся від відбування покарання у вигляді відпрацювання громадських робіт.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

В підготовчому судовому засіданні надійшла угода про визнання винуватості від 23.09.2014 р., укладена між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя, юристом 3 го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання

- за ст. 389 ч. 2 КК України у вигляді 2 років обмеження волі (враховуючи щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню).

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 5 (п*яти) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в підготовчому судовому засіданні.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2014 р. у кримінальному провадженні № 1-кп/331/483/2014, укладену між прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя, юристом 3-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 389 ч. 2 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2013 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 5 (п*яти) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов*язання залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч.4 пп.1, 2 КПК України.

Суддя ОСОБА_1