03.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/7545/15-к
Провадження №1-кп/205/591/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002800 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Помічна Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштованого, розлученого, дітей на утримані не має, не зареєстрованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 26.01.1993 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 1, 140 ч. 3, 42 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, з конфіскацією майна;

- 26.06.1995 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 43 ч. 3 КК України даним вироком поглинуто вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.1995 року, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 11.05.1995 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

- 05.06.1997 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 43 КК України приєднано невідбутий строк 3 місяці по вироку того ж суду від 26.06.1995 року загальний строк 2 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.04.1999 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 140 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з конфіскацією майна;

- 22.05.2002 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 01.12.2006 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 121 ч. 2, 69, 263 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 09.06.2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2006 року, та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 25.06.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 199 ч. 2, 69, 395, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців 9 днів;

- 19.02.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 190 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення : прокурора ОСОБА_4

з боку захисту: захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став і знову, під час іспитового строку, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 11 серпня 2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прибув до перехрестя вулиць Караваєва та Вахрушева м. Дніпропетровська Ленінського району, де помітив телефонний кабель лінії зв`язку, який належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», який шляхом повітряного навісу на відстані близько 3-4 метрів від землі проходив від будинку № 25 по вул. Караваєва та до будинку № 7 по вул. Вахрушева м. Дніпропетровська. Даний кабель ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання, який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи повторно, приблизно о 03 години 37 хвилин ОСОБА_3 заліз на пожежну драбину, яка розташована на боковій стороні стелі будинку № 25 по вул. Караваєва та маючи при собі знаряддя для зрізу, а саме: ножовочне полотно з металу, за допомогою якого зрізав один кінець телефонного кабелю, після чого вищевказаний кінець телефонного кабелю впав на землю. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в свою чергу спустившись на землю, підійшов до бокової стелі будинку № 7 по вул. Вахрушева м. Дніпропетровська, до якої також був закріплений даний телефонний кабель, та схопивши кабель власними руками, на скільки зміг, дотягнув його на себе, після чого за допомогою ножовочного полотна з металу зрізав, таким чином заволодівши телефонним кабелем марки ТПП 50*2*0,4, довжиною 21 метр, який складався з набору мідних дротів в зовнішній оболонці чорного кольору, який належить ПАТ «Фарлеп-Інвест», ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №ГО-2757 від 14.08.2015 року, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 11.08.2015 рік, з урахуванням зносу, складала 521,43 грн.

Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши своїми злочинними діями матеріальну шкоду ПАТ «Фарлеп-Інвест» на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився давати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він 11 серпня 2015 року приблизно о 03 годині 30 хвилин перебуваючи на перехресті вулиць Караваєва та Вахрушева в м. Дніпропетровську, побачив телефонний кабель, який висів між будинками та вирішив його викрасти. Для цього, він заліз по пожежній драбині на дах будинку та за допомогою ножовочного полотна з металу зрізав один кінець телефонного кабелю, а потім, вже на землі зрізав телефонний кабель з іншого боку. Загальна довжина кабелю складала приблизно 21 метр. Після чого він відтягнув кабель на деяку відстань від місця злочину, та був затриманий невідомою йому службою охорони.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, має не зняті та не погашені судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, за місцем мешкання характеризується задовільно, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах установлених у санкції інкримінованій обвинуваченому статті, частково приєднати до нього невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову трасологічну експертизу №67/02-320 від 18.08.2015 року, витрати на проведення якої склали 613,80 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільного позову по кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року, у вигляді семи місяців позбавлення волі та визначити ОСОБА_3 , шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді позбавлення волі строком на два роки сім місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05 жовтня 2015 року.
До набранням вироку законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.
Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2015 року у вигляді арешту майна, а саме ножовочного полотна, вилученого 11.08.2015 року під час огляду місця події біля будинку №4 по вул. Вахрушева в м. Дніпропетровську скасувати.

Речові докази, якими було визнано телефонний кабель, марки ТПП 50*2*0,4, довжиною 21 метр, чорного кольору, з явним оглядом мідного проводу, частина якого знаходиться в оболонці чорного кольору та два зріза телефонного кабелю зі слідами зрізу, один кабель довжиною 23,5 см., другий 26,5 см., які були передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 повернути ПАТ «Фарлеп-Інвест» за належністю.

Ножовочне полотно, вилучене 11.08.2015 року під час огляду місця події біля будинку №4 по вул. Вахрушева в м. Дніпропетровську знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи №67/02-320 від 18.08.2015 рокув розмірі 613 (шістсот тринадцять гривень) 80 копійок.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1