Кримінальне провадження № 629/4932/15-к
Номер провадження 1-кп/629/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом за підозрою
неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-б класу Лозівської ЗОШ І-ІІ ступенів № 11, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-б класу Лозівської ЗОШ І-ІІ ступенів № 11, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в:
В ході судового слідства встановлено, що неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 жовтня 2015 року, близько 16 години 30 хвилин, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшли до обладнаної парканом території домоволодіння, яке на праві спадщини належить ОСОБА_12 та розташоване по АДРЕСА_3 , з метою скоєння крадіжки чужого майна з території вказаного домоволодіння. В подальшому, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та в групі між собою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, упевнившись у відсутності на території домоволодіння його власника та знаходження поблизу сторонніх осіб, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_11 шляхом здолання паркану огорожі домоволодіння проник на подвір?я його території, а ОСОБА_7 залишився біля паркану спостерігати за навколишньою обстановкою та у подальшому отримання від ОСОБА_11 викраденого майна. Після цього, реалізуючи свій умисел на скоєння крадіжки чужого майна, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 таємно викрали з подвір?я домоволодіння брухт чорного металу загальною вагою118 кілограмів, вартістю 353 гривні, який ОСОБА_11 передав через паркан ОСОБА_7 .
В подальшому, утримуючи при собі викрадене майно, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з місця події зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31 жовтня 2015 року, близько 13 години 30 хвилин, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знов прийшли до обладнаної парканом території домоволодіння, яке на праві спадщини належить ОСОБА_12 та розташоване по АДРЕСА_3 , з метою скоєння крадіжки чужого майна з території вказаного домоволодіння. В подальшому, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та в групі між собою, маючи умисел на повторне скоєння таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, упевнившись у відсутності на території домоволодіння його власника та знаходження поблизу сторонніх осіб, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_11 шляхом здолання паркану огорожі домоволодіння проник на подвір?я його території, а ОСОБА_7 залишився біля паркану спостерігати за навколишньою обстановкою та у подальшому отримання від ОСОБА_11 викраденого майна. Після цього, реалізуючи свій умисел на скоєння крадіжки чужого майна, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 таємно викрали з подвір?я домоволодіння дорожній чоловічий велосипед «Україна», вартістю 660 гривні, який ОСОБА_11 передав через паркан ОСОБА_7 .
В подальшому, утримуючи при собі викрадене майно, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з місця події зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 листопада 2015 року, близько 17 години 30 хвилин, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знов прийшли до обладнаної парканом території домоволодіння, яке на праві спадщини належить ОСОБА_12 та розташоване по АДРЕСА_3 , з метою скоєння крадіжки чужого майна з території вказаного домоволодіння. В подальшому, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та в групі між собою, маючи умисел на повторне скоєння таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, упевнившись у відсутності на території домоволодіння його власника та знаходження поблизу сторонніх осіб, розподіливши між собою ролі, ОСОБА_11 шляхом здолання паркану огорожі домоволодіння проник на подвір?я його території, а ОСОБА_7 залишився біля паркану спостерігати за навколишньою обстановкою та у подальшому отримання від ОСОБА_11 викраденого майна. Після цього, реалізуючи свій умисел на скоєння крадіжки чужого майна, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 таємно викрали з подвір?я домоволодіння брухт чорного металу загальною вагою 83 кілограми, вартістю 219 гривень 95 копійок та фуражне зерно пшениці в кількості 26 кілограмів, вартістю 78 гривень.
В подальшому, утримуючи при собі викрадене майно, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 з місця події зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 винним себе визнав повністю, та пояснив, що 23.10.2015 вони разом з ОСОБА_13 прийшли до домоволодіння потерпілої. Він переліз через паркан, а ОСОБА_13 залишився спостерігати. Він побачив, що на подвір`ї багато лому чорного металу і що за один раз вони його забрати не зможуть, тому взявши з подвір`я частку лому чорного металу він передавав його ОСОБА_13 через паркан. Потім вони знов разом приходили до даного домоволодіння 31.10.2015 року та 04.11.2015 року та викрадали лом чорного металу, який там залишався, в тому числі велосипед та зерно. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю, та пояснив, що 23.10.2015 вони разом з ОСОБА_14 прийшли до домоволодіння потерпілої. Він залишився біля паркану, а ОСОБА_14 переліз через нього на подвір`я. Там було багато лому чорного металу, велосипед, зерно, тому ОСОБА_11 , взяв тільки частку лому чорного металу та передавав йому через паркан. Потім вони знов приходили до даного домоволодіння 31.10.2015 року та 04.11.2015 року, щоб забрати лом чорного металу, який там залишався, велосипед та зерно. В судовому засіданні розкаявся в скоєному.
Враховуючи показання обвинувачених, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.
Тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених, дослідженням даних, які характеризують їх особи та вивченням матеріалів, які стосуються судових витрат та речових доказів.
Суд вважає, що дії ОСОБА_11 та ОСОБА_7 по фактам викрадення 23.10.2015 року, 31.10.2015 року, 04.11.2015 року майна гр. ОСОБА_12 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 103 КК України при визначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Дослідженням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, навчається в 9-б класі Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11, за місцем навчання характеризується позитивно. Виховується в неповній сім`ї з мамою та старшим братом, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 ст. 69 КК України суд не вбачає.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_11 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 суд не вбачає.
Дослідженням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, навчається в 9-б класі Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11, за місцем навчання характеризується позитивно. Виховується в неповній сім`ї з мамою та молодшим братом, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 69 КК України суд не вбачає.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_7 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлений.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, ст. ст.103-104 КК України, суд
з а с у д и в:
неповнолітнього ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 не обирався.
неповнолітнього ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.
Після набрання вироком законної сили речові докази: лом чорного металу загальною вагою 118 кг, утворений виробами з металу, а саме: трубою довжиною 3 м, дробиною, решіткою з кутників та сітки-рабиці, підставкою, тачкою, трьома кусками труб; лом чорного металу загальною вагою 83 кг, утворений виробами з металу, а саме: решіткою з кутників та сітки-рабиці, тачкою, драбиною, бідоном, кусками труб та прутків; велосипед чоловічій, дорожній марки «Україна», які належать гр. ОСОБА_12 - вважати повернутими потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1