АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1378/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2015 року відносно
ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові, громадянки України, розлученої, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимої 15 вересня 2009 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1,ч.2 ст.368 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі (на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробування терміном 2 роки),
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, і засуджено за ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України до 2 років обмеження волі.
На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2009 року, суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
За ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 засуджено до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 Кримінального кодексу України, до призначеного покарання суд частково приєднав невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2009 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Цим же вироком суд відмовив обвинуваченій ОСОБА_7 в задоволенні її клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році».
Судом першої інстанції встановлено, що 28 грудня 2010 року біля 16 години 30 хвилин. ОСОБА_7 , перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_9 в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із користі, таємно викрала мобільний телефон ТМ «Sony Ericsson S500i», вартістю 844 гривні, в якому знаходилася СІМ-карта стартового пакету мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 16 гривень, а всього ОСОБА_7 завдала ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 880 гривень.
ОСОБА_7 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місті, діючи з умислом, направленим на підроблення офіційного документу, який видається державними органами з метою використання громадянами України для посвідчення особи - паспорта громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 16 травня 2007 року, з метою надання в органи прокуратури та у судові інстанції, для введення в оману органів прокуратури та суду під час розгляду кримінальної справи, внесла зміни до свого прізвища у паспорті, дописавши в нього останню літеру «к», внаслідок чого її прізвище було записано як « ОСОБА_10 ».
ОСОБА_7 , діючи з умислом, направленим на використання завідомо підробленого документа, а саме паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівським РВ ГУМВС України в Харківській області 16 травня 2007 року, під час розгляду справи, після незаконного внесення змін до свого прізвища у власному паспорті 31 липня 2009 року, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності прокуратурою м.Харкова за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.368, ч.2 ст.368 Кримінального кодексу України, для введення в оману органів прокуратури та суду, з метою приховування свого справжнього прізвища, неодноразово надавала та використовувала вказаний паспорт на її ім`я зі зміненим прізвищем « ОСОБА_10 » під час провадження досудового розслідування у прокуратурі та під час розгляду справи у судовому засіданні протягом 2009 року, внаслідок чого відносно неї 15 вересня 2009 року Київським районним судом м.Харкова було ухвалено вирок під зміненим прізвищем « ОСОБА_10 ».
Заступник прокурор Харківської області оскаржив зазначений вирок Харківського районного суду Харківської області.
У своїй апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, прокурор просив вирок змінити і звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст.70 Кримінального кодексу України при призначенні покарання ОСОБА_7 і вважати її засудженою за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2009 року, з призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що строк давності за злочинами, передбаченими ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України закінчився ще 28 грудня 2013 року, і як наслідок не застосував закон, який підлягав застосуванню - ст.49 Кримінального кодексу України.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченої, яка проти задоволення вимог прокурора не заперечувала, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, діючи в межах повноважень, передбачених ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку, що апеляційна скаргу прокурора є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст.49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Згідно зі ст.74 Кримінального кодексу України на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання.
Харківський районний суд Харківської області зазначених норм закону не дотримався.
З матеріалів справи вбачається, що злочини, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у вчиненні яких визнано винною ОСОБА_7 відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості. Давність за цими злочинами, враховуючи її переривання у зв`язку з вчиненням злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, закінчився 28 грудня 2013 року.
Харківський районний суд Харківської області на зазначені обставини уваги не звернув і приписи ст.ст.49,74 Кримінального кодексу України не застосував, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.
Як наслідок, суд першої інстанції необгрунтовано призначив обвинуваченій остаточне покарання за правилами ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України, тобто застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню.
За таких обставин, на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.п.1,2 ч.1 ст.413 Кримінального процесуального кодексу України, вирок Харківського районного суду Харківської області підлягає зміні зі звільненням ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, а також виключенням з його резолютивної частини посилання на призначення покарання за правилами ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України.
В решті вирок Харківського районного суду Харківської області є законним і обгрунтованим, зокрема, в частині відмови в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про застосування до неї амністії.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки, враховуючи, що її було взято під варту 10 січня 2011 року в межах кримінальної справи за обвинуваченням у злочині, передбаченому ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, строк покарання за зазначений злочин закінчився, наразі обвинувачена відбуває покарання за злочини, передбачені ч.1 ст.368 ,ч.2 ст.368 Кримінального кодексу України, що, згідно ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», виключає застосування амністії.
Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,408,409,413,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст.74 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України до 2 (двох) років позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутої частини покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі за вироком Київського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2009 року і призначенням остаточного покарання на підставі ст.71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3