Справа № 161/72/16-к
Провадження № 1-кп/161/116/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 16 лютого 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000878, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаруків Луцького району Волинської області, українця, гр.України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.12.2008 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 186 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України судимості не має;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен зокрема, 09.11.2015 близько 01.56 год., попередньо домовившись між собою, заздалегідь розподіливши ролі, перебуваючи в с. Новостав Луцького району Волинської області, шляхом викрадення у охоронця пульту сигналізації від воріт, проникли на територію охоронюваного домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 , за допомогою вказаного пульта, відчинив вхідні ворота гаража. В цей час ОСОБА_7 , діючи спільно з останнім, знаходився на території домогосподарства перед гаражем, спостерігаючи за обстановкою з метою попередження про небезпеку у разі їх викриття. В свою чергу ОСОБА_8 , взявши ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , які знаходились у даному гаражі, запустив двигун вказаного транспортного засобу та спостерігаючи за ОСОБА_7 , який повідомляв про відсутність небезпеки та перешкод, виїхав з приміщення гаража. Після того як ОСОБА_7 сів на пасажирське сидіння автомобіля вони поїхали у невідомому напрямку, таким чином, заволодівши вказаним транспортним засобом, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 452 800 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен зокрема, свою вину у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою між собою та з проникненням у приміщення, а обвинувачений ОСОБА_7 вчинено повторно, визнали повністю.

Суду дали показання, що 09.11.2015 близько 02.00 год., домовившись між собою та розподіливши ролі, знаходячись в с. Новостав Луцького району Волинської області, після того як ОСОБА_8 викрав в охоронця пульт сигналізації від воріт, проникли на територію домогосподарства, що по АДРЕСА_3 , де він / ОСОБА_8 /, за допомогою вказаного пульта, відчинив вхідні ворота гаража. В цей час ОСОБА_7 , знаходився на території домогосподарства перед гаражем, спостерігав за обстановкою з метою попередження про небезпеку. В свою чергу ОСОБА_8 , взявши ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , які знаходились у даному гаражі, запустив двигун вказаного транспортного засобу та виїхав з приміщення гаража. В подальшому вони поїхали с. Демидівку Рівненської області до своїх знайомих, заволодівши вказаним транспортним засобом.

На даний час ОСОБА_8 збитки потерпілому повністю відшкодував. ОСОБА_7 збитки не відшкодував в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

У вчиненому, кожен зокрема, щиро розкаялись та просили суворо їх не карати.

Потерпілий в судове не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, збитки йому частково відшкодовані, зокрема, обвинуваченим ОСОБА_8 відшкодовані повністю, будь-яких претензій до останнього він не має, просить суворо його не карати. Одночасно, обвинуваченим ОСОБА_7 збитки йому не відшкодовані, просить задовольнити поданий цивільний позов та стягнути з останнього завдану матеріальну шкоду. Щодо покарання покладається на погляд суду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного зокрема, щодо фактичних обставин справи. Збитки потерпілому частково відшкодовані, просить задовольнити поданий цивільний позов та стягнути з ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду.
Крім повного визнання своєї вини самими обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожним зокрема, їх винність у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, а обвинуваченим ОСОБА_10 вчиненими повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винних.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить щире каяття.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить щире каяття, відшкодування завданих збитків.

До обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, кожного зокрема, суд відносить вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_8 , згідно ст. 89 КК України судимості не має, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, збитки потерпілому повністю відшкодував, останній будь-яких претензій до нього не має, просить суворо його не карати, що стверджується поданою заявою, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням ст.75 КК України.

Окрім того, на думку суду, згідно ст.ст. 374 ч.4, 183 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти із залу судового засідання негайно.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, однак зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за що відбував реальні міри покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, збитки потерпілому не відшкодував, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 289 ч.2 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, на утриманні якого знаходиться одна малолітня дитина, ОСОБА_11 , 2011 року народження, повне визнання вини, щире каяття, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні останнього, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 289 ч.2 КК України, у виді позбавленні волі на певний строк без конфіскації майна.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених, кожного зокрема, та попередження вчинення ними нових правопорушень.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст. 1166 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_9 28 085 (двадцять вісім тисяч вісімдесят п`ять) грн. спричиненої матеріальної шкоди.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожному зокрема, в строк основного покарання, термін їх попереднього ув`язнення, тобто з дня їх затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти із залу судового засідання негайно, зарахувавши в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з 12.11.2015 тобто з дня його затримання до 16.02.2016, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.2 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 12.11.2015, тобто з моменту фактичного затримання, зарахувавши йому в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з дня затримання до моменту набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_9 28 085 (двадцять вісім тисяч вісімдесят п`ять) грн. спричиненої матеріальної шкоди.
Речові докази автомобіль «ВАЗ 2101» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерпілому залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: