Апеляційний суд Полтавської області
2012 року червня місяця 12 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого Довгаль С.А.
суддів: Кисіля А.М., Лісіченко Л.М.
прокурора Акулової С.М.
захисників ОСОБА_1,
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією прокурора, засудженого ОСОБА_6 із внесеними доповненнями, засудженого ОСОБА_5М та його захисника -адвоката ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 20 лютого 2012 року, яким
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 16.кв.47,гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працює, раніше судимого:
- 19.10.2006 року Київським районним судом міста Полтави за статтями 309 чЛ, 185 ч.З, 289 ч.2 ,70 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 19.12.2006 р. Октябрським районним судом міста Полтави за статтями 289 ч.2 ,70 ч.4 КК України на 5 років 1 міс. позбавлення волі та звільненого 28.07.2009 р. умовно-достроково на 1 рік 6 міс.24 дні;
засуджено за ч.І ст.263 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;
на підставі ст.70 ч.І КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на 6 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна;
на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши покарання за вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 19 грудня 2006 року до покарання за останнім вироком, остаточне покарання визначено у виді 6 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_6,
неодруженого, не працює, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше неодноразово судимого Київським районним судом міста Полтави:
-08.02.2005 р. за частинами 2 і 3 ст.185,ч.2 ст.190, ч.2 ст.309,70 КК України на 4 р. позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання із випробуванням з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.75 КК України;
-31.10.2007р. за ч.2 ст.186, 71 КК України на 4 р. 1 міс. позбавлення
-14.10.2011 р. за ч.2 ст.185, 395,70,71 КК України на 1 р. 6 міс. позбавлення волі;
Засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 6 р. позбавлення волі із конфіскацією усього належного майна і на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,за останнім вироком і за вироком Київського районного суду міста Полтави, остаточно визначено 6 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.
Постановлено стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 14 370 грн. на відшкодування матеріальної шкоди ; із засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_9 15 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішино питання з речовими доказами та судовими витратами.
22 жовтня 2010 року приблизно о 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за попередньою змовою, у стані алкогольного сп» яніння, незаконно заволоділи автомобілем «ВАЗ 2109»державний номер ВІ 2219, припаркованого неподалік будинку 128 по вул. Фрунзе у місті Полтаві, вартістю 18 400 грн., належного потерпілому ОСОБА_8
На цьому автомобілі, під керуванням ОСОБА_4 вони попрямували у Донецьку область. Під час руху ОСОБА_4 не впоравшись із керуванням автомобілем, допустив його пошкодження, завдавши потерпілому шкоди на вищевказану суму.
В цей же день, прямуючи у Донецьку область, ОСОБА_4 у невстановленої слідством особи,без передбаченого законом дозволу,придбав пістолет, який виготовлений саморобним способом по типу гладко ствольних дульнозарядних ( шомпольних) пістолетів з фітильним запаленням заряду, відноситься до категорії нестандартної гладко дульної вогнепальної зброї та є придатним для проведення пострілів.
На вирок подані апеляції:
Прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, порушує питання про скасування вироку, стверджує, що суд призначив занадто мяке покарання засудженим, що явно не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів та осіб засуджених, а тому засудженим слід призначити більш суворе покарання.
Врахувати,як обставину, що обтяжує покарання підсудних, рецидив
ОСОБА_5 за ст.289 ч.2 КК України - 6 р.6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.
ОСОБА_10 за ст.289 ч.2 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна, за ст.263 ч.І КК України-2 р. позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.І КК України -7 років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, на підставі ст.71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією майна.
- захисник засудженого ОСОБА_5-адвокат ОСОБА_7 просить вирок щодо ОСОБА_5 у частині його засудження за ч.2 ст.289 КК України скасувати, а справу в цій частині закрити. Мотивує тим, що переконливих доказів винуватості його підзахисного немає.
-засуджений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати в частині засудження його за епізодом заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_8 посилаючись на те, що ОСОБА_4В автомобілем потерпілого заволодів сам, а він тільки за його пропозицією поїхав у Донецьку область.
-засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду в частині його засудження за епізодом незаконного заволодіння автомобілем потерпілої ОСОБА_9скасувати, оскільки цього злочину не вчиняв, а автомобіль йому передано ОСОБА_11 для погашення заборгованості по заробітній платі. Також наполягає на скасуванні вироку в частині засудження ОСОБА_5 по епізоду незаконного заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_8 та виправдати ОСОБА_5, оскільки останній цього злочину не вчиняв.
У доповненнях до апеляції ОСОБА_4 наполягає вирок суду скасувати, справу направити на додаткове розслідування.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка не підтримала апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, пояснення адвоката ОСОБА_7, та ОСОБА_5, пояснення адвоката ОСОБА_2та засудженого ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи наведені в апеляціях, провівши дебати, заслухавши останнє слово засуджених - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають на таких підставах.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердила, що автомобіль її матері ремонтувався на СТО належного ОСОБА_12, який їй повідомив, що автомобіль викрадено (а.с. 201 том 3).
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердив, що від ОСОБА_15 дізнався, що ОСОБА_4, який у нього працював, незаконно заволодів автомобілем і цей автомобіль знаходиться у місті Димитрові Донецької області. Разом із потерпілою ОСОБА_9 поїхав до Димитрова і дізнався, що ОСОБА_4 продав автомобіль третій особі, яка здала його на металобрухт (а.с. 198 том 3).
Доводи засудженого ОСОБА_4 про те, що автомобіль потерпілої ОСОБА_9 йому передано ОСОБА_11 на погашення заборгованості по заробітній платі є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Твердження в апеляційних скаргах про необгрунтованність засудження ОСОБА_5 безпідставні і спростовуються дослідженими судом доказами. Так, засуджений ОСОБА_5 подав на імя начальника Октябрського РВ ПМУ явку з повинною, в якій зізнався у вчиненні ним 22 жовтня 2010 року незаконного заволодінням автомобілем ВАЗ 2109 (а.с.25 том 1).
Наданий опис ОСОБА_5 зовнішнього вигляду автомобілю ОСОБА_8, яким він заволодів спільно із ОСОБА_4, збігається із зовнішнім виглядом, описаним потерпілим ОСОБА_8М
Так, ОСОБА_5 під час відтворення обстановки та обставин події, підтвердив час,місце незаконного заволодіння автомобілем, зовнішній вигляд автомобіля( а.с.93-95 том 1).
ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував,що він причетний до незаконного заволодіння автомобілем, посилаючись на те, що на кілька хвилин відходив від ОСОБА_4 і не цікавився, яким чином останній опинився за кермом цього автомобіля.
Але згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що 22 жовтня 2010 року знаходився поряд з будинком № 128 по вул. Фрунзе міста Полтави і бачив як два чоловіки заглядали в салони автомобілів, в яких нікого не було. Зробивши цим чоловікам зауваження, сів за кермо свого автомобіля і поїхав по справам. Цього ж дня довідався, що саме за цією адресою було вчинено незаконне заволодіння автомобілем ( а.с. 181 том 3).
При предявленні фотознімків свідок впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як осіб, що оглядали салони автомобілів в той день( а.с. 57-62 том 1).
Потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_18 показали, що 22 жовтня 2010 року приблизно о 15 год. 40 хв. припаркувалися по вул. Фрунзе біля будівлі Полтавського управління газовидобування. Коли вийшли із салону автомобіля, то помітили біля автомобіля двох чоловіків. Коли повернулись через 30 хвилин, то автомобіль зник ( а.с. 172,182, том 3).
Суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_4 за ч.І
ст.263 КК України, вірно кваліфіковано дії засуджених за ч.2 ст.289 КК
Всі висновки суду належно мотивовані у вироку, що відповідає
вимогам ст.ст.323, 324, 334 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційних скарг засуджених та адвоката
ОСОБА_7 щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильної кваліфікації дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
необгрунтованого у зв»язку з цим їх засудження за ч.2 ст.289 КК України є
безпідставними, оскільки не грунтуються на матеріалах справи.
Покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначено з дотриманням
вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних
про особи засуджених, обставин, що обтяжують та помякшують покарання.
Отже посилання прокурора про мякість призначеного судом
покарання засудженим безпідставні.
Вирок щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є законним і

обгрунутованим, будь-яких передбачених ст. 367 КПК України підстав для його

скасування чи зміни, про що порушено питання в апеляційних скаргах,при

перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, а тому підстав для

задоволення апеляцій не має.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду

Полтавської області,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Октябрського районного суду міста Полтави від 20 лютого 2012

року щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5

залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора, адвоката ОСОБА_1Д,

засуджених - без задоволення. СУДДІ: Кисіль А.М. Лісіченко Л.М. Довгаль С.А.