Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1437/15-к
Провадження № 1-кп/376/93/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" листопада 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0005080 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Ставище Київської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого водієм ПП з іноземними інвестиціями «Технофарм-Україна», розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 12 листопада 2014 року, близько 09 години 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки "FORD Моndeо", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 виданого МРЕВ м. Боярка ГУМВС України в Київській області від 10.03.2006 року, належить ОСОБА_8 , маючи посвідчення водія категорії «В», «С1», «С», «D1», «D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «D1Е» і «DЕ» та рухаючись заднім ходом по території приватного підприємства з іноземними інвестиціями «Технофарм-Україна», яке розташоване за адресою: Київська область Сквирський район с. Велнкополовецьке вул. Новоселиця, №2/А, в порушенні вимог п.п. 10.1 ПДР України «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.п. 10.9 ПДР України «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по території підприємства із ліва на право відносно передньої частини транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2/Д від 23.01.2015 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження, а саме: садна обличчя, закритий перелом середньої третини ключиці справа, закрита травма грудної клітини з двохсторонніми переломами ребер по декількох анатомічних лініях та гемотораксом (зліва 100 мл, справа 200 мл) пневмоторакс (забій дорсальних відділів обох легень, двосторонній гідроторакс, множинний косо-поперчний перелом задніх відділів правих ребер І, II, III, V, VI, VII, VIII, IX, передніх відділів правих ребер III, IV, задніх відділів лівих ребер II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X і середніх відділів лівих ребер IV, V, VI, VII, з бічним заходженням відломків, емфізема м`яких тканин молочних залоз), закритий перелом кісток тазу та лівого стегна (уламковий перелом голівки лівої стегнової кістки заднього краю вертлюжної западини лівого т/стернового суглоба, осколки кісток розташовані в порожнині й поза порожниною суглоба, параатртикуляр м`яких тканин, вивих голівки лівої стегнової кістки, синовиіт лівого т/стегнового суглоба, косо-поперчний перелом переднього краю вертлюжної западини правого т/стегнового суглоба й витків правої сідничної кістки таза, без практичного зсуву уламків), що ускладнилося дихальною недостатністю та шоком. Описані вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів можливо в час та за обставин вказаних в постанові і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Локалізація та характер ушкоджень свідчить про те, що дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок стиснення тіла між тупими предметами в тому числі і переїзді колесами автомобіля через грудну клітину та таз внаслідок чого і могли виникнути.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку інженерно-технічної експертизи №5-02/103 від 23.03.2015 року, стало порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, яке виразилося в невиконанні ряду вимог, а сааме п. 10.1 ПДР України, «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.9 ПДР України «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб».

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 грубих порушень Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В ході судового розгляду по справі встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та показав, що у власному користуванні він має автомобіль марки "FORD Моndeо", кольору д.н.з. НОМЕР_1 , яким постійно користується по роботі. Водійського стажу він має 14 років.

12 листопада 2014 року, близько 08 години 00 хвилин він на власному авто приїхав до місця своєї роботи за адресою АДРЕСА_2 , де припаркував свій автомобіль на парковці неподалік адміністративного приміщення. Автомобіль був розташований передньою частиною до бордюри із асфальту та стояв в кінці парковки (останній). В подальшому, близько 09 години 20 хвилин він сів в свій автомобіль та почав виїжджати з парковки, а саме розпочав рух заднім ходом при чому повернув кермо на один оберт в ліву сторону. Перед тим як сісти в автомобіль він побачив, що зі сторони комори в напрямку до вагової рухається наглядно знайома йому громадянка ОСОБА_6 . Коли він сів до автомобіля, то перед початком руху подивився в дзеркала заднього виду для того, щоб пересвідчитись чи не має нікого позаду автомобіля, оскільки він розпочинав рух заднім ходом. Проїхавши заднім ходом два метри, він почув крик людей та зупинився. Жодного поштовху, удару, чи наїзду на перешкоду він не відчув. Вийшовши з автомобіля він побачив, як до нього біжить громадянин ОСОБА_9 та кричить дослівно наступні слова «від`їдь вперед», після чого він різко сів в авто та від`їхав вперед поставивши авто в попереднє положення. Коли він вийшов із автомобіля то побачив, що позаду нього лежить громадянка ОСОБА_6 , яка перебувала в лежачому положенні, а саме на спині та перебувала при свідомості. Після чого приїхала карета швидкої допомоги та госпіталізувала зазначену вище громадянку. Після того, як ОСОБА_6 було госпіталізовано, то лікування оплачував він особисто та загалом витратив приблизно 34000 грн. Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 12.11.2014 року близько 9 год. 20 хв. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 та своїм знайомим ОСОБА_10 на його автомобілі «ГАЗЕЛЬ» приїхали з м.Біла Церква на територію комори ПП з іноземними інвестиціями «Технофарм-Україна» для того, щоб купити пшеницю. На той момент на вулиці була світла пора доби, опадів не було. Перебуваючи на складі вказаної території, вона йшла в напрямку вагової, позаду свого чоловіка. Коли вони проходили біля прохідної, то ліворуч від них (задніми частинами до них) стояли два автомобілі один із яких був "FORD" білого кольору. Вона зупинилася на стоянці даного підприємства та стояла поряд автомобілів які були там припарковані, дана стоянка не огорожена. Вона стояла на відстані двох метрів від автомобіля "FORD" та була розташована поряд з лівого боку автомобіля лівою частиною до нього. В якийсь момент вона почула звук двигуна та відчула сильний удар по ногам. Подальші події не пам`ятає так як перебувала в травматичному шоці. Після того тривалий час лікувалась від числених переломів ребер та кісток тазу. На цей час претензій до обвинуваченого не має, оскільки збитки їй відшкодовані, просила суд пом`якшити покарання обвинуваченому та не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 12.11.2014 року близько 9 год. 20 хв. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 та своїм знайомим ОСОБА_10 на його автомобілі «ГАЗЕЛЬ» приїхали з м.Біла Церква на територію комори ПП з іноземними інвестиціями «Технофарм-Україна» для того, щоб купити пшеницю. На той момент на вулиці була світла пора доби, опадів не було. Перебуваючи на складі вказаної території, він пішов в напрямку вагової, а його дружина йшла позаду нього і коли він проходив біля прохідної, то ліворуч від нього (задніми частинами до нього) стояли два автомобілі один із яких був "FORD" білого кольору. Пройшовши декілька метрів він почув звук двигуна та крик, на що він повернувся назад де побачив, що вищевказаний автомобіль "FORD" вже стояв задньою частиною в напрямку складу та передньою частиною під кутом в напрямку прохідної. Підійшовши до вказаного автомобіля він побачив, що його дружина лежала частково під задньою частиною вказаного автомобіля та перебувала в свідомості і пояснила йому, що коли вона проходила позаду вказаного автомобіля, то побачила, що автомобіль розпочав рух заднім ходом і вона зупинилась, але автомобіль не зупинився та допустив на неї наїзд. Водій вказаного автомобіля пояснив, що розпочинаючи рух заднім ходом він бачив пішохода, але потім в дзеркалах заднього виду її видно не було і він вважав, що пішохід вже пройшла його автомобіль. На місці пригоди будь-яких обмежень чи перешкод, які б заважали водію чи обмежували видимість не має. Далі на місце пригоди приїхали працівники швидкої допомоги, які госпіталізували його дружину до реанімаційного відділенні Білоцерківської МЛ №2.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 12 листопада 2014 року близько 9 год. 20 хв. він разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_9 на його автомобілі «ГАЗЕЛЬ» д.н.з. НОМЕР_3 приїхали з м.Біла Церква на територію комори ПП з іноземними інвестиціями «Технофарм-Україна» для того, щоб отримати пшеницю. На той момент на вулиці була світла пора доби, опадів не було. Він перебував у вказаному автомобілі біля вагової, а Форманюки пішли до складу. Коли він розпочав заїжджати на ваги, які розташовані навпроти під кутом до прохідної, біля якої стояло два автомобіля задніми частинами до вагів, то побачив боковим зором як до нього від складу йшов ОСОБА_9 . Після чого, заїхавши тільки передніми осями на вагову, почув крик, на що відразу зупинив автомобіль і подивившись ліворуч побачив, що один із вказаних автомобілів, а саме "FORD" білого кольору, стояв вже в іншому положенні, а саме задньою частиною в напрямку складу, а передньою частиною під кутом в напрямку виїзду з території комори, під задньою частиною якого лежала жінка пішохід ОСОБА_6 Відстань від вагової до місця наїзду становила до 10 м. Як саме відбувся наїзд і траєкторію руху пішохода і автомобіля він не бачив. Далі до пішохода підбіг він, ОСОБА_9 , водій з вказаного автомобіля та працівники комори. Потім на місце пригоди було викликано працівників швидкої допомоги, які по приїзду госпіталізували ОСОБА_6 до реанімаційного відділенні Білоцерківської МЛ №2. На місці пригоди будь-яких обмежень чи перешкод, які б заважали водію чи обмежували видимість не має.

Крім того, в ході судового розгляду судом досліджені документи, що є доказами у кримінальному провадженні, зокрема :

-протокол огляду місця події від 24.06.2015 року з доданими схемою та фототаблицями (а.п. 16-29);

-схема ДТП та фототаблиці (а.п. 55-59);

- висновок судово-медичної експертизи № 2/д від 23.01.2015 року (а.п. 69-70);

- висновок судової інженерно-технічної експертизи №5-02/103 від 23.03.2015 року (а.п. 102-103).

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд оцінюючи в сукупності вищевказані докази, що зібрані органами досудового розслідування та досліджені безпосередньо в судовому засіданні, дійшов висновку, що органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно та обгрунтовано по ч. 2 ст. 286 КК України, а також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, злочин вчинив тяжкий з необережності, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 ,судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище вказані обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 основного покарання по ст.286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Також, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та враховуючи думку потерпілої, яка просила суд пом`якшити покарання обвинуваченому та не позбавляти його волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства та маються достатні підстави для застосування ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому та звільнення його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до ст. 76 КК України.
Крім того, суд вважає не призначати ОСОБА_5 додаткове покарання передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки відсутні будь-які обставини, що обтяжують його покарання та відповідно до матеріалів кримінального провадження він має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а його робота пов`язана з керуванням транспортними засобами є єдиним джерелом доходу обвинуваченого. Також, суд враховує думку потерпілої, яка просила суд пом`якшити покарання обвинуваченому та не призначати йому додаткове покарання.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, то них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час судового засідання потерпіла подала письмову заяву про залишення позову без розгляду згідно п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

При вирішенні питання, щодо залишення позову без розгляду, суд вважає застосувати крім вимог передбачених КПК України, вимоги ЦПК України, зокрема вимоги п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, відповідно до яких, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо надійшла відповідна заява.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Виходячи з вищевказаного, керуючись ст. 370,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, - залишити без розгляду

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за експертні дослідження в розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 16 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1