22.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/632/15-к
Провадження №1-кп/205/202/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000838 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, який працює кур`єром ТОВ «ДЮКЦ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 30 листопада 2014 року близько 19 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Шевролет-Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по пр. Петровського з боку пр. Металургів в м. Дніпропетровську. На шляху руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід», розташованого в районі перехрестя з вул. Авіаційною, перед яким в правій суміжній смузі стояв маршрутний транспортний засіб, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобілем та при потребі не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу який рухався з права на ліво по ходу його руху для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив свій рух, внаслідок чого скоїв на нього наїзд. Далі ОСОБА_3 втратив керування керованого ним автомобіля, виїхав на зустрічну смугу де зіткнувся з автомобілем марки «Рено-Мегане» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному йому напрямку, після чого виїхав за межи проїжджої частини дороги пр. Петровського і скоїв наїзд на електроопору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саднин голови, закритого перелому лівої донної та седалищної кісток без зміщення відламків, закритого перелому основної фаланги 5 пальця правої кисті з кутовим зміщенням відламків, садна тильної поверхні лівої кисті, які за своїм характером згідно висновку судово-медичної експертизи № 315е від 26.01.2015 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Шевролет-Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, невиконання яких згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-40 від 22.01.2015 року знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що він 30 листопада 2014 року близько 19-30 год. рухався на своєму технічно справному автомобілі «Шевролет-Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську по пр. Петровського зі сторони вул. Київської в напрямок пр. Нігояна (пр. Калініна) з приблизною швидкістю 60 км/год. В цей день на вулиці було сніжно, на дорозі була ожеледиця. Перед перехрестям з вул. Авіаційною ОСОБА_3 побачив стоячий автомобіль марки «Мерседес Бенц» (маршрутне таксі), який стояв приблизно на відстані 1-1,5 метрів від перехрестя, в зв`язку з чим почав змінювати напрямок руху ліворуч, для того щоб його об`їхати, та в цей час із-за передньої частини вказаного автомобіля на проїжджу частину вибіг потерпілий ОСОБА_5 , після чого він, ОСОБА_3 , викрутив руль вліво та виїхав на трамвайні колії, щоб уникнути зіткнення. В цей момент у передні пасажирські двері автомобіля вбіг потерпілий ОСОБА_5 , після чого, він, ОСОБА_3 , почав гальмування, внаслідок чого автомобіль винесло на зустрічну смугу руху, де він скоїв зіткнення з автомобілем «Рено-Меган», під керуванням ОСОБА_9 . Також ОСОБА_3 додатково зазначив, що під час зазначених подій потерпілим ОСОБА_5 порушувалися правила дорожнього руху, а саме, що перед виходом на пішохідний перехід ОСОБА_5 не переконався, у відсутності автомобілів на переході, вийшов із-за передньої частини автомобіля «Мерседес Бенц», а також те, що ОСОБА_5 біг по пішохідному переходу. Вважає, що у даній дорожній обстановці він не повинен був керуватися вимогами п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які не розповсюджувалися на нього у той момент, натомість, він правомірно керувався вимогами п. 12.3 Правил, відповідно до яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 30 листопада 2014 року близько 19-20 год. він переходив пішохідний перехід по пр. Петровського на перехресті з вул. Авіаційною в м. Дніпропетровську. В цей день на вулиці був сніг та ожеледиця. В цей час перед пішохідним переходом, на відстані приблизно двох метрів, стояв автомобіль марки «Мерседес Бенц», світлофор не працював. Потім ОСОБА_5 вийшов на пішохідний перехід перед вказаним автомобілем, та коли його пройшов побачив автомобіль «Шевролет Авео», який рухався з приблизною швидкістю 60 км/год., в зв`язку з чим почав бігти, щоб уникнути з ним зіткнення, проте не встигши цього зробити, в районі трамвайних колій, відбулося зіткнення із зазначеним автомобілем, після чого потерпілий ОСОБА_5 , що було далі не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 30 листопада 2014 року він стояв на перехресті вул. Авіаційної та пр. Петровського в м. Дніпропетровську. На дворі вже було темно. Світлофор на перехресті не працював. В цей час зупинилося маршрутне таксі жовтого кольору «Богдан», з якого вийшов молодий чоловік та направився до пішохідного переходу перед маршрутним таксі. Виглянувши із-за маршрутного таксі він почав бігти по пішохідному переходу, та на трамвайних коліях на нього скоїв наїзд автомобіль «Шевролет», вдаривши його правими передніми пасажирськими дверми. Після чого зазначений автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з іншим автомобілем.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000838 від 01.12.2014 року, відповідно до якого 30.11.2014 року близько 19.30 годин в м. Дніпропетровську по пр. Петровського з боку вул. Київської в напрямку вул. Калініна рухався автомобіль «Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який в районі перехрестя з вул. Авіаційною скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , після чого виїхав на зустрічну смугу де зіткнувся з автомобілем «Рено Меган» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 та виїхав за межи проїзної частини дороги де скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної і сідалищної кістки, ЗЧМТ, СГМ, забиття голови (а.к.п.1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.11.2014 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке відбулося 30 листопада 2014 року у м. Дніпропетровську на перехресті пр. Петровського та вул. Авіаційної, під час якої відбувся наїзд на пішохода, зіткнення та виїзд транспортного засобу автомобілю «Шевроле Авео» д/н НОМЕР_1 за межі проїзної частини дороги (а.к.п.3-12);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.12.2014 року, відповідно до якої речовим доказом було визнано автомобіль «Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 , який було залишено на зберігання ОСОБА_3 (а.к.п. 30);

- розпискою ОСОБА_3 від 30.11.2014 року, відповідно до якої останній отримав на відповідальне зберігання автомобіль «Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 (а.к.п. 31);

- висновком експерта №315е від 26.01.2015 року з додатками, відповідно до якого у гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саднин голови, закритого перелому лівої лонної та седалищної кісток без зміщення відламків, закритого перелому основної фаланги 5 пальця правої кисті з кутовим зміщенням відламків, садина тильної поверхні лівої кисті, що могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючи частини рухаючогося авто засобу, з можливим послідуючим падінням на тверде дорожнє покриття, можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди, які могли утворитися незадовго до надходження до медичного закладу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше як 21 день) (а.к.п.36-38);

- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги по пр. Петровського- вул. Авіаційної, відповідно до якого 30.11.2014 року, о 20-00 год. по пр. Петровського з боку вул. Кутузова в напрямку вул. Авіаційної рухався автомобіль «Шевролет Авео» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який під час руху в районі перехрестя з вул. Авіаційною скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , після чого автомобіль продовжив некерований рух та скоїв наїзд на автомобіль «Рено Меган» д/н НОМЕР_2 (а.к.п.46);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2015 року та фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєного відносно нього кримінального правопорушення, що мало місце 30 листопада 2014 року, а саме, що в зазначений день потерпілий ОСОБА_5 близько 19-30 год. перебігав проїжджу частину дороги по пр. Петровського в районі вул. Авіаційної із-за передньої частини маршрутного таксі марки «Мерседес Бенц», який стояв біля правого краю дороги перед перехрестям з вул. Авіаційною та в цей момент на нього скоїв наїзд автомобіль «Шевролет-Авео», що рухався з боку пр. Металургів (а.к.п.76-80);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2015 року, планом-схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєної ним пригоди, що мала місце 30 листопада 2014 року, а саме, що в зазначений день він керував автомобілем «Шевролет-Авео» в м. Дніпропетровську по пр. Петровського з боку пр. Металургів в напрямку пр. Калініна в лівій смузі, зі швидкістю 60 км/год., та з увімкненим ближнім світлом фар. На шляху руху наближаючись до перехрестя з вул. Авіаційною ОСОБА_3 раптово побачив, як із-за передньої частини стоячого маршрутного таксі марки «Мерседес Бенц» на проїжджу частину дороги вибіг пішохід, у темпі бігу, рухався з право на ліво по ходу руху ОСОБА_3 , та щоб запобігти на нього наїзду змінив напрямок свого руху вліво, тим самим виїхав на трамвайні колії, де передньою боковою частиною скоїв наїзд на пішохода, після чого ОСОБА_3 почав застосовувати міри гальмування, однак автомобіль почав рух у некерованому стані, та виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Рено Меган», який рухався у зустрічному напрямку, після чого виїхав за межі дороги, де скоїв наїзд на електроопору (а.к.п.81-87);

- висновком експерта №70/27-40 від 22.01.2015 року судової автотехнічної експертизи, згідно якого, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автомобіля «Шевролет-Авео» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 при заданому механізмові події, визначалося виконанням ним вимог п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх. При заданому механізмі події, дії водія автомобіля «Шевроле - Авео» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, (а.к.п.98-100).

Суд не бере до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на порушення Правил дорожнього руху України потерпілим ОСОБА_5 , які знаходилися у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди 30 листопада 2014 року, як обґрунтування власної невинуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки у судовому засіданні не надано доказів на підтвердження цих припущень. Крім того, суду не надано жодних доказів на спростування висновку експерта №70/27-40 від 22.01.2015 року судової автотехнічної експертизи щодо наявності причинного зв`язку між порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 п. 18.1, 18.4 ПДР України та настанням подій дорожньо-транспортної пригоди 30 листопада 2014 року, яку учасники кримінального провадження у суді не оспорювали. Сумніватися у об`єктивності висновків зазначеної експертизи у суду відсутні жодні підстави.

Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності у його діях порушень п.п. 18.1 та 18.4 ПДР України суд знаходить необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.Відповідно до п. 18.4 ПДР України, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Натомість, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він бачив перед перехрестям вул. Авіаційної та пр. Петровського дорожній знак «Пішохідний перехід», натомість, швидкості руху керованого ним автомобіля він не зменшував, оскільки не бачив на цьому пішохідному переході людей, а бачив лише маршрутний транспортний засіб «Мерседес Спринтер», який зупинився чи стояв перед перехрестям.

Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності в його діях порушень вимог ПДР України, спростовуються дослідженими у судовому засіданні іншими доказами, зокрема, показанням потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 30 листопада 2014 року близько 19-20 год. він переходив пішохідний перехід по пр. Петровського на перехресті з вул. Авіаційною в м. Дніпропетровську по пішохідному переходу. В цей час перед пішохідним переходом, на відстані приблизно двох метрів, стояв автомобіль марки «Мерседес Бенц», світлофор не працював. Потім він вийшов на пішохідний перехід перед вказаним автомобілем, та коли його пройшов побачив автомобіль «Шевролет Авео», який рухався з приблизною швидкістю 60 км/год., в зв`язку з чим почав бігти, щоб уникнути з ним зіткнення, проте не встигши цього зробити, в районі трамвайних колій, відбулося зіткнення із зазначеним автомобілем, після чого він далі не пам`ятає.

Данні показання потерпілого ОСОБА_5 повністю узгоджуються з поясненнями, наданими ним в ході слідчого експерименту, який було проведено 15.01.2015 року за його участю, а також висновкам експерта №70/27-40 від 22.01.2015 року судової автотехнічної експертизи, згідно якого, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які у свою чергу зобов`язують водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Таким чином, суд не має підстав сумніватися у правдивості показань потерпілого ОСОБА_5 та об`єктивності інших зібраних у справі доказів.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися в порушені Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_11 , середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також його ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, зокрема невизнання своєї вини в повному обсязі та невідшкодування заподіяної шкоди, думку потерпілого та його законного представника, які просили суд визначити обвинуваченому справедливе покарання, відповідне вчиненому діянню, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що справедливим покаранням для ОСОБА_3 , достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень слід призначити основне покарання у вигляді обмеження волі в у мінімальному розмірі санкції статті обвинувачення та додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції статті обвинувачення.

Законним представником ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 під час судового провадження було заявлено цивільний позов, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди 6 306,31 гривень, моральної шкоди 45 000,00 гривень, витрат по наданню правової допомоги 500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що у дорожньо-транспортній пригоді він не винуватий, а винуватий сам потерпілий ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши докази, надані цивільним позивачем на підтвердження позовних вимог, вислухавши пояснення цивільного позивача та цивільного відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, на підтвердження позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, цивільний позивач ОСОБА_6 надала фіскальні чеки на придбання продуктів харчування та побутових товарів у торговій мережі «АТБ Маркет»; копію видаткової накладної на придання лікарського препарату «Донормил» на суму 37,85 грн.; рукописні нотатки про витрати на придбання лікарських препаратів, продуктів харчування, витрати на проїзд до лікарні тощо; акт прийому передачі від 13.05.2012 року на підтвердження придбання терміналу «Сонни Еріксон» МТ 11, вартістю 2999 грн. та чохол до нього, вартістю 109 грн.

У судовому засіданні законний представник потерпілого цивільний позивач ОСОБА_6 пояснила, що витрати, понесені нею у зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_5 від травм, отриманих внаслідок ДТП, вона підтвердити не може, оскільки відповідних фіскальних документів вона не зберегла, натомість, вона їх занотувала на аркуші зошиту, який надала в якості підтверджень цих витрат. Витрати, які підтверджуються наданими нею фіскальними чеками торговельної мережі «АТБ-Маркет» були здійсненні для придбання продуктів харчування для її сина ОСОБА_5 , який у цей час перебував у лікарні. Крім того, під час дорожньо-транспортної пригоди її син ОСОБА_5 загубив мобільний телефон «Сонни Еріксон» МТ 11, який був при ньому, але зник під час дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість, суд не бере до уваги надані цивільним позивачем докази на підтвердження матеріальних збитків, з огляду на наступне.

Надані цивільним позивачем аркуш паперу з нотатками витрат не можуть свідчити про реальне придбання зазначених ліків цивільним позивачем ОСОБА_6 , в тому числі й для лікування потерпілого ОСОБА_5 . Надані фіскальні чеки на придбання продуктів харчування та побутових товарів у торговельній мережі «АТБ Маркет» не можуть свідчити про придбання їх з метою забезпечення лікування потерпілого ОСОБА_5 . Крім того, у судовому засіданні не доведено наявність у ОСОБА_5 мобільного телефону Сонні Еріксон безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою за його участю.

В судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження того, що цивільним позивачем понесені реальні витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 .

Крім того, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле Авео» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 на день дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена у порядку обов`язкового страхування згідно полісу № АІ 4324921 від 29.11.2014 року. У зв`язку з чим, відповідно до розділу ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільну відповідальність за збитки, заподіяні діями обвинуваченого ОСОБА_3 покладається на відповідну страхову компанію і мають бути відшкодовані потерпілому в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 являється неналежним відповідачем за позовом ОСОБА_6 в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог цивільного позивача в частині відшкодування заподіяних збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 23 ЦК України, відповідно до якої, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які переніс як сам потерпілий ОСОБА_5 , так і душевних та емоційних страждань, які перенесла безпосередньо його мати законний представник потерпілого ОСОБА_6 , пов`язаних з доглядом та лікуванням сина, хвилюванням за його здоров`я та майбутнє, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 45 000 грн., що на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу № 70/27-40 від 22 січня 2015 року, витрати на проведення якої склали 393,12 грн.

Законним представником потерпілого ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу, а саме на підготовку позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 500 грн., що документально підтверджується розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу та квитанцією про сплату на суму 500 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 120, 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Речові докази, якими було визнано:

- автомобіль «Шевролет-Авео», д/н НОМЕР_1 , який було залишено на зберігання ОСОБА_3 (а.к.п. 30) вважати повернутим за належністю ОСОБА_3 .

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної злочином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 70/27-40 від 22.01.2015 року в розмірі 393 (триста дев`яноста три) грн. 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 500 (п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя: ОСОБА_1