Справа № 594/725/15-к
Провадження № 1-кс/594/71/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний та будучи придатним до військової служби, отримавши 1 квітня 2015 року в приміщенні вищезазначеного військового комісаріату повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, не маючи, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015 року № 113-УІІІ, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, 3 квітня 2015 року не прибув на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, ухилився від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України визнав повністю і дав суду показання про те, що, отримавши 1 квітня 2015 року повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 про призов на військову службу за мобілізацією, 3 квітня 2015 року на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Ще при отриманні повістки він звернувся до військового комісара та просив відстрочити його відправку на службу у зв`язку із сімейними обставинами. За вказівкою військового комісара юрист військового комісаріату допоміг викласти його прохання письмово і таку заяву він залишив для розгляду військовому комісару. При цьому йому були роз`яснені усі законні підстави, які звільняють військовозобов`язаного від призову за мобілізацією. 3 квітня 2015 року він прибув до військового комісаріату, де йому була вручена письмові відповідь на його заяву, якою фактично було відмовлено у його проханні. На той час він не мав законних підстав, які б звільняли його від призову за мобілізацією. При вирішенні сімейних проблем готовий бути призваним за мобілізацією та служити у збройних Силах України.
Суд, об`єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України. В цьому суд переконали наступні докази.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що виконуючи в квітні 2015 року обов`язки начальника відділення обліку бронювання солдат, сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_5 , 3 квітня 2015 року оформляв документи по мобілізації, а саме, виписував мобілізаційні розпорядження та складав поіменні списки військовозобов`язаних, які призвані з оголошенням мобілізації і відправленні ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_6 у команду НОМЕР_1 . У тому списку відповідно до розписок про отримання бойових повісток значився і ОСОБА_5 . Однак того дня обвинувачений на виклик військового комісаріату для відправки для проходження військової служби за мобілізацією не прибув, про що ним був поданий військовому комісару рапорт.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в Борщівсько-Заліщицькому ОРВК займає посаду провідного спеціаліста, одним із посадових обов`язків є надання правової допомоги військовозобов`язаним. 1 квітня 2015 року він проводив роз`яснювальну роботу із обвинуваченим, який на той час вже був отримав бойову повістку. ОСОБА_5 заявив, що відмовляється від призову по ряду причин. Він допоміг останньому оформити письмове звернення на ім`я військового комісара, а згодом за вказівкою військового комісара вивчив звернення ОСОБА_5 та підготував письмову відповідь. 3 квітня 2015 року він вручив письмову відповідь обвинуваченому, який прийшов того дня до війсьвого комісаріату у АДРЕСА_1 . Ні 1, ні 3 квітня 2015 року ОСОБА_5 документи, які б давали йому законне право на відстрочку чи звільнення від мобілізації, не представив. Того ж дня, 3 квітня 2015 року обвинувачений у пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у відповідну команду не прибув.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_5 із заявою про здійснення догляду за інвалідом І групи загального захворювання ОСОБА_9 , жителем с.Урожайне Борщівського району, звернувся лише у червні 2015 року. Фактично ОСОБА_5 доглядає за інвалідом ще з березня 2015 року.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що її чоловік ОСОБА_5 , отримавши 1 квітня 2015 року повістку про призов до війська, сподівався, що військовий комісар розгляне його звернення та звільнить від призову у зв`язку з важкими сімейними обставинами. Чоловік був свідомий того, що на час призову законних підстав для звільнення від призову в нього не було.
Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України (ухилення від призову за мобілізацією), є відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема, комплектування її Збройних Сил, на які відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості.
Суспільна небезпечність ухилення від призову за мобілізацією обумовлена тим, що мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із змінами, внесеними станом на 3 квітня 2015 року - особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 є військовозобов`язаним та особою, що підлягає мобілізації, відповідно до Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14 січня 2015 року №15/2015.
Так, за даними військового квитка (а.с.33, 51-53) та копії облікової карточки (а.с.50), на ім`я обвинуваченого, ОСОБА_5 в період з 23 квітня 1994 року по 28 березня 1996 років проходив військову службу в Збройних Силах України, відповідно до наказу Міністра оборони України від 27 лютого 1996 року № 40 звільнений з лав Збройних Сил України, з 30 квітня 1996 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , як військовозобов`язаний.
30 березня 2015 року обвинувачений за викликом з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_6 та пройшов медичний огляд, де визнаний придатним для проходження військової служби (а.с.30).
1 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де, відповідно до даних копії повістки (а.с.25) та розписки (а.с.29), отримав повістку Борщівсько-Заліщицького ОРВК, за якою зобов`язаний був прибути 3 квітня 2015 року за адресою АДРЕСА_2 для подальшого проходження служби в Збройних силах України, та йому було роз`яснено наслідки ухилення від мобілізації.
Того ж дня обвинувачений ОСОБА_5 подав на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву, в якій вказав, що відмовляється від часткової мобілізації у зв`язку з сімейними обставинами, просить не забирати єдиного годувальника сім`ї. (а.с.24).
Беручи до уваги, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення за ст.336 КК України виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, тому, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 є склад злочину, передбаченого ст.336 КК України.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивну характеристику по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини, а також те, що обвинувачений здійснює догляд за інвалідом І групи загального захворювання. За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і з іспитовим строком.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, і призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення
Головуючий: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1