Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1022/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду,

Чернівецької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянуши клопотання слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області про дозвіл на тимсасовий доступ до документів,

встановив:
До Сторожинецького районного суду, для розгляду, надійшло клопотання слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_3 , узгоджене із старшим прокурором прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області, про надання тимчасового доступу до документів, а саме заповіту ОСОБА_4 , жительки с.Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області, який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_1 з наданням можливості їх вилучення

При цьому слідчий посилається на те, що 03.02.1991 року в с.Давидівка, Сторожинецького району, невідома особа підробила заповіт від імені ОСОБА_4 , з приводу чого за правовою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст.358 КК України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного 01.09.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643.

В клопотанні слідчий також зазначає, що оригінал заповіту від імені ОСОБА_4 який знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає експертному дослідженню із наступним вирішенням питання щодо приєднання його до кримінального провадження в якості речового доказу.

Вивчивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Внаслідок очевидної безпідставності клопотання та з огляду на необхідність забезпечення слідчим суддею розумних строків розгляду клопотання, визначених в ст.28 КПК України та сприяючи органам досудового розслідування кримінального провадження в забезпеченні ними розумних строків такого розслідування і не розкриття оперативної інформації, суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності слідчого і особи у якої знаходиться оригінал заповіту, оскільки така відсутність до того ж не є перешкодою для розгляду клопотання, згідно ст.163 ч.4 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Із вказаного та положень ст.131 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів це захід примусового характеру, який застосовується за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження.

Посилаючись на необхідність використання заповіту як речового доказу, слідчий не враховує вимоги ст.93 КПК України, згідно ч.2 якої встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Таким чином, слід зробити висновок, що застосування заходів примусу у виді заходів забезпечення кримінального провадження, необхідно здійснювати після вирішення питання про можливість отримати речі або документи іншим способом передбаченим КПК України.

Оскільки слідчий при зверненні до суду не вирішував вказане питання то слідчий суддя виконує свій обов`язок врахування такої можливості та визначає, що звернення слідчого до суду є передчасним так як слідчий не здійснив слідчих (розшукових) дій передбачених главою 20 КПК України, зокрема обшуку, який був би доцільним у розглядуваній ситуації.

Слідчий також не використав можливості надані йому Законом України Про оперативно-розшукову діяльність.

Крім цього, слідчий суддя, при вирішенні цього клопотання, враховує, що в клопотанні не зазначено, кому необхідно давати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а в тексті клопотання і доданих документах не зазначено чи заповіт від імені ОСОБА_4 перевіряється ще при її житті чи вже після її смерті, оскільки вказане має суттєве значення при вирішенні питання чи не залежить вирішення питань цього кримінального провадження від питань іншого провадження в т.ч. цивільного де також є можливість призначити експертизу без застосування заходів примусу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області, ОСОБА_3 від 08.04.2015 року, яке узгоджене з прокурором, про надання тимчасового доступу до документів відмовити, внаслідок його необґрунтованості.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: