11-сс/775/232/2014(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 11 листопада 2014 р. було затримано ОСОБА_7 .

За № 0000405 дане кримінальне провадження 11 листопада 2014 р. внесено до ЄРДР.

12 листопада 2014 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що протягом травня 2014 року він, діючи умисно, з метою участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, прибув до с. Карлівка Донецької області, де на трасі Красноармійськ-Донецьк розташовувався блокпост, на якому знаходились озброєні невстановлені органом досудового розслідування особи, де добровільно вступив до збройного формування. При цьому, ОСОБА_8 , вступаючи до збройного формування, був достовірно обізнаним, що останнє відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу, характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, використанням знаків розрізнення, має воєнізований характер завдань та методів (охорона території блокпосту з використанням вогнепальної зброї) та ставить перед собою специфічні завдання (виконуючи при цьому функції контролю за переміщенням автотранспорту та фізичних осіб через блокпост, огляду автомобілів, їх пасажирів) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальна зброя - автомати). Крім того, ОСОБА_7 усвідомлював, що зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України. Перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_7 протягом травня 2014 року брав участь у їх діяльності, - а саме виконував функції контролю за переміщенням автотранспорту та фізичних осіб через блокпост, огляду автомобілів, їх пасажирів, виконував вказівки представників зазначених не передбачених законом збройних формувань на перевезення представників збройних формувань по території Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а саме участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 листопада 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Донецькій області та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що слідчий суддя грубо порушив кримінальне процесуальне право, що виразилося в незаконному обранні запобіжного заходу. Зазначає, що підозрюваний вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяє слідству, зазначив всіх осіб, за ініціативою яких він вчиняв протиправні дії, зобов`язався в майбутньому не вчиняти ніяких протиправних дій та співпрацювати з правоохоронними органами. Вважає, що слідчим та прокурором не були обґрунтовані ризики, які вони вказали в клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Перелічені ризики, які слідчий суддя взяв за основу при обранні запобіжного заходу, не підтверджені ніякими доказами. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покласти на підозрюваного певні обов`язки.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали, що стосуються застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-2585, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: рапортом заступника начальника ГВ БКОЗ Управління СБ України в Донецькій області, згідно якого ОСОБА_7 приймав участь у заходах оборони блокпосту, розташованого в с. Карлівка Донецької області, зі зброєю в руках та здійснював фільтраційні заходи щодо перевірки автотранспорту та осіб, які переміщувались територією зазначеного блокпосту; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , згідно якого останній зазначив, що дійсно протягом травня 2014 року брав участь в непередбаченому законами України збройному формуванні шляхом здійснення перевезення представників незаконного збройного формування по території Донецької області, а також виконуючі інші розпорядження керівництва блокпосту; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , згідно якого останній зазначив, що дійсно ОСОБА_7 приймав участь у збройному формуванні та знаходився на блокпості, розташованому в с. Карлівка Донецької області та перевозив представників збройного незаконного формування по території Донецької області.

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Тому доводи апеляції в частині того, що суд не врахував те, що підозрюваний вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяє слідству, зазначив всіх осіб, за ініціативою яких він вчиняв протиправні дії, зобов`язався в майбутньому не вчиняти ніяких протиправних дій та співпрацювати з правоохоронними органами неспроможні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: