Справа № 1-15/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2010 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кучеренко В.Г.,

при секретарі Мойсіченко А.В.,

за участю прокурора Карюк Н.О.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_3 30 грудня 2007 року близько 23 години 30 хвилин керуючи автомобілем «BMW 318», р.н. СА 3024 AO рухаючись з увімкненим ближнім світлом фар по бул. Шевченка зі сторони вул. Чехова в напрямку вул. Різдвяна м. Черкаси в порушення п. 2.3 б), п. 12.3 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 1.32 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну маючи об'єктивну можливість виявити перешкоду для свого руху у вигляді пішохода, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до повної його зупинки та в результаті чого в районі пішохідного переходу до перехрестя з вул. Горького скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, який перетинав проїзну частину бул. Шевченка з права наліво по напрямку руху автомобіля. В результаті даної ДТП потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді численних двохсторонніх переломів ребер, розривів легень, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею та привела до гострого недокрів'я внутрішніх органів від яких настала смерть. Спричинення смерті потерпілому ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв'язку з порушенням водієм ОСОБА_3 п. 2.3 б), п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Допитаний на досудовому слідстві та в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що він 30.12.2007 року близько 23 год. 30 хв. він їхав на вказаному вище автомобілі від площі 700 річчя м. Черкаси по бул. Шевченка в напрямку вул. Різдвяна в районі вул.. Сєдова. Була темна пора доби, опадів не було, дорожнє покриття було сухим, бул. Шевченка освітлювався міським електроосвітленням. Автомобіль був технічно справним, без вантажу і пасажирів. їхав на ближньому світлі фар і були увімкнені протитуманні фари. їхав він на швидкості 55 - 60 км/год. він рухався в правому ряду на відстані близько 1,5 м до правого краю проїжджої частини. Не доїжджаючи близько 10 м. до пішохідного переходу, який знаходиться до перехрестя з вул. Горького він побачив чоловіка, який підійшов до пішохідного переходу і не зупиняючись, почав перебігати дорогу в районі пішохідного переходу, пересікаючи її з права наліво по ходу руху його автомобіля. Коли чоловік вибіг на дорогу то він не дивився по сторонам, а дивився кудись у низ. Коли чоловік почав свій рух по проїжджій частині він від нього знаходився на відстані 8-9 м. Коли він побачив чоловіка який вибіг на проїзну частину, на смугу мого руху перед автомобілем то він з метою уникнення наїзду на пішохода різко вивернув кермо вліво. При цьому він застосовував гальмування але не пам'ятає чи до контакту автомобіля з пішоходом чи після. Але відстань була малою і відбулось контактування автомобіля і пішохода, а саме автомобіль первинно контактував з пішоходом боковою середньою частиною переднього правого крила, правим дзеркалом заднього виду. З чим контактував пішохід в подальшому він не бачив. Яким чином контактував пішохід з автомобілем він сказати не може так як в момент ДТП цього не замітив. Після контактування пішохода і автомобіля пішохода відкинуло в перед і вліво на проїзну частину бул. Шевченка по ходу його руху між алеями. Після удару він зупинив автомобіль на проїзній частині бул. Шевченка біля лівого краю проїжджої частини за перехрестям з вул. Горького. Рухаючись до моменту зупинки він намагався визначитись з тим, що саме відбулось. Після зупинки він вибіг з автомобіля і підбіг до потерпілого. Після чого він почав викликати швидку медичну допомогу, але було зайнято і він не зміг додзвонитись. Але хтось із перехожих викликав швидку медичну допомогу і працівників ДАІ.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, його вина повністю підтверджується наступними доказами:

*показами ОСОБА_5 допитаної в судовому засіданні в якості потерпілої, яка показала, що вона проживала із чоловіком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Чоловік ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра і нарколога не знаходився і за медичною допомогою не звертався. Травм голови не отримував. її чоловік ОСОБА_4 офіційно ніде працював, а не офіційно займався ремонтами квартир. 30.12.2007 року з ранку вона пішла на роботу. А чоловік і донька залишились вдома. Вона прийшла до дому в 01 год. 20 хв. і дізналась, що її чоловік загинув в наслідок ДТП, яка мала місце 30.12.2007 року близько 23 год. 00 хв. на перехресті бул. Шевченка і вул. Горького м. Черкаси. Як їй розповіла донька, що близько 18 год. 30.12.2007 року чоловік одягнувся і пішов з дому, як він сказав доньці що пішов на зустріч. Як вона потім дізналась від знайомих ОСОБА_7 і ОСОБА_5, що її чоловік був у них вдома і вони обговорювали меню на святкування нового року. При цьому вони сказали, що її чоловік спиртне не вживав. Як їй повідомили, що близько 22 год. 45 хв. він зібрався і пішов і сказав що йде до дому.

(Т. 1 а.с. 49-50)

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8, оголошеного в судовому засіданні, про те, що з 04.11.2007 року по 21.01.2008 року він працював охоронцем в магазині «Абсолют» по вул. Горького 64 м. Черкаси. 30.12.2007 року о 20 год. 00 хв. він заступив на зміну у вище вказаному магазині. Близько 23 год. він вийшов з магазину випити кави і покурити цигарок. На вулиці була темна пора доби, опадів не було, проїжджа частина вул. Горького і бул. Шевченка освітлювалась. Він стояв і спостерігав, за чоловіком, який йшов по протилежному від нього тротуару з іншої сторони від вул. Горького. Чоловік йшов в звичайному темпі для руху, але він шкутильгав на ліву ногу. Чому він шкутильгав він сказати не може. Чи був він п'яний чи в нього були проблеми із здоров'ям він сказати не можу. Чоловік йшов по тротуару паралельному вул. Горького в напрямку до перехрестя з бул. Шевченка. Він знаходився від перехрестя вул. Горького і бул. Шевченка близько 200 м. Підійшовши до проїжджої частини бул. Шевченка по центру пішохідного переходу чоловік не зупиняючись в такому ж темпі як і рухався до цього почав рух по проїжджій частині бул. Шевченка переходячи проїжджу частину, він не дивився ні на право ні наліво, а дивився вперед. Як він думає, чоловік знав, що переходив проїжджу частину по пішохідному переходу і автомобілі, які будуть їхати пригальмують або зупиняться і пропустять його даючи змогу закінчити переходити проїжджу частину бул. Шевченка. Дійшовши приблизно до середини проїжджої частини чоловіка збив автомобіль БМВ темного кольору, який рухався по бул. Шевченка від вул. Чехова в напрямку вул. Горького, як він бачив то автомобіль рухався в правій смузі для руху, на якій саме відстані від правого краю проїжджої частини по ходу руху автомобіля він точно вказати не може. Автомобіль рухався з увімкненим ближнім світлом фар, як йому здалося він рухався швидко як для міста з швидкістю близько 70 - 80 км/год він так думає тому, що він сам має посвідчення водія категорій «А, В, С» і має водійський стаж і може приблизно визначитись із швидкістю з якою рухається автомобіль. Автомобіль наїхав на пішохода передньою правою частиною автомобіля, після чого пішохід впав на капот і розбив лобове скло, відбив праве дзеркало заднього виду. І відлетів в перед на перехрестя з вул. Горького між алеями. А автомобіль, як мені здалося спочатку не знижуючи швидкість, а потім дуже повільно знизивши швидкість, проїхав близько 150 - 200 м. від місця наїзду зупинився зліва біля алеї на проїжджій частині бул. Шевченка навпроти зупинки громадського транспорту „вул. Горького". Відразу після ДТП з вул. Горького за автомобілем БМВ поїхав автомобіль служби охорони з увімкненими проблисковими маячками, який знаходився по вул. Горького неподалік від бул. Шевченка. З автомобіля вийшов молодий чоловік і пішов до пішохода. Згодом приїхали працівники швидкої медичної допомоги і працівники ДАІ. Після ДТП він пішов в магазин і як далі розвивались події він вказати не може. Через деякий час він дав пояснення. Як він бачив то чоловік розпочав рух по проїжджій частині бул. Шевченка приблизно за 10 - 15 м. від автомобіля БМВ. Після наїзду на пішохода він побачив, що автомобіль БМВ змінив свій напрямок руху і згодом перестроївся в ліву смугу для руху, після наїзду як він бачив то автомобіль не гальмував, а почав гальмувати і зупинився після того як за ним на бул. Шевченка з вул. Горького виїхав автомобіль служби охорони з увімкненими проблисковими маячками.

(Т. 1 а.с. 68 70)

- показами ОСОБА_9 допитаної в судовому засіданні в якості експерта, яка показала, що вона являється експертом Харківського НДІСЕ і їй, як експерту, на виконання надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. На розгляд експерта судом було поставлено ряд питань. Під час повного і всебічного дослідження справи та керуючись вихідними даними, показами водія, схемами, були зроблені висновки, згідно яких дані про те, що зафіксований на проїжджій частині дороги слід гальмування залишений правими колесами автомобіля БМВ, не позбавлені технічної спроможності, а дані про те, що цей слід залишений лівими колесами вказаного автомобіля - технічно не спроможні. Враховуючи механічні пошкодження автомобіля БМВ та розташування сліду гальмування, покази водія ОСОБА_3 в частині розташування місця наїзду на відстані 1,76 м від правого, по напрямку руху автомобіля БМВ, краю проїжджої частини, технічно не спроможні, а покази, які він дав під час огляду місця ДТП, в частині розташування місця наїзду на відстані 4,4 м від вказаного краю проїжджої частини, технічно спроможні.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля БМВ ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.18.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при розташуванні місця наїзду на відстані 4,4 м від правого, по напрямку руху автомобіля БМВ, краю проїжджої частини, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом виконання ним вимог п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України з моменту виникнення небезпеки для руху.

Через причини, викладені у дослідній частині висновку експертизи, питання: «Чи мав водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для його руху в разі знаходження місця наїзду на відстані 1,7 м від правого краю проїзної частини бул. Шевченка ?», - експертами не вирішувалося. У заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

По мотивам, викладеним у дослідній частині висновку експертизи, питання про те, як повинен був діяти в даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_4, та чи знаходяться його дії в причинному зв'язку з ДТП, можуть бути вирішені судом самостійно, виходячи із вимог п.п. 4.7 та 4.14.а), б) Правил дорожнього руху України.

Крім того, що стосується сповільнення, то воно становить 6,9 км/год, це вказано в параметрах гальмування. Сповільнення залежить від умов ДТП. Для різних автомобілів дане значення різниться. Під час виконання експертизи вони використовувалася література 1990 року.

Від стану гальмівних колодок автомобіля сповільнення не залежить. Згідно матеріалів справи автомобіль, яким керував ОСОБА_3 був у технічно справному стані, а тому були взяті сталі показники. Від часу доби швидкість автомобіля, який рухається в населеному пункті, не залежить. Перед пішохідним переходом, якщо відсутні пішоходи, водій може не змінювати швидкість.

Якби гальмівний слід був залишений лівими колесами, то плями та кепка потерпілого знаходились би праворуч від автомобіля. Під час проведення експертизи також встановлено, що водій змінював рух ліворуч на незначну відстань.

- показами ОСОБА_10 допитаного в судовому засіданні в якості експерта, який показав, що він являється експертом КНДІСЕ і йому, як експерту, на виконання надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Під час проведення експертизи та розрахунків ним бралися вихідні дані, які знаходяться в матеріалах справи і згідно яких було зроблено висновок, який він підтримує в повному обсязі. Окрім того зазначає, що підсудний ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом гальмування.

(Т. 2 а.с. )

*показами ОСОБА_11 допитаного в судовому засіданні в якості експерта, який показав, що він являється експертом і йому, як експерту, на виконання надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Під час повного і всебічного дослідження матеріалів справи було зроблено висновок, який він підтримує в повному обсязі. Крім того зазначив, що згідно розрахунків енергія руху дорівнює масі помноженій на квадрат швидкості, поділеній на два. Сповільнення залежить від реакції водія, технічного стану автомобіля, а тому залежить і від гальмівних колодок автомобіля, а в останню чергу від стану резини автомобіля. Сповільнення бралося максимальне тому, що даний автомобіль іномарка. Кепка потерпілого ОСОБА_4 знаходилась біля лівого бордюру тому, що якщо людина збивається передньою частиною автомобіля, то кепка летить в дану сторону. Кепка памятає швидкість та напрямок руху людини. Швидкість пішохода в стані алкогольного спяніння буває повільна, спокійна, швидка, біг… Якщо подивитись на відеозапис то видно, що ОСОБА_4 був нахилений вперед. В крові потерпілого було більше трьох проміле алкоголю, а тому ним були взяті дані 5,0-6,4. В правилах дорожнього руху вказано, що в разі виявлення перешкоди на дорозі водій повинен загальмувати навіть до зупинки автомобіля, або обїхати перешкоду. Якби потерпілого зачепило дзеркалом, то він би впав в іншу сторону, в даному випадку мало місце те, що потерпілий перекинувся через капот. Крім того вважає, що в звязку з тим, що під час ДТП весь одяг потерпілого був чорного кольору, а дерева та стовпи закривали видимість, то ці перешкоди і стали допоміжним факторами, які погіршили видимість водія. Крім того згідно правил дорожнього руху України, якщо пішохід відсутній на переході і ніхто не наближається до нього то водій не зобовязаний на кожному перехресті сповільнювати рух свого автомобіля. Згідно до міжнародних правил в більшості випадків пішохід винен в ДТП. Вважає, що якщо в крові людини 3,2 проміле алкоголю це не людина, а макет. Перед тим як стати на перехід пішохід повинен впевнитись в тому, що нічого не загрожує його здоровю. Крім того пішохідний перехід, який знаходиться на вул. Горького-Шевченка, що в м.Черкаси спеціального статусу не має.

*висновком судово-медичної експертизи № 2/22 від 19.06.2008 року, згідно якої: ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді численних двохсторонніх переломів ребер, розривів легень, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею та привела до гострого недокрів'я внутрішніх органів від яких настала смерть.

(Т. 1 а.с. 78)

*даними протоколу огляду місця події і схеми до нього, де зафіксовано обставини ДТП.

(Т. 1 а.с. 6-9)

*даними протоколу огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля „BMW 318", р.н. СА 3024 AO, де зафіксовано механічні пошкодження в наслідок ДТП.

(Т. 1 а.с. 16-21)

*даними протоколу огляду речового доказу, а саме компакт диску TDK DVD - R на якому знаходиться відеозапис ДТП, яка мала місце 30.12.2007 року близько 23 год. 30 хв. на перехресті бул. Шевченка і вул. Горького м. Черкаси.

(Т. 1 а.с. 42)

*висновком судової автотехнічної експертизи № 4/127 від 14.04.2008 року, згідно якої: у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «BMW 318», р.н. СА 3024 AO ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний у «Постанові», водій автомобіля «BMW 318», р.н. СА 3024 AO ОСОБА_3, мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. У причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

(Т. 1 а.с. 98-101)

- висновком комісійної судової автотехнічної експертизи № 4/165 від 10.06.2009 року, згідно якої: покази водія ОСОБА_3 в частині розташування місця наїзду на відстані 1,76 м. від правого краю проїзної частини, по напрямку його руху, є технічно не обґрунтованими. З технічної точки зору, а автомобіль «BMW 318», р.н. СА 3024 AO, який рухаючись на відстані 1,5 м. від правого краю проїзної частини при швидкості 55 - 60 км/год, здійснивши наїзд на пішохода на відстані 1,76 м. від правого краю проїзної частини не міг зміститись вліво на відстань 4,1 м. від правого краю проїзної частини на відстані 5,27 м. в повздовжньому напрямку. У дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «BMW 318», р.н. СА 3024 AO ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В момент виникнення небезпеки для руху, який вказаний у «Постанові», водій автомобіля «BMW 318», р.н. СА 3024 AO ОСОБА_3, мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. У причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля «BMW 318», р.н. СА 3024 AO ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

(Т.2а.с. 11-16)

- висновком комісійної судової автотехнічної експертизи № 1151/2156 від 16.03.2010 року, згідно якої: дані про те, що зафіксований на проїжджій частині дороги слід гальмування залишений правими колесами автомобіля БМВ, не позбавлені технічної спроможності, а дані про те, що цей слід залишений лівими колесами вказаного автомобіля - технічно не спроможні. Враховуючи механічні пошкодження автомобіля БМВ та розташування сліду гальмування, покази водія ОСОБА_3 в частині розташування місця наїзду на відстані 1,76 м від правого, по напрямку руху автомобіля БМВ, краю проїжджої частини, технічно не спроможні, а покази, які він дав під час огляду місця ДТП, в частині розташування місця наїзду на відстані 4,4 м від вказаного краю проїжджої частини, технічно спроможні. У заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля БМВ ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.18.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при розташуванні місця наїзду на відстані 4,4 м від правого, по напрямку руху автомобіля БМВ, краю проїжджої частини, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом виконання ним вимог п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України з моменту виникнення небезпеки для руху.

Через причини, викладені у дослідній частині висновку експертизи, питання: «Чи мав водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для його руху в разі знаходження місця наїзду на відстані 1,7 м від правого краю проїзної частини бул. Шевченка ?», -експертами не вирішувалося.

У заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

По мотивам, викладеним у дослідній частині висновку експертизи, питання про те, як повинен був діяти в даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_4, та чи знаходяться його дії в причинному зв'язку з ДТП, можуть бути вирішені судом самостійно, виходячи із вимог п.п. 4.7 та 4.14.а), б) Правил дорожнього руху України.

(Т.2 а.с. 114-123)

Суд вважає, що предявлене обвинувачення доведено і дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості помякшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_3 обставин суд враховує добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

Обтяжуючих відповідальність підсудного ОСОБА_3 обставин суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість вчиненого підсудним злочину, особу винного, наявність помякшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, на підставі ст.75 КК України його необхідно звільнити від покарання з випробуванням.

Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_5 підлягають до часткового задоволення.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.81 КПК України, судові витрати мають бути стягнуті з засудженого.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3,винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з випробуванням на один рік, зобов'язавши засудженого періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи по місцю проживання для реєстрації, не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередньою підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 щомісячне відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника у розмірі 30 % прожиткового мінімуму до досягнення останньою 23 річного віку. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, 2655 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 10000 грн. заподіяної злочином моральної шкоди відповідно.

Цивільний позов ОСОБА_13, ОСОБА_12 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13, ОСОБА_12 по 10000 грн. заподіяної злочином моральної шкоди кожному. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в сумі 900,48 гривень за проведення судово-автотехнічних експертизи, перерахувавши їх в УДК в Черкаській області код 25574009 р/р 0063 МФО 854018 за послуги НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_3, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_3 залишити йому за належністю, компакт-диск з записом ДТП, який зберігається при матеріалах справи залишити зберігати при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області учасниками процесу на протязі 15 діб.

Головуючий: <Прізвище