Справа № 191/5500/14-к
Провадження № 1-кп/191/77/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000773 від 01 травня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 2009 року народження, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 30.04.2014 ороку о 16.20 годині, знаходячись по АДРЕСА_1 в результаті раптово виниклої сварки між неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення легких тілесних ушкоджень, схопив правою рукою останнього за потиличну частину шиї та силою підвів неповнолітнього ОСОБА_7 до автомобілю «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_1 , який стояв поряд та продовжуючи утримувати за потиличну частину шиї правою рукою штовхнув неповнолітнього ОСОБА_7 на автомобіль від чого потерпілий отримав удари передньою частиною голови в область очей об дах автомобілю, а також грудною клітиною об двері автомобілю. В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забоїв правого ока та грудної клітини зліва. Згідно висновку експерта № 123 від 06.05.2014 року тілесні ушкодження у неповнолітнього ОСОБА_11 у вигляді забоїв правого ока та грудної клітини зліва, які спричинив ОСОБА_4 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також 30.05.2014 року о 23.00 годині ОСОБА_4 знаходився навпроти будинку АДРЕСА_2 , де в нього виникла сварка із ОСОБА_6 , маючи за мету спричинення тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя, а саме під ліве ока, від якого потерпілий ОСОБА_6 не втримався на ногах та впав горілиць на дорогу з асфальтним покриттям. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, сів на потерпілого ОСОБА_6 зверху та наніс не менше, як три удари кулаками обох рук в область голови, а саме: перенісся зліва, верхньої губи зліва, лівої вушної стійки. В результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забою голови, струсу головного мозку, зовнішньої гематоми області лівого ока, крововиливу та гематоми лівого ока, закритого перелому кісток спинки носа зі зміщенням. Згідно висновку судово-медичного експерта № 185 від 26.06.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: забою голови, струсу головного мозку, зовнішньої гематоми області лівого ока, крововиливу та гематоми лівого ока, закритого перелому кісток спинки носа зі зміщенням, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 вину не визнав повністю та пояснив що 30.04.2014 року, приблизно о 16.00 годині за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , приїхав на автомобілі «Таврія» потерпілий ОСОБА_7 та став пред`являти претензії, стосовно того що батько обвинуваченого косить траву на ділянці, яка відведена для випасу худоби Боровських. Він взяв ОСОБА_7 за шию і провів останнього до автомобіля, при цьому зазначив, що фізичного насилля над потерпілим не чинив. Чому потерпілий ОСОБА_7 відскочив від автомобіля, він не знає. Потім потерпілий сів до автомобіля та поїхав, а він пішов у двір свого домоволодіння.

Крім того також пояснив що, 30.05.2014 року приблизно о 22.00 годині він з матір`ю ОСОБА_12 їхав до ОСОБА_13 в с. Третяківка Синельниківського району Дніпропетровської області. По дорозі матері зателефонували, та повідомили що в дворі у ОСОБА_13 невідомі б`ють скло. Коли ОСОБА_14 приїхав до ОСОБА_13 в с. Третяківка до буд. АДРЕСА_2 то ОСОБА_15 , який мешкає разом з ОСОБА_13 , затримав одного з хлопців, які били скло і той зателефонував своїм знайомим хлопцям і через 20 хвилин прийшла група молодиків разом з ОСОБА_6 та розпочалась бійка. Мати в цей час перебувала в будинку. ОСОБА_6 перший наніс обвинуваченому удар рукою під праве око. Потім він схватив ОСОБА_16 за одяг та вони разом з ОСОБА_16 впали на землю. Друзі ОСОБА_16 , які прийшли з ним, почали наносити обвинуваченому удари. Мати ОСОБА_12 хотіла розборонити бійку, але отримала тілесні ушкодження. Потім він вивернувся і сів зверху на ОСОБА_16 , і захищаючись почав наносити удари кулаками по голові потерпілого. Коли приїхав його брат ОСОБА_17 на автомобілі всі молодики розбіглися. Він з матір`ю поїхав додому, а ОСОБА_16 залишився сидіти на асфальті.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим, що суд розцінює як обраний ним спосіб захисту його вина у вчиненому ним кримінальному правопорушенні а саме: в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , повністю підтверджується показаннями свідків та іншими доказами, що досліджені під час судового розгляду та надані стороною обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 30.04.2014 року, приблизно о 16.00 годині, він приїхав на автомобіля «Таврія» до подвір`я обвинуваченого ОСОБА_17 , розташованого по АДРЕСА_3 , з`ясувати, чому на балці яку він взяв в оренду, випасає худобу родина ОСОБА_14 . У двір він не заходив, ОСОБА_18 , яка є дружиною обвинуваченого повідомила, що матері - ОСОБА_18 не має вдома. Одразу вискочив обвинувачений, ображаючи нецензурною лайкою, схватив його за шию и почав вести, тримаючи за шию до автомобіля. Потерпілий повідомив обвинуваченому, що в нього травмоване око. ОСОБА_4 незважаючи на прохання потерпілого, підвів його до автомобіля «Таврія» та штовхнув його в шию на дах автомобіля, і потерпілий вдарився головою, а саме оком об кістку своєї руки, яку він поклав на дах автомобіля «Таврія» та одночасно вдарився грудною клітиною об рамку скла водійських дверей автомобіля. Потім він відскочив від автомобіля, а ОСОБА_4 пішов у свій двір.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 суду повідомила, що свідком конфлікту вона не була, але коли її син 30.04.2014 року повернувся додому він скаржився на біль у грудній клітині та було дуже красне око.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, але весною 2014 року, від бабусі ОСОБА_11 їй стало відомо, що один з братів ОСОБА_14 побив ОСОБА_20 . Вона одразу пішла до подвір`я ОСОБА_14 і запитала у ОСОБА_21 : «навіщо він побив ОСОБА_11 ?», на що він їй відповів, що він нікого не бив, але тут вийшов обвинувачений ОСОБА_4 і сказав «Ну це я побив і що?».

Свідок ОСОБА_22 суду повідомив, що 30.04.2014 року, перебуваючи в 100 метрах біля подвір`я Макушок в с. Новоолександрівка він бачив, як ОСОБА_14 держав рукою ОСОБА_11 за шию, а потім вдарив ОСОБА_11 об дах автомобіля «Таврія», внаслідок чого ОСОБА_11 вдарився головою та грудьми об автомобіль, а потів відскочив від нього.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого і 30.04.2014 року до них до подвір`я, приїхав ОСОБА_24 у якого було пошкоджено око і попросив телефон матері обвинуваченого. Вийшов її чоловік, обвинувачений ОСОБА_4 , і вони почали сперечатись. ОСОБА_4 взяв ОСОБА_25 за комір кофти і відвів до машини, де потім ОСОБА_11 відскочив, вона в цей час була на подвір`ї домоволодіння. Потім до них додому приходила бабуся ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що в кінці квітня 2014 року приходив ОСОБА_11 і щось розповідав його брату обвинуваченому ОСОБА_4 , потім приходила ОСОБА_26 і погрожувала, що викличе міліцію. Обвинувачений ОСОБА_4 ні чого їй не відповідав і не пояснював, що він побив ОСОБА_7

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення від 01.05.2015 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 ( а.с. 4-5)

-висновком експерта №123 від 06. 05. 2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 , 1997 року народження, згідно даних представленої медичної документації, мають місце забій правого ока, забій грудної клітки зліва, які носять ознаки легких тілесних ушкоджень. З огляду на характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вони могли бути спричинені при не менше як двократному контакті з тупим твердим травмуючим предметом (предметами). Давність їх утворення може відповідати строкам вказаним у постанові та медичній документації від 30. 04. 2014 року (том 2 а. с. 14-15);

-- протоколами проведення слідчих експериментів та фото таблицями до них) від 13. 08. 2014 року, згідно яких неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 показав, що знаходячись 30. 04. 2014 року по вул. 60 років Колгоспу ім. Леніна біля подвір`я АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 завдав йому тілесні ушкодження в область голови та грудної клітки, тримаючи ОСОБА_11 рукою за потиличну частину шиї, шляхом удару об транспортний засіб автомобіль (том 2 а. с.25-30; а. с. 34-39);

-висновком експерта №248 від 19. 08. 2014 року, згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру та локалізації тілесних пошкоджень у вигляді забоїв правого ока та грудної клітки зліва, отримані ОСОБА_7 , на підставі об`єктивних клінічних даних, не виключають вірогідності їх утворення за умов та при механізмі, відображених у протоколі слідчого експерименту від 13. 08. 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_7 (том 2 а. с. 41-42);

-протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього) від 13. 08. 2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_22 показав місце завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 та механізм їх спричинення. Що було підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_22 (том. 2 а. с. 25-30);

-висновком експерта №249 від 19. 08. 2014 року, згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру та локалізації тілесних пошкоджень у вигляді забоїв правого ока та грудної клітки зліва, отримані ОСОБА_7 , на підставі об`єктивних клінічних даних, не виключають вірогідності їх утворення за умов та при механізмі, відображених у протоколі слідчого експерименту від 13. 08. 2014 року за участю свідка ОСОБА_27 (том 2 а. с. 32-33);

-протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , під час якого потерпілий підтвердив механізм спричинення тілесних ушкоджень, зазначений під час слідчого експерименту та пояснив що обвинувачений тримав його саме за потиличну частину шиї, за голе тіло, так як його футболка була з великим вирізом на шиї спереду та ззаду.

-Судмедексперт ОСОБА_28 в судовому засіданні підтвердив надані ним висновки та зазначив, що під час встановлення ступеню тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 він досліджував медичні документи лікарів окуліста на нейрохірурга, які оглядали ОСОБА_11 та яких йому було достатньо для надання висновків. При цьому зазначив, що у ОСОБА_11 до спричинення тілесних ушкоджень дійсно була окалина в оці стороннє тіло, що спричинило опік роговиці, але під час контузії, а саме забою ока, окалина загострилась і сталося ускладнення. Також зазначив, що ОСОБА_11 дійсно отримав контузію ока, а саме механічний удар, забій ока, що був спричинений при контакті з тупим предметом, при цьому пояснив, що сторонній предмет окалина спричиняє лише опік роговиці, а у потерпілого ОСОБА_11 виявлена контузія правого ока, тобто механічний удар, також підтвердив забій грудної клітини зліва, які він встановлював з даних представлених у медичній документації.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному злочині проти життя та здоров`я, а саме: в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 30.05.2014 року він святкував свій день народження, де були присутні ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 . Коли закінчились пиво ОСОБА_29 та ОСОБА_30 поїхали на мотоциклі в с. Третьякове на вул. Жовтнева, так як знали, що там завжди можна придбати спиртні напої. Через 10 хвилин зателефонував ОСОБА_29 та повідомив, що невідомий чоловік забрав мотоцикл та попросив, щоб ми прийшли і помогли повернути мотоцикл. Він разом з ОСОБА_32 та ОСОБА_33 пішли в с. Третьякове, коли підійшли до будинку де торгували спиртними напоями, ОСОБА_29 біг їм на зустріч, коли він підійшов до Коробки, який сидів на мотоциклі та запитав: «Що тут сталося?» і одразу отримав удар правою рукою зжатою в кулак, який наніс обвинувачений ОСОБА_4 , він одразу впав, а ОСОБА_14 сів зверху і почав наносити удари кулаком в голову та шию, а також по тулубу та кінцівкам потерпілого, потім підбігла мати ОСОБА_14 ОСОБА_18 і почала наносити удари ногами по його голові. ОСОБА_4 потім зірвав з нього ланцюжок і сказав: «Що він тобі вже більше не знадобиться» та вдарив ногою по голові. ОСОБА_29 і ОСОБА_34 просили ОСОБА_15 , щоб він розборонив ОСОБА_14 , але ОСОБА_15 сказав « ОСОБА_35 б`є» і відганяв їх штахетом, який тримав у руках. Він втрачав свідомість від побиття, потім побачив світло автомобіля і з нього вийшли люди, більше нічого не пам`ятає. Цивільний позов підтримує в повному обсязі просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 2084 гривні та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Свідок ОСОБА_36 суду повідомила, що обвинувачений є її сином та 30.04.2014 року приблизно о 21.00 годині вона разом з обвинуваченим приїхала до своєї знайомої ОСОБА_37 в АДРЕСА_2 , те побачила хлопця який стояв біля мопеду та подружжя ОСОБА_15 , які повідомили, що хлопці пошкодили штахет домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою. Вона зайшла до будинку ОСОБА_37 , де перебувала 5 хвилин, коли вийшла за двір побачила, що бійка між обвинуваченим та потерпілим вже розпочалась, але стверджує, що першим наніс удар обвинуваченому, потерпілий ОСОБА_16 і вони впали на землю і хлопці ОСОБА_29 та Фофонав почали бити її сина. Вана стала кричати та розбороняти, але отримала тілесні ушкодження. Потім вийшла сусідка ОСОБА_38 та бійка припинилась. ОСОБА_16 вже сидів на землі, йому дали води. Вона разом зі своїм сином поїхала додому.

Свідок ОСОБА_23 , яка є дружиною обвинуваченого, суду повідомила, що в кінці травня Макушок отримав тілесні ушкодження зі слів обвинуваченого ОСОБА_16 перший наніс удар ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що в кінці травня йому зателефонувала його мати ОСОБА_12 і повідомила що вона разом з обвинуваченим у ОСОБА_37 та їх б`ють. Він попрохав незнайомого йому чоловіка який був на автомобілі під`їхати до вул.. Жовтневої в с. Третякове. Коли вони під`їхали до подвір`я ОСОБА_37 він побачив, що незнайомі йому хлопці розбіглися, а потерпілий разом з матір`ю та обвинуваченим стояли разом, вони всі мали тілесні ушкодження. ОСОБА_16 стояв і його ні хто водою не відливав. Потім він посадив матір та брата в машину, та відправ додому, а потім вони поїхали до лікарні.

Свідок ОСОБА_39 суду повідомила, що 30.05.2014 року двоє незнайомих хлопців прийшли на подвір`я в АДРЕСА_2 , щоб придбати пиво. Потім вона побачила, що один з хлопців зламав штахет, вона одразу повідомила чоловіка, який вийшов до хлопців і вони стали погрожувати йому. Один з хлопців став кричати, «Що якщо не віддасте мопед, ви трупики» і стали погрожувати її чоловіку. Вона повідомила ОСОБА_40 , яка зателефонувала ОСОБА_18 . Приблизно через 5 хвилин на мотоциклі приїхали обвинувачений та ОСОБА_18 . Обвинувачений підійшов до Коробки, який був на мотоциклі і запитав звідки він, а ОСОБА_29 в цей час відбіг і став викрикувати погрози. Через 5 хвилин підійшла, ще троє хлопців та ОСОБА_29 . Високий хлопець у білій сорочці вдарив ОСОБА_4 і вони впали на землю потім ОСОБА_14 вивернувся і сів зверху на ОСОБА_16 і почав наносити удари. Окрім обвинуваченого, потерпілого більше ніхто не бив. Її чоловік тримав ОСОБА_33 та ОСОБА_29 , щоб вони не розбороняли хлопців і сам також не розбороняв. Мати обвинуваченого почала кричати, щоб він перестав бити і ОСОБА_4 зупинився і встав з ОСОБА_41 . Потім, коли закінчилась бійка, вийшла ОСОБА_42 та приїхав брат обвинуваченого ОСОБА_17 .. ОСОБА_43 був на землі він не піднімався. Плехун винесла серветки, щоб надати допомогу потерпілому. Більше нікому, окрім ОСОБА_43 допомоги не надавали.

Свідок ОСОБА_44 суду повідомив, що 30.05.2014 року, у вечірній час його дружина повідомила, що двоє хлопців зламали штахет на заборі. Коли він вийшов на подвір`я, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , він взяв у руки штахетину, яку хлопці відламали від забору і став підходити до хлопців які були біля скутера. Бевза одразу відбіг та став погрожувати фізичною розправою, а ОСОБА_30 залишився біля мопеду. Через 2 хвилини під`їхали ОСОБА_18 та обвинувачений, який підійшов до Коробки. Потім підійшла група із 4-х хлопців, серед яких був ОСОБА_29 , один з хлопців, який був самий високий вдарив обвинуваченого і він одразу впав на землю і почалась бійка, потім ОСОБА_4 вивернувся та сів на ОСОБА_16 зверху та почав наносити удари потерпілому. Потім вийшла сусідка ОСОБА_42 та приїхав брат обвинуваченого ОСОБА_17 . ОСОБА_16 був побитий та попросив повідомити батьків.

Свідок ОСОБА_45 суду повідомив, що 30.04.2014 року під час святкування дня народження ОСОБА_16 , коли закінчилось пиво Бевза та Коробка поїхали в с. Третьяковка, щоб придбати пива. Через деякий час зателефонував ОСОБА_29 та сказав, що в нього та Коробки забрали мотоцикл та попрохав допомогти забрати мотоцикл. Він разом з ОСОБА_32 та ОСОБА_16 пішли в с. Третякове, їм на зустріч біг ОСОБА_29 . Коли підійшли, ОСОБА_30 сидів на мотоциклі, а Макушок держав його за руку. ОСОБА_16 підійшов до них і запитав: «Що трапилось?» і одразу отримав удар від обвинуваченого, від якого впав на землю. Макушок сів на ОСОБА_16 зверху і почав наносити удари. Він намагався розборонити, але ( ОСОБА_15 ), який мешкає в тому дворі де продають алкогольні напої, та мати ОСОБА_12 не давали підійти до ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , щоб розборонити. Бійка тривала хвилин 15, потім мати ОСОБА_12 зателефонувала своєму старшому сину та приїхала машина і обвинувачений разом з ОСОБА_12 поїхали з місця злочину.

Свідок ОСОБА_46 суду пояснив, що 30.05.2014 року він разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_47 , ОСОБА_33 та ОСОБА_16 , святкували день народження останнього. Бевза та ОСОБА_30 поїхали за пивом в с. Третякове на вул. Жовтнева, через деякий час ОСОБА_29 зателефонував та повідомив, що в них забрали мотоцикл. Коли він разом з ОСОБА_33 та ОСОБА_16 прийшли на вул. Жовтнева, ОСОБА_30 сидів на мотоциклі, а обвинувачений стояв біля нього. ОСОБА_16 підійшов до обвинуваченого та Коробки і запитав: «Що трапилось?» і одразу отримав удар від ОСОБА_14 , від якого впав на землю. Макушок сів зверху і почав бити ОСОБА_16 руками по обличчю. Мати ОСОБА_14 та невідомий чоловік не давали розборонити бійку і відганяли його. Після дзвінка ОСОБА_18 , приїхала машина з якої вискочили хлопці і він почав тікати, але його наздогнали та привели на місце бійки, де він побачив, вже майже непритомного ОСОБА_16 який був на землі, а Макушок сидів зверху і продовжував наносити удари ОСОБА_16 , потім ОСОБА_14 піднявся, зірвав з шиї ОСОБА_16 ланцюжок та сказав: «Що він тобі вже більше не знадобиться». Потім ОСОБА_14 підійшов до нього і вдарив його, після чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями обвинуваченого, вже не було на місці бійки, а ОСОБА_16 надавали допомогу. ОСОБА_42 знайшла телефон ОСОБА_16 та вони повідомили батьків потерпілого про побиття.

Свідок ОСОБА_48 суду повідомила, що перебуваючи за місцем свого проживання, АДРЕСА_5 , точної дати не пам`ятає, приблизно о 22.00 годині, почула сильний жіночий крик: «Рятуйте, вбивають», коли вискочила на вулицю побачила, що ОСОБА_14 сидить на ОСОБА_16 який був на землі та наносить удари по обличчю. Таня ОСОБА_14 не давала ОСОБА_29 розборонити бійку. Коли приїхала машина вискочили з неї хлопці і побігли в сторону дач. Макушок піднявся і вдарив, ще ногою ОСОБА_16 . Вона бачила, що ОСОБА_16 був дуже побитий, його обличчя було у крові, дуже пухле, постійно була дуже сильне блювання кров`ю, він не міг рухатися, періодично втрачав свідомість, у ОСОБА_49 було також розбите обличчя. Вона зателефонувала рідним ОСОБА_16 та повідомила про бійку.

- протоколом прийняття 31. 05. 2014 року усної заяви про вчинення кримінального правопорушення у відношенні ОСОБА_6 шляхом спричинення останньому 30.05.2014 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (том 2 а. с. 112-113);

- висновками експерта №185 від 26.06. 2014 року, №246 від 15.08.2015 року встановлено, що згідно наданої медичної документації на тілі ОСОБА_6 наявні пошкодження у вигляді забою голови, струсу головного мозку, зовнішньої гематоми області лівого ока, крововиливу та гематоми лівого ока, закритого перелому кісток спинки носа зі зміщенням, численних садин шкіри в області обличчя, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, у тому числі численних дрібних саден шкіри бокової поверхні шиї справа, які у своїй сукупності відповідають категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані пошкодження могли утворитись не менш ніж від 4-х дій в область голови, 1-єї дії в область шиї, 2-х дій в область передніх поверхонь обох плечових суглобів, 1-єї дії в область лівого надпідпліччя, 2-х дій в область обох лопаток, 1-єї дії у поперекову область, 1-єї дії в область крижні справа, 2-х дій в область задніх поверхонь обох ліктьових суглобів, 2-х дій в області передніх поверхонь обох колінних суглобів тупим твердим травмуючим предметом (предметами). Характер встановлених тілесних пошкоджень свідчить за те, що вони спричинені при контакті з тупим твердим травмуючим предметом (предметами), та що давність їх утворення може відповідати строкам, вказаним у постанові, і самим потерпілим, тобто 30. 05. 2014 року (том 2 а. с. 142-144; а. с. 151-152);

-протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього) від 15.07.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні СМЄ пояснив та показав механізм нанесених йому ОСОБА_4 30.05.2014 року тілесних ушкоджень (том 2 а. с. 145-149),

- висновком експерта № 246 від 15.08.214 року, що механізм відмічений в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 не суперечить механізму виникнення (т.2 а.с. 151-152);

- висновком експерта №344 додатковий (до висновку експерта №185 від 26. 06. 2014 року) від 28. 11. 2014 року, яким встановлено, що механізм заподіяння тілесних пошкоджень ОСОБА_6 , зазначений у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 06. 11. 2014 року (том 2 а. с. 209-212) не суперечить судово-медичним даним щодо характеру, встановлених під час експертизи ОСОБА_6 , тобто від дії тупого твердого предмету в ділянку голови. Окрім того, вказано, що характер, чисельність та локалізація тілесних пошкоджень, встановлених як у ОСОБА_4 та і в ОСОБА_6 свідчать про те, що одномоментно їх спричинення внаслідок падіння з висоти власного зросту маловірогідне. Значна частина з встановлених у ОСОБА_6 тілесних пошкоджень, а саме: задньої поверхні тулуба, знаходяться за межами досяжними для заподіяння власноруч (том 2 а. с. 214-215);

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину суд розцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про ненасення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень повністю спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника в судовому засіданні про те, що ОСОБА_17 схопив потерпілого за потиличну ділянку шиї та штовхнув ОСОБА_7 на автомобіль «Таврія», від чого потерпілий отримав удари передньою частиною голови, а саме правим оком об дах автомобілю, а також грудною клітиною об двері автомобіля та, при цьому потерпілий попереджав ОСОБА_14 , що у нього було пошкоджено око. Показання потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили свідок ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснила, що коли прийшла до подвір`я обвинуваченого з`ясувати за що побив ОСОБА_14 потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачений вийшов і сказав, «що це він побив і що», також показами свідка ОСОБА_22 , який підтвердив в судовому засіданні, що він був свідком як ОСОБА_14 , тримаючи ОСОБА_11 за шию, вдарив останнього об дах автомобіля. Крім того, як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №123 від 06.05.2014 року, який був підтверджений в судовому засіданні судмедекспертом ОСОБА_28 , спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли бути при не менше як двократному контакті з тупим твердим травмуючим предметом (предметами). Крім того експерт в судовому засіданні зазначив, що потерпілий ОСОБА_11 , дійсно мав вже травмоване око, до конфлікту з обвинуваченим, але окалина стороннє тіло, яке було виявлено в оці потерпілого, спричиняє лише опік роговиці, а у потерпілого була виявлена контузія правого ока, що свідчить про механічний удар та відповідає механізму спричинення зазначеним під час слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_50 . Також експерт зазначив, що забій грудної клітини зліва у потерпілого ОСОБА_11 був встановлений на підставі медичної документації, а саме довідки Обласної дитячої клінічної лікарні та направлення на рентгенограму, а також висновком лікаря Обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_51 (т.2 а.с.87).

Враховуючи всю сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Показання потерпілого ОСОБА_7 фактично підтверджуються іншими, дослідженими по справі доказами, є послідовними, будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_4 суд не встановив, а тому саме показання потерпілого суд вважає об`єктивними і бере їх за основу при постановленні вироку.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , які є родичами обвинуваченого, та які в судовому засіданні лише підтвердили що між обвинуваченим та потерпілим відбувся конфлікт, однак заперечували факт нанесення обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень а тому мають мотиви виправдовувати останнього.

По епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з урахуванням кількості і локалізації ушкоджень заподіяних потерпілому, суд критично оцінює покази обвинуваченого, щодо того, що він не мав умислу заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а лише захищався, та перевищив межі необхідної обороні, оскільки він підчас бійки сидів на тулубі ОСОБА_6 та наносив кулаком удари по голові останнього, при цьому ОСОБА_16 не чинив йому опір, тому обвинувачений міг уникнути конфліктної ситуації.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого стосовно того, що потерпілий йому перший наніс удар, оскільки ці покази заперечував сам потерпілий, свідки обвинувачення а також свідки захисту: ОСОБА_44 та ОСОБА_39 , які в судовому засіданні зазначили, що першим наніс удар високий хлопець, але що це був потерпілий ОСОБА_16 вони не можуть стверджувати. Також суд не приймає до уваги покази ОСОБА_36 , яка є матір`ю обвинуваченого, а саме, що перший удар наніс потерпілий обвинуваченому, оскільки, вони спростовані самим обвинуваченим, який зазначив, що коли він з матір`ю під`їхав до подвір`я ОСОБА_13 , мати зайшла в будинок и перебувала там, а також самою ОСОБА_36 , яка в судовому засіданні зазначила, що приїхавши до подвір`я ОСОБА_13 , вона зайшла в будинок, та перебувала там хвилин 5, а коли вийшла бійка між обвинуваченим та потерпілим вже розпочалась.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисту, про те, що відповідно до ст.36 КК України, він мав право на правомірний захист своєї фізичної недоторканості від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого ОСОБА_6 , шляхом заподіяння йому необхідної та достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідала небезпеці посягання й обстановці захисту, з врахуванням того, що потерпілий ОСОБА_6 і сам обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_52 під час взаємного побиття, суд находить неспроможними. В судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 пов`язані із умисним спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Існування реальної загрози також судом не встановлено, оскільки поведінка потерпілого, яка встановлена в судовому засіданні та описана вище, не давала підстав обвинуваченому сприймати загрозу як реальну.

Суд вважає, що отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень (т.1 а.с.216-217), не може бути підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення даного правопорушення, до того ж на час розгляду провадження були відсутні докази заподіяння йому цих ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 ..

Таким чином аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинуваченого ОСОБА_4 , і тому його умисні дії підлягають кваліфікації в судовому засіданні за ч.2 ст.125 КК України, оскільки характер тілесних ушкоджень, кількість та механізм їх заподіяння, поведінка після вчинення правопорушення, свідчать саме про те, що винний діяв з умислом на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 у скоєні кримінальних правопорушень доведеною і кваліфікує його дії по епізоду від 30.04.2014 року по факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень; по епізоду від 30.05.2014 року по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

ОСОБА_4 вчинив два епізоди кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, однак потерпілим завдано тілесних ушкоджень. Дії обвинуваченого суд вважає неправомірними, зухвалими, адже найвищою цінністю у суспільстві являється життя і здоров`я людини.

Наявності критичної оцінки обвинуваченим своїх дій, готовності нести відповідальність за вчинене та правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого такою, що свідчать про його щире каяття, судом не встановлено, а тому обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_4 який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується посередньо, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_53 2009 року народження, однак не працюючого, у вчиненому не розкаюється.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його небажання розкаятися, наслідки суспільно-небезпечного діяння, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу та громадських робіт в максимальних розмірах, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.2 ст. 125 КК України, оскільки більш м`яке покарання, на думку суду, буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Потерпілим ОСОБА_6 під час судового засідання в порядку, передбаченому ст. 128 КПК України було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди витрат на лікування у сумі 2084 гривень, та моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 не визнав та заперечував проти його задоволення.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілим позов суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особі, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю чи частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 2034 грн. виходячи з наступного. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим витрачено на лікування 2034 грн., що підтверджується відповідними чеками, які співпадають з призначенням, окрім 50 грн, які сплачені як благодійний внесок, тому відшкодуванню не підлягають.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., вимоги якого обґрунтовані тим, що злочинними діями обвинуваченого були спричинені тілесні ушкодження, що потягли за собою розлад здоров`я та довготривале лікування в умовах стаціонару, він пережив фізичну біль, приниження та страждання, обвинувачений не вибачився перед потерпілим і не намагався відшкодувати шкоду, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під час судового розгляду було встановлено, що в результаті умисних неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_52 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано ступінь фізичних та психічних страждань потерпілого, який тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Синельниківської, що підтверджується виписним епікризом № 3999 з історії хвороби, у звязку з чим був позбавлений звичайного укладу життя, характер отриманих тілесних ушкоджень, глибину та тривалість її моральних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого. Разом з тим, враховуючи принципи розумності та справедливості, матеріальний стан обвинуваченого, який не працює, самостійного заробітку не має, суд вважає можливим задовольнити дану вимогу частково, у розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок, який відповідно до ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Троїцьке Синельниківського району Дніпропетровської області матеріальну шкоду в розмірі 2034 (дві тисячі тридцять чотири) гривні 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1