УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1048/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
адвоката: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2016 року, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
Вказаною ухвалою слідчого судді щодо підозрюваного
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
уродженця м. Житомира, маючого на утриманні
малолітню дитину, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 , судимого: -
Богунським районним судом м. Житомира від
15.09.2011 року за ч.1 ст. 122 КК України. КП
зупинено за ст. 6 п.4 КПК України, ст. 1 ПВ, 6-12
Закону України «Про амністію» від 22.09.2011
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 2 місяців, тобто до 21 березня 2016 року включно.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, а також у вихідні суботу, неділю, святкові дні, протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Судом покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:
1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та /або місця роботи.
Судом роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Згідно змісту ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.
В той же день гр. ОСОБА_7 було затримано та повідомлено про підозру у вчинені вищевказаного злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду від 23.01.2016 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що зазначена ухвалу є незаконною та необгрунтованою.
На думку апелянта, ОСОБА_7 , будучи підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та 22.01.2016 р о 10 год. 50 хв. вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме наніс легкі тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу під час виконання доручення в рамках досудового розслідування кримінального провадження. Може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 є соціально-небезпечною особою, постійно зловживає алкоголем, є підстави вважати, що останній, з корисливих або інших мотивів, відчуваючи власну безкарність, може вчиняти інші злочини проти життя та здоров`я або злочини проти власності.
На думку прокурора, вказані ризики не були належним чином оцінені слідчим суддею та прийнято необґрунтоване рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції неналежним чином дослідив та врахував обставини справи, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України та прийшов до не обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні підозрюваному ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею зроблено висновок про відсутність наявних ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.1,2,3 КПК України, які, на думку суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.
З таким висновком слідчого судді погодитись не можливо, оскільки він суперечить фактичним обставинам кримінального провадження та наданим органами досудового слідства доказам.
Вирішуючи по суті клопотання слідчого щодо можливості обрання підозрюваному ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчим суддею належним чином не враховано, що ОСОБА_7 , як особа раніше притягувався до кримінальної відповідальності, будучи підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за короткий проміжок часу повторно 22.01.2016 року о 10 год. 50 хв. підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, а саме за ст. 345 ч.2 КК України, пов`язаного з забезпеченням працівниками поліції виконання слідчих дій у попередньому кримінальному провадженню за ст. 186 ч.2 КК України та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років.
Підозрюваний ОСОБА_7 у даний час фактично ніде не працює та не навчається.
Враховуючи надані органами досудового слідства письмові матеріали кримінального провадження та зібрані докази, обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що існують реальні ризики здійснення певного впливу на свідків та перешкоджання встановленню істини по справі, оскільки, як встановлено органами досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_7 умисно наніс легкі тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу під час виконання доручення в рамках досудового розслідування кримінального провадження за ст. 186 ч.2 КК України, а тому існують реальні ризики, що ОСОБА_7 може продовжувати займатися злочинною діяльністю, перешкоджати встановленню істини по справі та переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
З наданих письмових матеріалів та доказів вбачається, що послідуюча поведінка підозрюваного ОСОБА_7 безпосередньо вказує на те, що він як особа своєю поведінкою фактично перешкоджає проведенню слідчих дій та встановленню об`єктивної істини по кримінальному провадженню.
У цьому зв`язку, є обґрунтованими викладені в апеляційній скарзі посилання прокурора на вищезазначені обставини, які судом першої інстанції, при постановленні ухвали, належним чином враховані не були.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою у вигляді домашнього арешту.
Наведені обставини справи безпосередньо вказують на необхідність скасування ухвали слідчого судді від 23 січня 2016 року та постановлення нової ухвали, якою слід задовольнити подану прокурором апеляційну скаргу та клопотання слідчої СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирські області ОСОБА_14 про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, апеляційний суд, скасовуючи ухвалу слідчого судді та постановляючи ухвалу про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає за необхідне також визначити щодо підозрюваного ОСОБА_7 певний розмір застави, а саме 30 мінімальних заробітних плат, що дорівнює 41 (сорока одній) тисячі 345 гривень, з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 січня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на взяття під варту підозрюваному ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави: 30 мінімальних заробітних плат, що становить 41 (сорок одну) тисячу 340 гривень.
У разі внесення застави у зазначеному розмірі звільнити ОСОБА_7 з-під варти та покласти на нього обов`язки:
1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що, в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: