Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
23 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 30.06.2015 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коларівка Приморського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду міста Києва в порядку ст.283 КПК України з прокуратури Оболонського району міста Києва надійшов даний обвинувальний акт.

Під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Пункт 3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є його невід`ємною частиною та разом повинні бути надіслані до суду.

Ці вимоги закону не виконані.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

Насамперед, у даному обвинувальному акті не чітко викладено формулювання обвинувачення, тобто короткий опис злочину, із зазначенням часу, місця, способу, мотивів його скоєння та інших обставин, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України, що він, перебуваючи на посаді заступника директора ТОВ «Річкове пасажирське екскурсійне агентство», звернувся до ОСОБА_8 , повідомивши останньому, що для продовження здійснення ним торгівельної діяльності йому необхідно надати неправомірну винагороду. Проте із обвинувачення не зрозуміло в чому конкретно мала полягати ця неправомірна винагорода та за здійснення чи не здійснення яких саме дій ОСОБА_7 .

Окрім того, в обвинуваченні відсутні відомості на підставі чого та яку саме торгівельну діяльність здійснював ОСОБА_8 , а також яким чином здійснення ним даної торгівельної діяльності стосувалось службових обов`язків ОСОБА_7 як заступника директора ТОВ «Річкове пасажирське екскурсійне агентство».

Крім того, в обвинувальному акті зазначено про отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_8 попередньо обумовленої суми неправомірної винагороди в розмірі 5000, 00 грн., але коли саме, ким та де таку суму було обумовлено не вказано.

Викладені обставини, на думку суду, унеможливлюють право обвинуваченого належним чином підготуватися до свого захисту.

Також в порушення вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не вірно зазначено місце проживання обвинуваченого.

Крім цього, всупереч п.9 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не вказано місце затвердження його прокурором.

Водночас, заслухавши скарги на дії та бездіяльність слідчого і прокурора під час досудового розслідування, суд вважає, з огляду на повернення обвинувального акту прокурору, за необхідним на даний час залишити їх без розгляду, оскільки їх вирішення пов`язане з дослідженням матеріалів кримінального провадження у разі призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Разом з тим, інші доводи сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору суд вважає не суттєвими, а тому в їх задоволенні з даних підстав відмовляє.

Отже, у зв`язку із цими, встановленими в ході підготовчого судового засідання невідповідностями обвинувального акту вимогам КПК України, суд вважає за необхідне обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути прокурору.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 314-315 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1