Справа № 192/1965/15-к
Провадження № 1-кс/192/22/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" лютого 2016 р. головуючий слідчий суддя СОЛОНЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , слідчого СВ Солонянського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне клопотання слідчого, погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000828 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженому, працючому в ТОВ «Інтранс» менеджером, зареєстрованому та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому

підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню № 0000828 від 01 грудня 2015 року, об`єднаному з кримінальними провадженнями №№0000831, 0000832, 0000833 згідно постанови від 03 грудня 2015 року, в якому ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 30 листопада 2015 року близько 02 години, 02 грудня 2015 року близько 02 годин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, повторно разом з ОСОБА_6 та з ОСОБА_7 прибули на автомобілі ВАЗ-2103, без д/з, в смт Солоне на вул. Радянська, на вул. Гагаріна Дніпропетровської області до кабельної каналізації, де за допомогою ножиць по металу, викрали всього 496 м кабелю ТПП-300*2*0,5, чим спричинили матеріальні збитки ПАТ «Укртелеком», чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 02 грудня 2015 року близько 04 години, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та з ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем ВАЗ 2101, д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , прийшли на вул. Усенко до б. 11 в смт Солоне Дніпропетровської області, де відкрили вказаний автомобіль та за допомогою ключа, який знайшли в салоні автомобіля, незаконно повторно заволоділи вказаним автомобілем, чим скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 289 ч.2 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з тих підстав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він на території Солонянського району Дніпропетровської області не зареєстрований та не проживає, не працює, тому може здійснювати нові злочини для отримання коштів на проживання, тобто маються ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим для забезпечення належної поведінки до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 підтримав з підстав, зазначених в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки наявні передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, у зв`язку з якими, та з урахуванням особи підозрюваного, не може бути забезпечено виконання ним визначених законом обов`язків без застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, проте оспорював свою причетність до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, в скоєнні яких він підозрюється. Надав суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд клопотання про застосування до нього запобіжного заходу без участі його адвоката ОСОБА_9 .

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України, а згідно постанови прокурора Солонянського району Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року дані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України доводиться матеріалами, які надані до клопотання, в тому числі протоколами допиту представника потерпілого ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протоколами огляду місць події, а також поясненнями, які були надані ОСОБА_5 під час його допиту прокурором.

При цьому слідчий суддя зазначає, що наявність обґрунтованої підозри узгоджується в точкою зору ЄСПЛ, яка викладена в Рішенні по справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, відповідно п. 55 якого факти, які викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, який є необхідним для засудження або навіть для повідомлення про підозру, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року, наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч. 2 зазначеної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризику щодо можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки з матеріалів, які додані до клопотання не вбачається доказів здійснення викликів підозрюваного відповідно до ст.ст.133,135,136 КПК України та доказів неявки підозрюваного за вказаними викликами як не надано і доказів застосування наслідків неприбуття на виклик, відповідно до ст. 139 КПК України.
При цьому, відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчому судді не надано відповідних доказів, які б підтверджували існування ризику, щодо можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, в судовому засіданні прокурором також не було доведено наявність ризику щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки дана особа не є раніше судимою, згідно відомостей ОСК ГУНП в Дніпропетровській області, є працевлаштованою особою.

Тому, в процесі розгляду клопотання, слідчим суддею хоча і встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, проте прокурором в судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки прокурором як в судовому засіданні, так і в погодженому ним клопотанні, доведено існування лише обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, проте не доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання з зобов`язанням підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу державної влади, визначеного слідчим суддею, оскільки слідчим не визначено інших обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193-194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000828 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_12 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 03 березня 2016 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_13 обов`язок прибувати до слідчого Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого майора поліції ОСОБА_4 , за кожною вимогою, відмовивши в замовленні решти клопотання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_12 , що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.
Головуючий:слідчий суддя ОСОБА_1