№ 1-кс/756/1856/15

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретая ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні - прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні №0000274 від 19.03.2015 р. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю іншого учасника кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження №0000274 від 19.03.2015 р. стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до повідомлення про підозру від 28.10.2015 року ОСОБА_5 в установленому законом порядку, тобто на підставі дозволу ГУ МВС України в м. Києві №744765 від 11.03.2014 р. придбав 14.03.2014 р. у магазині „Зброя, що належить ТОВ „ЄВРОПА АРМ СПОРТ та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Гетьмана, 27-А, мисливський карабін "АКМС ОП" № НОМЕР_1 калібру 7,62х39 мм. При оформленні дозвільних документів ОСОБА_5 вказав адресу зберігання зброї: АДРЕСА_1 та зобов`язався забезпечити умови зберігання зброї відповідно до наказу МВС України від 21.08.1998 за № 622, про що свідчить подана ним заява від 05.03.2014.

У подальшому, будучи обізнаним щодо порядку зберігання та заходів безпеки при поводженні зі зброєю, в невстановлений досудовим розслідуванням час та в неустановленому місці ОСОБА_5 незаконно вніс конструктивні зміни у мисливський карабін "АКМС ОП" № НОМЕР_1 калібру 7,62х39 мм, в результаті чого він перестав відповідати вимогам ДСТУ 78-41-002-92 «Зброя спортивна та мисливська. Вимоги безпеки. Методи випробувань на безпеку» та став зберігати його без передбаченого законом дозволу за адресою: АДРЕСА_2 .

16.01.2015 р. в період часу з 20:30 год. до 23:20 год. за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 працівниками міліції на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук. Під час обшуку вилучено із металевого сейфу вищенаведений карабін "АКМС ОП" № НОМЕР_1 калібру 7,62х39 мм.

Згідно висновку експерта від 03.03.2015 за № 36 конструкція наданого на дослідження карабіна «АКМС ОП», № НОМЕР_1 , калібру 7,62x39 мм, що був вилучений 16.01.2015 під час проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам ДСТУ 78-41-002-92 «Зброя спортивна та мисливська. Вимоги безпеки. Методи випробувань на безпеку», тому у наданому на дослідженні стані до категорії мисливської зброї не відноситься, а є автоматичною, нарізною вогнепальною зброєю калібру 7,62x39 мм. Наданий на дослідження предмет придатний для проведення пострілів, як в режимі одиночного, так і в режимі автоматичного вогню, у тому числі зі складеним прикладом. Наданий на дослідження предмет є автоматичною, нарізною вогнепальною зброєю калібру 7,62x39 мм.

Згідно висновку експерта від 26.08.2015 року №5-103б, наданий на дослідження мисливський карабін „ОП АКМС, серійний номер № НОМЕР_1 калібру 7,62х39 мм, в наданому на дослідження вигляді має наступні конструктивні зміни: встановлено автоспуск, що дає можливість стрільби в автоматичному режимі (чергами); видалено частину металевого штифта, який блокував можливість проведення пострілів з прикладом у складеному вигляді; збільшено ємність магазину до 30 патронів, шляхом видалення обмежувача. Видалення частини металевого штифта здійснено саморобним способом шляхом виламування. Інші конструктивні зміни могли бути здійснені як саморобним способом шляхом доукомплектування або заміни деталей карабіну на деталі бойової зброї, так і з використанням промислового устаткування.

Вищенаведене повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, 28.10.2015 р. було здійснено відповідно до п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України.

Під час розслідування даного кримінального провадження №0000274 від 19.03.2015 р. старший слідчий СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 29.10.2015 року одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернувся до слідчого судді і з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

30.10.2015 року слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 строком до тридцяти шести годин та доставку його до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

01.11.2015 року о 23 годині 07 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді від 30.10.2015 р. було затримано в аеропорту «Бориспіль» та у подальшому у межах 36 годин на виконання вимог ч.1 ст. 191 КПК України було доставлено до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами ОСОБА_5 отримав 02.11.2015 року о 14 год. 41 хв.

Судовий розгляд клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею було розпочато об 11 годині 03.11.2015 року.

Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою вмотивоване тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Крім того, слідчий у клопотанні стверджує, що у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює та не навчається, переховується від органів досудового розслідування і місце його знаходження не відоме.

За твердженнями слідчого, викладеними у клопотанні, ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, місце перебування ОСОБА_5 невідоме, на виклики до слідчого він не з`являється, тобто переховується від органу досудового розслідування, при цьому має соціальні зв`язи з особами, схильними до вчинення кримінальних правопорушень.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний офіційно ніде не працює, а отже не має належних джерел доходу. Крім того, ОСОБА_5 має соціальні зв`язки з особами, схильними до вчинення кримінальних правопорушень, а отже вони спільно можуть вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

На думку слідчого вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий просить слідчого суддю при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити підозрюваному і заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України, а саме: в розмірі 150 мінімальних заробітних плат.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні ним тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність обставин, що вказують на переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_6 вважає клопотання слідчого безпідставним та таким, що порушує права та інтереси його клієнта ОСОБА_5 , не вбачає підстав для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчого вважає таким, що не має належних повноважень, особу ОСОБА_5 вважає не повідомленою про підозру, а саму підозру необґрунтованою, наполягає на відсутності жодного із ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Захисник ОСОБА_6 надав письмові заперечення проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу (з додатками). Крім того, захисник ОСОБА_6 передав суду лист ТОВ «ЮРИДИЧНЕ АГЕНСТВО «ШЕВЧУК ТА ПАРТНЕРИ» (без зазначення в ньому адресата), відповідно до якого зазначене агентство готове виступити заставодавцем у разі обрання судом ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави. Захисник ОСОБА_6 просить у разі необхідності застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави.

Захисник ОСОБА_7 також вважає клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставним. У судовому засіданні 03.11.2015 р. просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, а після перерви в судовому засіданні 04.11.2015 р. просить застосувати заставу у разі існування такої необхідності.

Підозрюваний ОСОБА_5 повністю погоджується з доводами захисників, вважає клопотання безпідставним, стверджує, що не має мети впливати на хід досудового слідства у кримінальному провадженні чи іншим чином йому перешкоджати або переховуватись від слідства або суду. Згоден на застосування до нього особистого зобов`язання, оскільки він працює менеджером у футбольному клубі «Арсенал», має заробітну плату у розмірі 1400 грн. на місяць, є підприємцем, підприємницькою діяльністю за його довіреністю займається його бухгалтер. Він має четверо синів (по двоє від двох шлюбів), утримує їх, займається вихованням дітей, сприяє їх заняттям спортом, одружений, має постійне місце проживання.

Допитані за клопотанням захисту у порядку ч. 4 ст. 193 КПК України свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили наступне.

Дружина ОСОБА_8 показала, що виховує разом з чоловіком ОСОБА_5 двох малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно 2007 та 2011 р.р. народження, чоловік щодня возить старшого сина вранці до школи, 6-7 разів на тиждень до спортивного клубу «Сокіл» для занять хокеєм, працює в ФК «Арсенал» та є підприємцем. В ФК «Арсенал» він буває не щодня, а лише інколи, коли саме та графік його роботи їй не відомі, як не відомі і деталі підприємницької діяльності чоловіка та його доходи. Сама вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що близько 15-20 років товаришує з ОСОБА_5 , на його прохання, будучи завчасно повідомленим, хотів разом зі своєю дружиною бути присутніми у якості понятих під час обшуку у квартирі останнього, та прибув до неї ще раніше працівників міліції. Проте, у подальшому працівники міліції його до участі у обшуку не допустили, тому довелося стояти під дверима на сходах. Відтак конкретних обставин обшуку він не знає, вилучених предметів не бачив, хоча знає, що вилученою була зброя. Дату проведення обшуку та точну адресу квартири, де обшук проводився, ОСОБА_9 не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 дав суду аналогічні показання, як і свідок ОСОБА_9 , підтвердивши, що з метою прийняття участі у обшуку у квартирі ОСОБА_5 він завчасно приїхав туди разом з ОСОБА_9 , його дружиною та ОСОБА_13 , братом дружини ОСОБА_5 . Про майбутній обшук його повідомив ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_5 , який на той час відпочивав у західній Україні разом з сім`єю.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідаючи на питання захисника стверджували, що ОСОБА_5 ніяким чином не буде перешкоджати досудовому слідству.

Заслухавши прокурора, захисників та свідків захисту, підозрюваного, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали та матеріали сторін кримінального провадження, надані у судовому засіданні, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, з одного боку, та спростовується така необхідність з другого боку, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого має підлягати частковому задоволенню.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000274 вбачається, що стосовно ОСОБА_5 старшим слідчим Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 19.03.2015 року внесено відомості про вчинення останнім злочину, за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України.

28.10.2015 року ОСОБА_5 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру з урахуванням визначеного п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України випадку.

З матеріалів, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, наявність постійного місяця проживання та роботи сімейний та майновий стан, особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років, наявність чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором у ході судового розгляду було доведено наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні. Крім того, наявність достатніх підстав вважати що існує ризик з боку ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином було доведено не лише прокурором, але й вбачається з показів свідків захисту, які, будучи друзями останнього, про майбутній обшук у його квартирі були сповіщені завчасно та у порушення вимог ст. 236 КПК України бажали бути присутніми при проведенні цієї слідчої дії, впливати на її хід та результати, не маючи на це процесуальних повноважень.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, та не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приходить і до висновку про те, що решту ризиків, на які посилався у клопотанні слідчий та підтримував прокурор, не знайшли свого підтвердження у суді.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне та достатнє, враховуючи вище викладене, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби, що не перешкоджатиме підозрюваному займатися сім`єю, дітьми та працювати, задовольняти інші свої особисті та суспільні потреби. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне під час перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом застосувати до нього і електронні засоби контролю, що полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177 ч.1 п.4, , 178, 181, 193-194-195 КПК України, слідчий суддя
постановив :
Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

До підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні №0000274 від 19.03.2015 р. застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з застосування електронних засобів контролю.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21 години до 7 години ранку наступної доби.

Строк дії ухвали до 3 січня 2016 року включно.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя