Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1143/16-к
Провадження № 1-кп/758/207/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0009006, внесеного до ЄРДР від 06.12.2015 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дальнореченск, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.06.1999 року Полтавським обласним судом за ст.. 94 ч. 2, ст.. 145, ст.. 42 КК України (редакції 1960 року) до 12 років позбавлення волі, 07.08.2009 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України (редакції 2001 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.12.2012 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи офіційно не працевлаштованим, перебував на чергуванні в якості інспектора охорони на території «Київського Холодкомбінату», за адресою: місто Київ, вулиця Костянтинівська, 66.
Знаходячись на території вищевказаного комбінату, здійснюючи обхід території, ОСОБА_5 побачив автомобіль білого кольору, «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на стоянці та належав ОСОБА_7 .
В цей час, приблизно о 02 годині 30 хвилин, 05 грудня 2015 року, за адресою: місто Київ, вулиця Костянтинівська, 66, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , відчинив передні пасажирські дверцята та проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні, ОСОБА_5 , маючи при собі раніше заготовлену викрутку, завів автомобіль та виїхав на вищевказаному автомобілі за територію «Київського Холодкомбінату», що по вулиці Костянтинівській, 66, в місті Києві, у наступному здійснивши поїздку на ньому, таким чином вилучивши автомобіль з володіння власника всупереч його волі.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 05 грудня 2015 року перебував не офіційно на чергуванні в якості інспектора охорони на території «Київського Холодкомбінату», за адресою: місто Київ, вулиця Костянтинівська, 66., та о 02 годині 30 хвилин здійснюючи обхід території, побачив автомобіль білого кольору, «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на стоянці і, в цей час, у нього виник умисел, направлений на заволодіння цим транспортним засобом. Реалізуючи свій умисел, він підійшов до автомобіля «ВАЗ 2101», відчинив передні пасажирські дверцята та проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні, він маючи при собі раніше заготовлену викрутку, завів автомобіль та виїхав на ньому за територію «Київського Холодкомбінату» та здійснив поїздку на ньому всупереч волі власника автомобіля.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 289 КК України, що даний злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий ст.. 94 ч. 2, ст.. 145, ст.. 42 КК України (редакції 1960 року), ч. 2 ст. 289 КК України (редакції 2001 року), офіційно не працюючий, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжує покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі, без застосування додаткового покарання передбачене санкцією частино 2 ст. 289 КК України у виді конфіскації майна, що належить на праві власності обвинуваченому.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий ст.. 94 ч. 2, ст.. 145, ст.. 42 КК України (редакції 1960 року), ч. 2 ст. 289 КК України (редакції 2001 року), його відношення до скоєного, суд приходить до висновку що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 05.12.2015 року.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.12.2015 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання з 05.12.2015 року по 16.02.2016 року включно, 74 (сімдесят чотири) дні попереднього ув`язнення, як 148 (сто сорок вісім) днів позбавлення волі.
Речові докази металеву деталь від вітрового скла, ключі від автомобіля в кількості 5 штук, журнал «ласунка», брюки чорного кольору, іграшка у вигляді пера, залишити у законного власника ОСОБА_7 ; 19 слідів папілярних узорів рук, один слід структури матеріалу залищити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення трасологічної експертизи №896/д від 04.01.2016 року на загальну суму 1536, 00 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1