У Х В А Л А

Справа № 183/1654/15

№ 1-кс/183/173/15

20.03.2015 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 ,розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Актюбинськ Казахстан, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, вчинених при наступних обставинах:

В період часу з 2010 року в СВ Новомосковського МВ знаходилось кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_8 за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України. Досудове розслідування по кримінальному провадженню проводилось слідчим СВ Новомосковського МВ ОСОБА_9 . З того моменту у ОСОБА_8 склалися неприязні відносини з ОСОБА_9 , який проводив досудове розслідування по кримінальній справі. В квітні 2013 року ОСОБА_9 звільнився з органів внутрішніх справ та став займатися приватною адвокатською діяльністю.

15.12.2014 року близько 11.30 годин ОСОБА_9 разом із своєю малолітньою донькою ОСОБА_10 прогулювався по вул. Комсомольській м. Новомосковська, знаходячись приблизно в 50 метрах від будинку АДРЕСА_2 . У вказаний час назустріч ОСОБА_9 йшов раніше йому знайомий ОСОБА_8 , у якого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, близько 11.35 годин, знаходячись приблизно в 50 метрах від будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забиття м`яких тканин та синця в області нижньої щелепи зліва, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, які у своїй сукупності, за своїм характером, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше 21-н день. Після цього ОСОБА_8 залишив місце вчинення правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Далі, 18.03.2015 року близько 19.15 часов ОСОБА_8 знаходився біля будинку №31 по вул. Комсомольській м. Новомосковська. У вказаний час він побачив раніше йому знайомого ОСОБА_9 , який повертався за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_3 . Знаходячись на куті будинку, у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном ОСОБА_9 о 19.20 годин підійшов до нього ззаду, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку зірвав наплічну сумку чорного кольору з руки, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, мобільний телефон марки «Nokia Lumia 630 Dual Sim» вартістю 2298 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з метою подавлення можливого супротиву зі сторони ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, наніс не менше двох ударів кулаком в ліву половину голови останнього. Від спричинених ударів ОСОБА_9 присів, а ОСОБА_8 наніс йому ще один удар ногою по спині, спричинивши тілесні ушкодження у виді синців у лівій завушній області, на спині, які згідно акту судового медичного обстеження №215 від 19.03.2015р. відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Після здійснення нападу, ОСОБА_8 , відкрито утримуючи викрадене у ОСОБА_9 майно, з місця злочину зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3298 гривень.

Умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані, як відкрите заволодіння майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, кваліфікується за ч.2 ст.186 КК України.

19 березня 2015 року о 08.40 годин ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

19 березня 2015 року о 18.35 годин ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи.

19 березня 2015 року о 18.42 годин ОСОБА_8 повідомлено про підозру, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_9

20 березня 2015 року кримінальне провадження №0000101 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та кримінальне провадження №0000454 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України було об`єднано в одне та був присвоєний єдиний номер 0000101.

Своє клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання,в тому числі у виді позбавлення волі. ОСОБА_8 являється підсудним у кримінальній справі, яка розглядається в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області, і не з`являється до зазначеного суду за викликами, перебуваючи на підписці про невиїзд. Вказана обставина, на думку слідчого, свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, слідчий зазначає на наявність ризиків, передбачених п.2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний з викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втік, викрадене майно може зберігати за місцем свого проживання, а перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 зможе знищити чи спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження. Усвідомлюючи, що вся підозра ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , на думку слідчого, може незаконно впливати на потерпілого шляхом погроз фізичною розправою задля зміни своїх показань. Крім того, свідчий зазначає на наявність існування ризику, передбаченого п.5 с.1 ст. 177 КПК України та вказує на те, що за заявою батька потерпілого ОСОБА_11 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 надав суду показання про те, що він не має жодного відношення до вчинених кримінальних правопорушень, де потерпілими визнані ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . ОСОБА_9 дійсно протягом 2010-2011 років проводив досудове слідство к кримінальній справі, де ОСОБА_8 вважав себе потерпілим, однак, в зв`язку з фальсифікацією всього досудового слідства, відносно нього було порушено кримінальну справу, яка протягом декількох років розглядалася судами всіх інстанцій, і після повернення на додаткове розслідування закрита, в зв`язку з відсутність складу злочину. Після цього відносно ОСОБА_9 прокуратурою Дніпропетровської області було порушене кримінальне провадження у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України, тому ОСОБА_8 вважає, що ОСОБА_9 , в такий спосіб, намагається уникнути кримінальної відповідальності, завідомо надає неправдиві показання задля помсти. Крім того, підозрюваний вважає необ`єктивним все досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, яке здійснює слідчий ОСОБА_6 . Останній при прийомі його на роботу в слідчий відділ Новомосковського МВ перебував під безпосереднім керівництвом ОСОБА_9 , тому знову відбувається фальсифікація кримінального провадження. Підозрюваний вважає, що однієї заяви потерпілого ОСОБА_12 не достатньо для того, щоб проти нього було порушено кримінальні провадження, передбачені ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України. Також підозрюваний звернув увагу на ту обставину, що він досить детально вивчав кримінально-процесуальне законодавство України та достатньо має досвіду, який би його застеріг від утримування речей, що мають доказове значення для кримінального провадження. Ті докази, яке на даний час надало слідство не являються, на його думку, вагомими, а якби він мав намір нанести тілесні ушкодження ОСОБА_9 , то мав би можливість завдати більш тяжкі тілесні ушкодження, та забрати його майно ще з першого разу.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного щодо неправомірного пред`явлення підозри, зважаючи на вагомість доказів, що подані до суду. Крім того, захисник вважає не обґрунтованими та не доведеними ті ризики, на які посилається слідчий та прокурор, і просив взагалі не застосовувати до його підзахисного ніякого запобіжного заходу.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання, надав суду показання про обставини вчинених та спланованих відносно нього ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Також потерпілий звернув увагу суду на те, що агресивна поведінка ОСОБА_8 , яка викликана його неприязним відношенням до нього, змушує його вживати законних заходів для захисту свого життя та життя своїх близьких.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні наведено достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, виходячи з наявних у слідства доказів, які на даній стадії, вважаються вагомими, а саме:

Протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2015 року;

Протоколу допиту потерпілого від 19.03.2015 року та показань про обставини вчиненого кримінального правопорушення, які він надав в ході розгляду зазначеного клопотання;

Протоколу огляду місця події від 18.03.2015 року;

Акту судово-медичного обстеження № 215 від 19.03.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження в лівій завушній області та на спині, виникли від дії тупого твердого предмету та могли утворитися 18.03.2015 року.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування суду не доведена, оскільки ОСОБА_8 , не дивлячись на наявність кримінальної справи, що розглядається в Павлоградському міськрайонному суді, по які відповідним судом 13.02.2015 року винесено постанову про привід підсудного, у даному кримінальному провадженні місце проживання не залишав, після вчинення злочину 18.03.2015 року був затриманий співробітниками міліції 19.03.2015 року о 8 годині 40 хвилин.

Наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України суду також не доведена, оскільки слідчий не позбавлений можливості відшукати речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, в спосіб, передбачений нормами діючого КПК України, а зважаючи на проміжок часу з моменту вчинення злочину і до моменту затримання підозрюваного, останній мав можливість вчинити дії, направлені на знищення речових доказів чи їх приховування.

Між тим суду доведена наявність існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки триваючі неприязні відносини та ставлення ОСОБА_8 до потерпілого ОСОБА_9 , як до колишнього слідчого, який проводив досудове слідство у кримінальній справі, де було пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 , свідчать про бажання цілеспрямованої помсти конкретній особі та її близьким родичам.

Самі по собі кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_8 пред`явлено підозру, характеризуються застосуванням насилля та умислу на спричинення тілесних ушкоджень, носять характер послідовних та цілеспрямованих протиправних дій відносно конкретної особи, до якої ОСОБА_8 має триваючі неприязні відносини, тому суд вважає, що ОСОБА_8 , перебуваючи в подальшому на свободі може незаконно впливати на потерпілого, а також може продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення відносно близьких потерпілому осіб.

За таких обставин відсутні достатні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Актюбинськ Казахстану, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 08 годину 40 хвилин 17 квітня 2015 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ІТТ Новомосковського МВ (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського СІЗО.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1