Справа № 359/6272/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/944/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 23 26.08.2015

УХВАЛА
іменем України
26 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника БВК №119 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференція в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2014 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 3 роки, та на підставі ч. 1 ст. 70 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 3 роки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2014 року засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 4 роки 8 місяців 8 днів скорочено наполовину в силу ст. ст. 6, 11 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та встановлено йому невідбуту частину покарання 2 роки 4 місяця 4 дні.

У липні 2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло спільне подання начальника Бориспільської виправної колонії №119 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області та голови спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації щодо вирішення питання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі статті 82 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2015 року замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного Печерським районним судом м. Києва від 27.12.2013 року, на більш м`яке у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць 3 дні.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2015 року та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, оскільки під час розгляду подання не були взяті до уваги матеріали підприємства КП по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва щодо можливого працевлаштування ОСОБА_7 та не застосувано заміну невідбутої частини покарання на більш м`який вид покарання у виді виправних робіт. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, і таким яке підлягає скасуванню, у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку представника виправної колонії, який вважає можливим задоволення апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно ст. 82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Застосування даної норми закону є правом, а не обов`язком суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2014 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 3 роки, та на підставі ч. 1 ст. 70 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності строком на 3 роки. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2014 року засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі 4 роки 8 місяців 8 днів скорочено наполовину в силу ст. ст. 6, 11 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та встановлено йому невідбуту частину покарання 2 роки 4 місяця 4 дні.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислюється з 27.12.2013 року, кінець строку відбування покарання 23.08.2016 року. Половина строку покарання минула 25 квітня 2015 року.

Згідно характеристики від 30.04.2015 року, виданої установою виконання покарань, засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно (а.с. 8). З довідки про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_7 від 30.04.2015 року, засуджений під час відбування покарань отримав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, дисциплінарних стягнень не має (а.с. 9), що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, за наявності комплексу умов, передбачених ст. 82 КК України, обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення спільного подання начальника Бориспільської виправної колонії № 119 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області та голови спостережної комісії при Бориспільській районній державній адміністрації щодо вирішення питання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі.

Суд першої інстанції під час розгляду подання щодо засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу VIII кримінального процесуального Кодексу України, підстав для зменшення розміру покарання у виді обмеження волі, встановленого судом першої інстанції, в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, або заміну невідбутої частини покарання на більш м`який вид покарання у виді виправних робіт колегія не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

Доводи засудженого ОСОБА_7 , зазначені ним в апеляційній скарзі щодо можливості заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах даного провадження.

Відповідно до ст. 57 КК України виправні роботи призначаються на строк не більше 2 років.
Згідно ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає 3 дні виправних робіт, а невідбута частина покарання у засудженого ОСОБА_7 на день розгляду справи 20.07.2015 року становить 1 рік 1 місяць 3 дні, що при здійсненні відповідного перерахунку буде складати більше ніж 2 роки виправних робіт.

Посилання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на однобічність, неповноту судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи є надуманими.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2015 року, якою замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на 1 рік 1 місяць 3 дні, - без змін.

Головуючий

Судді