1Справа № 335/5830/15-к 1-кс/335/3051/2015
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
16 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця мешкання не має, в силу ст. 89 Кримінального Кодексу України раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
16 червня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовано наступним.
13.06.2015, приблизно о 21:30 год. ОСОБА_6 , 1977 року народження, разом з ОСОБА_7 прибув за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи в квартирі, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 , схопив ОСОБА_7 однією рукою за горло та повалив останню на диван, який стояв поряд в квартирі. Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи власною вагою ОСОБА_7 на дивані, почав обшукувати одежу, в яку була одягнена ОСОБА_7 та відшукав в одному з карманів мобільний телефон Nokia X2 вартістю 100 гривень та заволодів їм, при цьому сховав в карман своєї одежі. Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 дістав з іншого кармана одежі ОСОБА_7 мобільний телефон Nokia 1100, але не зміг їм заволодіти у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 перешкодила йому та вказаний мобільний телефон опинився на підлозі кімнати.
Заволодівши одним мобільним телефоном, ОСОБА_6 почав уходити з квартири ОСОБА_7 . Виходячи з квартири, ОСОБА_6 побачив в одній з кімнат планшет «Fly», вартістю 2500 гривень, який належить ОСОБА_7 , та заволодів їм.
Вийшовши з квартири, ОСОБА_6 втік в невідомому напрямку, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2600 гривень
У вчинені зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця мешкання не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
14 червня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 при допиті у якості підозрюваного свою вину частково визнав та пояснив, що планшет, на який вказує потерпіла він не брав. З приводу мобільного телефону ОСОБА_6 пояснив, що він забрав у ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон у зв`язку з тим, що він його купив за власні кошти та подарував потерпілій, але у зв`язку з тим, що вони посварився, вирішив забрати у неї.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами: вилученими речовими доказами, показаннями свідків.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку та постійного місця мешкання, що підтверджує можливість вчинити підозрюваним іншого кримінального правопорушення, порушивши ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення.
У зв`язку з викладеним, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та суд або перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нові кримінальні правопорушення, тощо.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У ході розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що ним вчинене кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та за яке відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний, майновий стан.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні прокурором та слідчим не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, зазначеним у клопотанні, тому відсутні підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_6 не переховувався від слідства, частково визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, має незадовільний стан здоров`я та відсутність постійного місця проживання, є особою, яка дає підстави вважати, що до нього можливо застосувати запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, а також з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до частини 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні зобов`язання: прибувати до слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193,194, 196, 197, 205, КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі суду негайно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язання:
- прибувати до слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали слідчого судді два місяці, тобто з 13 червня 2015 року до 11 серпня 2015 року.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого, а якщо справа знаходиться в суді на прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1