Справа № 727/7134/15-к
Провадження № 1-кп/727/326/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2015 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення:
- прокурора ОСОБА_3
- потерпілого ОСОБА_4
за участю сторони захисту:
- обвинуваченого ОСОБА_5
23.07.2015 близько 20 годині 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, із корисливих спонукань, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинені двері автомобіля, проник до автомобіля марки "Мітсубісі Паджеро", державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Комарова, біля ринку «Буковинській» в м. Чернівці, відчинив його та викрав із чорної чоловічої сумки, що знаходилась на передньому пасажирському сидінні, грошові кошти в сумі 15 000 грн., після чого, з місця вчинення злочину скрився, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.
В судовому підготовчому засіданні потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно заявлено клопотання із наданням суду угоди про примирення, укладеної 14.09.2015р.
В судовому підготовчому засіданні установлено, що угода від 14.09.2015р. між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України та на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням; розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодував. Сторони погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 та на призначення йому покарання за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. На момент підписання 14.09. 2015 р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли відповідно наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України та підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено. Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за даний злочин (окрім випадку невиконання ним у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
В підготовчому засіданні також установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.
В судовому підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили факт примирення між собою, просять затвердити укладену 14.09. 2015 р. між ними угоду про примирення і призначити погоджене ними покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу, в розмірі 850 грн.
Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, право на захист. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України визнав в повному обсязі, за пред`явленим обвинуваченням, розкаявся у вчиненому; збитки в сумі 15.000 грн., завдані кримінальним правопорушенням, повністю потерпілому відшкодував; ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, що відповідно ним було підтверджено і в засіданні.
Судом в підготовчому засіданні, установлено, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично останніми було підтверджено і в судовому засіданні, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України; тобто, укладення угоди є добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, судом вірно кваліфікується за даною статтею і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, а також враховуються умови угоди про примирення, укладеної 14.09. 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 та узгоджена сторонами міра покарання, а саме - призначення покарання обвинуваченому за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу, в розмірі 850 грн., при цьому судом враховується і даного не заперечувалося обвинуваченим ОСОБА_5 , що він має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини у пред`явленому обвинуваченні, відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків в повному обсязі. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі узгодженої сторонами угоди 14.09. 2014р., міри покарання суд вважає, що її слід призначити ОСОБА_5 із урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особи, зокрема з урахуванням того, що в силу вимог ст.. 89 КК України не судимий, не займається суспільно корисною працею, не має в м. Чернівці і області постійного зареєстрованого місця проживання, за останнім місцем проживання - АДРЕСА_1 , за яким проживає більше 10 років - характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей; не перебуває на обліку в психіатричній лікарні, однак перебуває на обліку в наркологічному диспансері завдані збитки потерпілому ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодовано, будь яких претензій матеріального, морального характеру в останнього до обвинуваченого відсутні.
На думку суду, саме таке призначене покарання обвинуваченому буде достатнім і необхідним для його виправлення, перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку визначеному ст. 100 ч. 9 КПК України.
Заходи кримінального забезпечення, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174 - 176, 178, 179, 331, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 14 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу, в розмірі 850 грн. в дохід держави.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченими з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1