АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1767/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Олівер Селс» ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Олівер Селс» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту та накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Олівер Селс» (), у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) та зупинено видаткові операції по даному рахунку. В іншій частині клопотання слідчого відмовлено.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки грошові кошти, які знаходяться на вказаних рахунках, які відкрито в ПАТ «Укрсоцбанк» відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції директор ТОВ «Олівер Селс» ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт зазначеного майна відмовити, а копію постановленої ухвали направити в ПАТ «Укрсоцбанк» для негайного виконання.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя не врахував, що службові особи ТОВ «Олівер Селс» не являються ні підозрюваними, ні обвинуваченими, а також не відносяться до осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, а відомості відносно ТОВ «Олівер Селс» до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, а також те, що у клопотанні слідчий не обґрунтував з достатньою повнотою, яким саме чином грошові кошти, які розміщені на рахунках ТОВ «Олівер Селс» були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.
Також апелянт зазначає про те, що ТОВ «Олівер Селс» зареєстроване у встановленому законом порядку та здійснює свою діяльність виключно в рамках закону, а безпідставне накладення арешту на рахунок товариства повністю паралізувало діяльність товариства, - чим порушено вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно якої слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що грошові кошти в сумі 105 тис. грн., на які накладено арешт, отримані ТОВ «Олівер Селс» в законний спосіб внаслідок здійснення фінансово-господарської діяльності, що підтверджується документально, а саме договором поставки № 23/12-1 від 23.12.2014 р.
Також апелянт зазначає про те, що ухвалу слідчого судді було безпідставно постановлено без виклику власника майна, чим порушено право товариства на захист, а копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 р. ним отримано в суді 25.05.2015 р., а тому, посилаючись на ч. 3 ст. 395 КПК України, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Олівер Селс», який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 19.03.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000023 від 10.02.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
Органом досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження встановлено, що в період 2014 року, невстановлені особи, з метою прикриття незаконної діяльності із мінімізації податкових зобов`язань, без мети фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності, зареєстрували та придбали ряд суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб). Функціонування незаконної схеми, полягає у перерахуванні з рахунків підприємств реального сектору економіки Київського та інших регіонів України грошових коштів на рахунки так званих «транзитних підприємств», з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредити з податку на додану вартість, протиправного перерахування валюти за межі України з використанням фіктивних комерційних структур, а також для привласнення та заволодіння чужим майном. Фактично відповідні роботи не проводилися, послуги не надавались, постачання товарів не здійснювалося, а грошові кошти обготівковувались через рахунки юридичних та фізичних осіб, які відкриті, зокрема, в ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023).
16.03.2015 р. старший слідчий криміналіст слідчого відділу ГУС Б України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що грошові кошти, які містяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Олівер Селс» (), у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
19.03.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Олівер Селс» (), у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) було задоволено, оскільки клопотання слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.
Слідчий суддя погодився із вказаними доводами слідчого та, перенісши повністю їх зміст до своєї ухвали, задовольнив клопотання про арешт майна.

Разом з тим колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, допустився істотних порушень вимог КПК України та дійшов помилкового висновку про існування таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя повинен врахувати підстави арешту майна, а саме: завдання кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову, можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду, наявність, місцезнаходження та вартість майна, на яке може бути накладено арешт.

Та у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який, зокрема, не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності.

Так, відповідно до змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення цивільного позову.

При цьому зазначена норма закону чітко визначила, що з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову, арешт може бути накладено лише на майно підозрюваного чи осіб, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, оскільки лише на цих осіб в подальшому може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди за цивільним позовом. Іншого законом не передбачено.

Проте, згідно матеріалів кримінального провадження, на даний момент органом досудового розслідування жодній службовій особі ТОВ «ТОВ «Олівер Селс» не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.
Відомості щодо товариства, на майно якого накладено арешт не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, ст. 170 КПК України імперативно визначає, що арешт накладається з метою забезпечення цивільного позову, тобто того позову, який наявний в матеріалах кримінального провадження як відповідний процесуальний документ, а не з метою забезпечення «можливого цивільного позову», як перспективи звернення з позовом в майбутньому. Про це також свідчать ті обставини, що відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен врахувати розмір цивільного позову, тобто того, який заявлений у справі в порядку ст. 128 КПК України, з тією метою, щоб обмеження права власності було розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Однак, в матеріалах кримінального провадження, в межах якого подано клопотання про арешт майна, цивільний позов не заявлено, що також підтверджує передчасність внесення відповідного клопотання.

З урахуванням викладеного у цьому кримінальному провадженні на даному етапі його розслідування не може бути накладено арешт на майно з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України. Накладення арешту за відповідних обставин вважатиметься таким, що не відповідатиме законній меті та порушуватиме справедливий баланс між завданням кримінального провадження та вимогою закону щодо захисту прав особи на безперешкодне володіння своїм майном.

За таких обставин, покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати незаконними, а ухвалу слідчого судді такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тому, апеляційна скарга представника власника підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом за наслідками безпосереднього розгляду клопотання слідчого.
Постановляючи ухвалу, апеляційний суд враховує вищевикладені норми закону та встановлені судом обставини, зокрема ті, що слідчий звернувся до суду з клопотання про накладення арешту за відсутності для цього правових підстав, тому вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити директору ТОВ «Олівер Селс» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року.
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Олівер Селс» ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту та накладено арешт на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Олівер Селс» (), у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) та зупинено видаткові операції по даному рахунку скасувати.
Винести нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого із начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Олівер Селс» (), у ПАТ «Укрсоцбанк» (МФО 300023) із зупиненням видаткових операцій по даному рахунку відмовити.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4