Справа № 348/856/15-к
Провадження № 11-кп/779/436/2015
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора в апеляційному провадженні ОСОБА_6 на вирок Надвірнянського районного суду від 02 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого по тимчасових роботах, раніше неодноразово судимого, останній раз судимого 24.11.2010 року Надвірнянським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, -

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 22.04.2015 року з 14:00 години, тобто з часу взяття під варту.

За вироком суду ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого повторно.

Так, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив і в період не знятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив аналогічний корисливий злочин.

ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в с. Заріччя 12 квітня 2015 року приблизно о 19 годині зустрів свого односельчанина ОСОБА_8 та побачивши в його руках мобільний телефон, вирішив відкрито заволодіти ним. Реалізуючи свій злочинний намір, взяв у нього мобільний телефон марки «Fly DS104D» нібито для того, щоб зателефонувати, однак відразу почав утікати від ОСОБА_8 в сторону свого господарства. ОСОБА_8 почав його наздоганяти та кричати в його сторону, щоб той повернув його майно, на що ОСОБА_7 не реагував, а навпаки коли ОСОБА_8 його наздогнав, наніс йому декілька ударів в обличчя кулаками, внаслідок чого, потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носа, що згідно висновку експерта №76 відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Fly DS104D» вартістю 271 грн. з сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 14 гривень та картою пам`яті вартістю 64 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця події втік, заподіявши ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 349 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Просить вирок Надвірнянського районного суду від 02.09.2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачений вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і просить залишити його без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , думку прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та ухвалити новий вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону при постановленні даного вироку суд дотримався, а тому доводи апелянта про порушення судом вимог ст. 65 КК України, колегія суддів вважає не обґрунтованими.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за який засуджений ОСОБА_9 , а також правильність кваліфікації його дій, в силу положень ч.3 ст.349 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України, в тому числі обтяжуючі й пом`якшуючі обставини та дані про його особу, внаслідок чого призначив йому покарання необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів, тобто, згідно санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Таке покарання слід вважати справедливим.

Апеляційні доводи про те, що покарання є м`яким і недостатнім не відповідає встановленим судом обставинам події, оскільки судом було враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, позитивну характеристику, на обліку в лікаря психіатра чи наркологічному кабінетах не перебуває, а також неодноразову судимість засудженого, суд прийшов до правильного висновку, що призначене засудженому покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 65 КК України, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд правильно врахував щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та думку потерпілого, який просив його суворо не карати.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винного, суд прийшов до правильного переконання про призначення покращання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, застосувавши ст. 69 КК України.

За наведених обставин, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора в апеляційному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 02 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,- без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2