Справа № 450/4/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/48/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Львів

колегія суддів Cудової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання у кримінальному провадженні № 0000012 від 02 січня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № З ОСОБА_5 та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При постановлені рішення місцевим судом було встановлено, що прокурором не доведено перед судом, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України і домашній арешт буде достатнім і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України із сторони ОСОБА_8 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу місцевого суду відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому апелянт зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та можливо, ще невстановлені в ході проведення досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_8 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає із батьками за межами Львівської області, не працює, не має сталих соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, а тому перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків та потерпілого.

Також апелянт покликається на те, що обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд зазначив не повну адресу, зокрема не вказано відповідного району Закарпатської області та не з`ясовано думки власників будинку АДРЕСА_1 , де з згідно ухвали слідчого судді ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши наявні матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи немає даних, які б підтверджували, що не перебуваючи під вартою, а перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_8 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, і навпаки такі доводи клопотання спростовуються тим, що ОСОБА_8 сам звернувся до працівників поліції та повідомив про вчинений ним злочин (а.с. 15-17).

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, що і було повної мірою здійснено слідчим суддею місцевого суду.

Окрім цього місцевим судом було правильно зазначено, що можливість переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості санкції статті кримінального Закону, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Покликання апелянта на не з`ясування думки власників будинку АДРЕСА_1 щодо застосування за вказаною адресою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 не беруться до уваги, оскільки така вимога ст. 181 КПК України не передбачена. Всі вимоги зазначеної статті слідчим суддею місцевого суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 було виконано в повному обсязі, а зазначення району Закарпатської області, в якому знаходиться смт. Воловець не є обов`язковим, оскільки такий населений пункт є районним центром зазначеної області.

Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 січня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № З ОСОБА_5 та обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4