Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-702/2010 Головуючий в 1 інст.: Дамчук О.О.
Категорія : ст.119 ч.1 КК України Доповідач : Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

1 червня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді Годуна В.А.

суддів Дубченка А.П., Жили І.Е.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляцією представника потерпілої ОСОБА_3 на вирок місцевого Високопільського районного суду Херсонської області від 31.03.10р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_5, 21.02.67р. народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює трактористом - широкого профілю у ПП фізичної особи, одружений, проживаючий по пров.Підгірний,2 в смт.Архангельське Високопільської району Херсонської області, раніше не судимий,

засуджений за ст.119 ч.1 КК України на 4 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на три роки. Згідно зі ст.76 п.п.3, 4 КК України на ОСОБА_6 покладені обов'язки: періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, запобіжний захід обраний підписка про невиїзд.

Вироком суду вирішені питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.

За вироком суду стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 8772,25 грн., в рахунок відшкодування матеріального збитку та 25000 грн., як відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 21.11.09р. близько 15 год. 30 хв., знаходячись на околиці смт.Архангельське Високопільського району Херсонської області біля річки Інгулець, в ході сварки з ОСОБА_7, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з необережності наніс йому удар дерев'яною палицею з металевим наконечником в область голови, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпеки для життя, від яких сталася смерть потерпілого ОСОБА_7

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує на незаконність вироку, через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, зокрема вимог ст.334 КПК України. Так, при винесенні вироку та оцінці в сукупності наявні докази, суд зазначив, що причиною, що спонукала ОСОБА_5 до нанесення удару палицею по голові потерпілому ОСОБА_7 - явилося протиправна поведінка потерпілого, що виразилася в безперервних образах, погрозах розправою по відношенню до підсудного та його сина, що викликало у останнього стан захисту себе та сина, в зв'язку з чим доводи представника потерпілої ОСОБА_2 про те, що дії підсудного ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст.121 ч.2 КК України об'єктивно показами зазначених свідків не підтверджується, у звязку з цим судом до уваги не прийняті. Разом з тим суд, при винесенні вироку не зазначив чому саме дії підсудного необхідно було кваліфікувати ст.119 ч.1 КК України, як вбивство, вчинене через необережність, а не за ст.121 ч.2 КК України. Таким чином, в мотивувальній частині вироку суд не зазначив конкретні підстави кваліфікації дій ОСОБА_5 саме за ст.119 ч.1 КК України, не спростувавши доводи представника потерпілої ОСОБА_2 Крім того, суд, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, не зазначив обставини, що пом'якшують або обтяжують покарання. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В апеляції представник потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3, вказує на незаконність вироку, оскільки дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст.121 ч.2 КК України. На досудовому слідстві потерпілій було відмовлено у задоволенні клопотання про перекваліфікацію дій засудженого на ст.121 ч.2 КК України. В ході судового розгляду справи, також було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про направлення справи на додаткове розслідування для кваліфікації дій засудженого за вказаною статтею кримінального закону. Просить вирок скасувати, а справу повернути прокурору для проведення додаткового розслідування, оскільки є підстави для застосування кримінального закону про більш тяжкий злочин, обвинувачення у вчиненні якого засудженому не предявлялось.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та про часткове підтримання апеляції представника потерпілої, зокрема в частині, що не суперечить апеляції прокурора, думку представника потерпілої та пояснення потерпілої ОСОБА_2 про необхідність задоволення їх апеляції, думку захисника ОСОБА_4 та пояснення засудженого ОСОБА_5 про безпідставність апеляцій, останнє слово засудженого про залишення вироку суду без змін, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція представника потерпілої підлягає задоволенню, а апеляція прокурора - частковому задоволенню.

Суд допустив однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Так, згідно з явки з повинною засудженого ОСОБА_5, він пояснював, що тілесні ушкодження у вигляді травми голови потерпілому, він спричинив палицею через те, що не розрахував силу удару (а.с.134).

Допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого, а потім у судовому засіданні в якості підсудного, ОСОБА_5 показання змінив та пояснив, що у ОСОБА_7 у руці був камінь. Він хотів ударити потерпілого по руці та вибити камінь, але потрапив по голові (а.с.139-141, 142, 174-175, 246-247).

Вказані показання засудженого суперечать показанням неповнолітнього свідка ОСОБА_8, який на досудовому слідстві пояснював, що ОСОБА_5 перед ударом погрожував розправою потерпілому, а потім, розмахнувшись із-за спини, наніс останньому по голові удар палицею з металевим наконечником (а.с.88-89).

В судовому засіданні вказаний свідок ОСОБА_8 показав, що потерпілий вимагав від засудженого прибрати з річки риболовну снасть «павук», оскільки вона заважала свійським гусям повернутись додому. Коли ОСОБА_5 з використанням нецензурних слів відмовився це зробити, ОСОБА_7 переплив річку. У руках потерпілого ні чого не було. ОСОБА_5 ударив палицею по воді, намагаючись налякати ОСОБА_7, щоб той зупинився але потерпілий не зупинявся. Тоді ОСОБА_5 ударив ОСОБА_7 по голові.

Суд не дав належної оцінки вказаним доказам у сукупності, безпідставно відмовив представнику потерпілої у задоволенні клопотання про повернення справи на додаткове розслідування через наявність підстав для застосування кримінального закону про більш тяжкий злочин, обвинувачення у вчиненні якого засудженому не предявлялось. При цьому суд не дослідив всі докази, зібрані по справі, зокрема: протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 (а.с.88-89), явку з повинною ОСОБА_5 (а.с.134).

Висновок суду про необережність дій підсудного, спростовується показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 Так, свідок показав, що ОСОБА_5 перед ударом погрожував потерпілому розправою. Наносячи удар, засуджений замахувався із-за спини. Удар наніс по голові потерпілого, який не знаходився у статичному положенні, а рухався наближався до ОСОБА_5 Знаряддям злочину була палиця з металевим наконечником. При таких обставинах, були всі підстави вважати, що засуджений вчинив злочин з непрямим умислом, коли він усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

З показань неповнолітнього свідка ОСОБА_8 видно, що засуджений рибалив забороненими знаряддями лову, а потерпілий вимагав їх прибрати. ОСОБА_5 з використанням нецензурних слів відмовлявся прибрати снасті. Засуджений з потерпілим лаялись, погрожували один одному. Коли потерпілий переплив річку, у нього в руках ні чого не було. При таких обставинах, посилання суду на неправомірність дій потерпілого, без дослідження та врахування усіх доказів у сукупності є передчасним.

Всупереч вимогам ст.334 КПК України, суд у вироку не зазначив, які обставини він визнає такими, що помякшують та обтяжують покарання.

Таким чином, вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на додаткове розслідування, оскільки є підстави для застосування кримінального закону про більш тяжкий злочин, обвинувачення у вчиненні якого засудженому не предявлялось. В ході дослідування, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, необхідно дати належну кваліфікацію дій ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково, а апеляцією представника потерпілої ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі.

Вирок місцевого Високопільського районного суду Херсонської області від 31.03.10р. щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити прокурору Високопільського району Херсонської області на додаткове розслідування.

В ході додаткового розслідування виконати вказівки мотивувальної частини ухвали.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін.

Головуючий :

Судді :