Номер провадження 1-кп/201//596/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
26 жовтня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та його дружина потерпіла ОСОБА_5 знаходились поблизу буд. 18 на Бульварі Слави в м. Дніпропетровську, на ґрунті неприязних відносин, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів правою ногою по правій нозі потерпілої, трьох ударів правою та лівою руками стиснутими в кулак, по голові в область обличчя та в живіт потерпілій, тим самим завдавши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді: 5-ти синців у лівій пара орбітальній області з переходом на проекцію лівої виличної дуги, в підщелепній області праворуч, в лобній області ліворуч з переходом на волосисту частину голови, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу та на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, 3-х саден в лобній області праворуч волосистої частини голови крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в легких умисних легких тілесних ушкодженнях, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, показав, що потерпіла є його дружиною, з якою вони не мешкають разом з літа 2015 року, так як знаходяться у сварці. 26 жовтня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він зустрівся із потерпілою поблизу буд. АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка з причин того, що остання не давала йому бачитись із донькою. Під час конфлікту, він дуже знервований та наніс ОСОБА_5 два удари правою ногою по правій нозі потерпілої, три удари руками стиснутими в кулак, по голові в область обличчя та в живіт, після чого зупинився, взяв себе у руки і провів дружину додому, попросив пробачення. Додав, що кохає її і дуже шкодує про свій вчинок. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні кількість ударів, нанесених потерпілій, ні наслідки своїх дій, ні вину.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачений є її чоловіком, у них є спільна донька, але ж на даний час вони разом не проживають, так як знаходяться у сварці, між ними з літа 2015 року склалися дуже натягнуті неприязні відносини. 26 жовтня 2015 року, приблизно о 21 годині, вони застрілилися поблизу буд. АДРЕСА_2 , між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 знаходився в агресивному стані і завдав удари в область ніг своєю ногою, потім не менш 3-4 ударів кулаками в область живота та голови, в результаті чого їй були спричинені легкі тілесні ушкодження. Додала, що претензій матеріального та морального характеру вона до обвинуваченого не має, просила суд призначити покарання по закону.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого та потерпілої, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і ОСОБА_7 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, наніс умисні легкі тілесні ушкодження, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що останній раніше не судимий, одружений, має малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_7 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 має бути призначене покарання у вигляді громадських робіт, так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати на залучення експерта та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1