Справа № 380/583/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/920/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 22.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2015 року. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 представника потерпілого ОСОБА_18 - ОСОБА_19 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_20 розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції справу за апеляційними скаргами прокурора та потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_21 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року яким,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_6 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_7 , раніше не судимого,
визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ними даного кримінального правопорушення.
Цим же вироком ОСОБА_17 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_17 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік та відповідно до вимог ст.ст. 76, 104 КК України на нього покладені відповідні обов`язки.
Вироком також вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , досудовим слідством обвинувачуються в тому, що вони перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_17 , 04 лютого 2015 року близько 3 години 40 хвилин, знаходилися поряд із кафе-баром Буржуй, що в м. Тетієві, по вул. Леніна, 52-а Київської області, діючи групою осіб, переслідуючи єдиний злочинний умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю розпочали ображати нецензурними словами потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_21 .
На правомірну вимогу ОСОБА_18 припинити хуліганські дії обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не відреагували, а діючи із єдиним умислом з хуліганських мотивів продовжили безпричинно ображати ОСОБА_18 та ОСОБА_21 нецензурними словами та діючи з особливою зухвалістю стали наносити численні удари руками та ногами по обличчю, руках та тілу потерпілого ОСОБА_18 та потерпілої ОСОБА_21 .
В наслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_18 заподіяно тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта № 14 від 25.03.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. При цьому відповідно до висновку судмедексперта № 15 від 27 березня 2015 року потерпілому ОСОБА_18 під час бійки нанесено не менше 21 удару.
Потерпіла ОСОБА_21 , як зазначено в обвинувальному акті, намагалась припинити хуліганські дії обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , однак останні, діючи спільно в групі осіб, з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю стали наносити удари ногами та руками по руках та тілу потерпілої ОСОБА_21 , яка захищала ОСОБА_18 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_21 заподіяно тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта № 06 від 06.02.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості і згідно з висновком судмедексперта № 15 від 27 березня 2015 року потерпілій ОСОБА_21 під час хуліганських дій обвинуваченими нанесено не менше 7 ударів.

Дії обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 2 ст.296 КК України.
При судовому розгляді даного кримінального провадження пред`явлене досудовим слідством ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 обвинувачення за ч. 2 ст.296 КК України визнано судом недоведеним.
Таке своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та кожен окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що отриманих судом доказів недостатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , оскільки в судовому засіданні не доведено, що вони вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.296 КК України, а тому їх необхідно виправдати за відсутністю в їх діях складу зазначеного злочину.
Як зазначено у вироку в той же час ОСОБА_17 , близько 3 годин 40 хвилин, скориставшись зазначеним конфліктом переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його здійснив крадіжку мобільного телефону потерпілої ОСОБА_21 з картою пам`яті та коштами, які знаходились на рахунку, який знаходився на землі поряд із кафе баром « Буржуй», чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 1449 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині виправдання обвинувачених, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями , в яких просить вирок скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції повинен був змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а не виправдовувати їх. Крім того, в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд не навів доводів з яких відкинув докази обвинувачення, які досліджувались в ході судового слідства в цьому кримінальному провадженні, зокрема: протокол огляду місця події від 4.02.2015 , три висновки судово-медичних експертиз № 06,14,15 щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заданих потерпілим; протокол та відеозапис слідчого експерименту за участю потерпілих та судово-медичного експерта; протоколи впізнання потерпілими осіб, які вчинили хуліганство; показання свідка ОСОБА_22 , фотознімки потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_21 . Також, прокурор вказує на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні журнали судових засідань за 20.04.2015, 03.06.2015, 16.06.2015, 17.06.2015 та 18.06.2015 р., а на технічному носії вони зафіксовані. Судом порушено і вимоги ст.. 365 КПК України, оскільки він не надав останнє слово обвинуваченому ОСОБА_14 також, судом не правильно застосовано норму ст. 104 КК України при звільнені від відбування покарання неповнолітнього ОСОБА_17 , та поклав на нього обов`язки які не відповідають вимогам п.п. 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України. Крім того. в доповненнях до апеляційної скарги прокурор заявляє, що до суду в порушення вимог ст. 291 КПК України був направлений обвинувальний акт, який суперечить вимогам кримінально процесуального законодавства і в якому належним чином не було сформульоване обвинувачення. Обвинуваченим не було пред`явлено належне обвинувачення, що порушило їх право на захист, а також позбавило потерпілих в повній мірі захистити свої права та належним чином, у відповідності до вимог чинного законодавства відстоювати свої інтереси.

Потерпілі також подали апеляційні скарги в яких просять скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , а також просять задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_18 обґрунтовує тим що, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо того, що дії виправданих підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. А його побиття сталося лише в зв`язку з його неправомірною поведінкою по відношенню до останніх. Вказує, що ні один із обвинувачених не звернувся за захистом своїх прав до правоохоронних органів, на жодному обвинуваченому не зафіксовано тілесних ушкоджень, а в результаті побиття лише він тривалий проміжок часу проходив лікування. Вважає, що його дії були спрямовані на захист приватної власності, його спокою та спокою сім`ї від неправомірних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які попри його зауваження не припиняли свої дії і не збирались їх припиняти. Крім того, органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки їх дії супроводжувались насильством до нього та його дружини. Також, суд в супереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України не прийняв жодного рішення щодо заявленого цивільного позову та не надав правової оцінки всім дослідженим доказам, зокрема протоколам відтворення, висновкам судово-медичної експертизи, протоколу огляду місця події. В поданих до апеляційної скарги змінах потерпілий ОСОБА_18 просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді 1-ї інстанції, оскільки на його думку обвинуваченим було пред`явлено неконкретне обвинувачення, що позбавило особисто його можливості брати участь у безпосередній перевірці доказів, конкретизувати та обґрунтувати свої позовні вимоги. За таких умов на його думку суд не мав права постановляти оправдувальний вирок.

Свою апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_21 обґрунтовує тим що, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що в діях обвинувачених вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, так як її чоловік був вимушений застосувати фізичну силу до останніх, оскільки ті не реагували га правомірні вимоги покинути територію кафе-бару. Вказує, що навіть після втручання її в конфлікт, обвинувачені продовжували бити її чоловіка та її, не зважаючи на її крики та прохання. Після того, як хлопці припинили бити її чоловіка, вона намагалась завести його в кафе-бар, але в цей час знову підбігли ОСОБА_23 та ОСОБА_24 та продовжили побиття. Крім того, вказує також на порушення судом першої інстанції вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України та вважає правильною кваліфікацією дій обвинувачених за ч. 2 ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів в підтримку поданих апеляційних скарг, які вважали необхідним вирок суду 1-ї інстанції скасувати і направити справу на новий судовий розгляд, пояснення обвинувачених, законного представника обвинуваченого та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг і вважали необхідним вирок залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та потерпілих без задоволення, виступ представника потерпілого в підтримку поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, та надавши останнє слово обвинуваченим колегія суддів приходить до таких висновків.

З положень ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Статтею 412 ч.1 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального закону є таке порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки належним чином не обґрунтований та невмотивований, ухвалений судом без з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, належної оцінки досліджених доказів та містить суперечливі висновки. Як видно із апеляційної скарги потерпілої вона наполягає на кримінальній відповідальності обвинувачених, намагалась перешкодити побиттю чоловіка, жодних неправомірних дій стосовно обвинувачених не вчиняла, однак в результаті дій обвинувачених щодо неї вона отримала тілесні ушкодження. В обвинувальному акті відмічається та зазначено і у вироку, що в результаті дій обвинувачених потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження. В той же час, як зазначено у вироку (а.с. 68 т. 2) суд дійшов до висновку, що обвинувачених необхідно виправдати за відсутністю в їх діях складу злочину. Викладене свідчить, що суд дійшов до суперечливих висновків, які необхідно усунути.
За змістом ч.3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції, за клопотанням учасників судового провадження, зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. Таких клопотань від учасників судового провадження не надходило.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості їх усунути, оскільки клопотань про повторне дослідження обставин кримінального провадження від учасників судового провадження не надходило, тому вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК Україниобвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК Україниє обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України. Частини 5 та 7 п. 2 ст. 291 КПК України передбачають, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України з зазначенням, встановленого відповідно до вимог даного Кримінально процесуального Кодексу розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України вказує на те, що прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а наводить лише фактичні обставини, які частково були встановлені під час досудового розслідування, вказівку на підозру та правову кваліфікацію.

Розглядаючи дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суд порушив вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно осіб, яким висунуте обвинувачення і лише в межах обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 337 КПК України (котрі у даному випадку відсутні).

Залишивши під час попереднього розгляду справи поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , Яценка суд першої інстанції ухвалив виправдувальний вирок, чим порушив вимоги ст. 370 КК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не має права розглядати правомірність виправдання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 стосовно обвинувачення, що не було сформульовано та висунуте в суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вирок щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 підлягає скасуванню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України та ст. 9 названого Кодексу колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України. Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого Закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Щодо доводів прокурора про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні журнали судового засідання, то вони є безпідставними, оскільки журнал судового засідання від 20.04.2015 є на а.с.76 т. 1, від 03.06.2015 на а.с. 33 т. 2, від 16.06.2015 на а.с. 64 т. 2, від 17.06.2015 на а.с. 65 т. 2 та від 18.06.2015 р. на а.с. 65 т.2.

Посилання прокурора про те, що суд не надав останнє слово обвинуваченому ОСОБА_14 є слушним, однак слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

Щодо доводів потерпілих про те, що не вирішено питання про цивільний позов, то вони є слушними.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_21 задовольнити частково.

Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року щодо визнання невинуватими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправдання за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, а також визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_17 - скасувати.
Призначити у даному кримінальному провадженні новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий
Судді