Єдиний унікальний номер 341/1762/15-к
Номер провадження 1-кп/341/18/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, інваліда другої групи, військово не зобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_7

обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, при наступних обставинах.

20 серпня 2015 року о 12.30 год. потерпілий ОСОБА_7 разом з тестем ОСОБА_8 приїхали до господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає останній та обвинувачений ОСОБА_3 , які є рідними братами. В межах господарства в житловому будинку між братами виник конфлікт в який втрутився ОСОБА_7 .

При продовженні конфлікту на подвір`ї, у ОСОБА_3 виник намір на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Для реалізації свого наміру, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання небезпечних наслідків здоров`ю потерпілого пішов у стодолу, взяв косу та умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в область живота, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва у верхній третині з ушкодженням сальника, легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я у вигляді різаної рани в ділянках лівого плеча, лівої кисті та легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпин лівого передпліччя.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, мотивуючи тим, що його дії були викликані неправомірними діями ОСОБА_7 . Зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з братом Зіновієм. 20 серпня 2015 року, близько обіду, він знаходився вдома, дивився у літній кухні передачі по телевізору та пив пиво. У цей час, через вікно, побачив на подвір`ї зятя свого рідного брата ОСОБА_7 , і зрозумів, що також присутній брат. Тому, щоб поговорити з своїм братом пішов до будинку. Під час зустрічі з братом між ними виник конфлікт з приводу того, що брат зачинив у своїй частині будинку холодильник і відмовлявся поставити його у коридор для спільного користування. У конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який став на захист свого тестя. Сперечаючись між собою, вони вийшли на подвір`я, де ОСОБА_7 вдарив його кулаком у груди. Такі дії ОСОБА_7 розізлили його і він пішов до стодоли, щоб взяти якийсь предмет та нанести ним удар у відповідь. У стодолі побачив косу, яка висіла на дерев`яній балці, взявши її у руки підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому косою один удар у живіт з лівого боку. Від отриманого удару ОСОБА_7 впав на нього і вони обоє попадали на землю, де почали боротися між собою. У цей час підбіг його брат, який розборонив їх і на цьому конфлікт закінчився. Про вчинене шкодує, кається.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, якими також частково спростовуються показання останнього, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який зазначив, що 20 серпня 2015 року близько обіду він разом з своїм тестем ОСОБА_8 , який з початку серпня поточного року допомагав йому на будові, приїхали у с. Ганівці, Галицького району, Івано-Франківської обл. до будинку його тестя, щоб взяти ковдру та інструменти. Прибувши до вказаного господарства, зайшовши у будинок тесть почав збирати речі. У цей час у будинок зайшов рідний брат його тестя ОСОБА_3 , де між обома братами виникла суперечка щодо користування холодильником.

В ході суперечками всі вийшли на подвір`я, де він, намагаючись заспокоїти чоловіків, висловився у сторону ОСОБА_3 , ставши на захист свого тестя. У відповідь на це, ОСОБА_3 пригрозив, та побіг до стодоли, звідки вийшов з косою у руках, підбіг до нього і один раз ударив його косою у живіт зліва. Після цього ОСОБА_3 замахнувся ще раз косою, але він випередив його, і наніс ОСОБА_3 удар кулаком у груди. Від цього удару вони обоє попадали на землю, де він спробував відібрати у ОСОБА_3 косу. У цей час до них підбіг його тесть, який розборонив їх і вони відразу ж поїхали у лікарню, де був прооперований.

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що в серпні 2015 року допомагав зятеві ОСОБА_7 на будові в с. Курипів, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., де і ночував. Звернувся з проханням до зятя поїхати до себе додому, взяти ковдру та деякі інструменти. Приїхавши додому в с. Ганівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. ввійшов в будинок. Слідом ввійшов брат ОСОБА_9 , та почав висловлювати претензії з приводу користування холодильником. Виникла суперечка, яка продовжилась на дворі, де брат пригрозив, пішов до стодоли та взяв косу. З косою почав їх наздоганяти. Зять обернувся, а він побіг до машини. В подальшому брат наніс зятеві удар косою, вони разом впали на землю. Після припинення конфлікту зять сів за кермо автомобіля та вони вдвох поїхали в Галицьку ЦРЛ. По дорозі зять втрачав декілька разів свідомість;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що проживає по сусідству з господарством ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Між братами виникають конфлікти. ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями. Була залучена працівниками міліції як пойнята при вилучені коси;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що проживає по сусідству з господарством ОСОБА_3 та ОСОБА_8 20 серпня 2015 року приходив на територію згаданого господарства та бачив, що працівники міліції вилучали косу.

-протоколом огляду місця події від 20 серпня 2015 року та фото таблицею-додатком до нього, у яких зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину та факт вилучення коси і одягу ОСОБА_3 , у який він був одягнений у момент вчинення злочину;

-висновком експерта № 635 від 08 вересня 2015 року, згідно якого кров у плямах на футболці та штанах, які належать потерпілому ОСОБА_7 може належати потерпілому ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 636 від 08 вересня 2015 року, згідно якого у плямах на футболці, яка належить підозрюваному ОСОБА_3 знайдена кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 142 від 16 вересня 2015 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні слідів бурого кольору на косі вилученої з господарства підозрюваного ОСОБА_3 , знайдена кров, яка може належати потерпілому ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 184 від 22 вересня 2015 року, згідно якого на передній поверхні футболки зліва виявлено одне колото-різане пошкодження, яке утворилось від дії колючо-ріжучого предмета та могло бути спричинене косою, поданою на експертизу;

-висновком експерта № 621 від 29 вересня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя у момент спричинення у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва у верхній третині з ушкодженням сальника, що утворились від дії колючо-ріжучого предмета та легкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани у ділянці лівого плеча, лівої кисті, що утворились від дії ріжучого предмета, подряпина в ділянці лівого передпліччя, що утворилися від дії гострого чи тупого твердого предмету з обмеженою діючою поверхнею, які можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, могли утворитись внаслідок дії коси, поданої для проведення медико-криміналістичної експертизи,

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених діянь в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_3 про те, що його дії були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілого ОСОБА_7 , а саме нанесенням удару в груди, оскільки такі показання спростовуються іншими доказами, показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_8 .

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки такий спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд враховує те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, що виразилось у критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обставинами, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, при призначенні покарання враховує відомості, що характеризують особу, стан здоров`я. ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеристика по місцю проживання, однак зловживає алкогольними напоями. Перебуває на обліку в лікаря нарколога з встановленим діагнозом хронічний алкоголізм. На обліку в лікаря психіатра не перебуває. Встановлена інвалідність другої групи загального захворювання. В минулому хворів туберкульозом легень.

За зазначених обставин, першочергово враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк визначений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішити питання застосування (продовження) запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Прокуром в інтересах держави в особі Галицької РДА Івано-Франківської області пред`явлено позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину в розмірі 4 406 грн. 64 коп., який обвинуваченим-цивільним відповідачем визнано.

Потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_7 покликається на те, що поніс матеріальні витрати у зв`язку з лікування в розмірі 10 000 грн., а також йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 50 000 грн. Позов обвинувачем-цивільним відповідачем визнано в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди 10 000 грн. повністю, в частині відшкодуваня моральної шкоди частково 25 000 грн.

Заслухавши пояснення учасників провадження суд вважає, що позов прокурора слід задовольнити повністю, позов потерпілого частково, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що вчиненим ОСОБА_3 злочином потерпілому ОСОБА_12 спричинено умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Потерпілий стаціонарно лікувався в Галицькій ЦРЛ Івано-Франківської області, проведено операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування),або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Враховуючи визнання обвинуваченим позову прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, підтвердження ціни позову належними доказами, такий слід задовольнити, стягнувши з останнього 4 406 грн. 64 коп. на користь Галицької РДА Івано-Франківської обл., які слід зарахувати до відповідного бюджету за рахунок якого фінансується Галицька ЦРЛ.

Враховуючи визнання обвинуваченим позову потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення 10 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди такий, в цій частині, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оцінюючи тяжкість моральних страждань, розмір моральної шкоди яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , суд визначає у 30 000 грн. що відповідає вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу затримання в порядку виконання вироку.

Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 з 22.00 год. однієї доби до 06.00 год. наступної доби.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ в період дії запобіжного заходу з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Речові докази:

одяг потерпілого ОСОБА_7 повернути останньому;

одяг засудженого ОСОБА_3 - повернути останньому;

косу конфіскувати.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину

-задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської обл. 4 406 (чотири тисячі чотириста шість) грн. 64 коп., які слід зарахувати до відповідного бюджету за рахунок якого фінансується Галицька центральна районна лікарня.

Цивільний позов ОСОБА_7

-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 (тридцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:ОСОБА_1