АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1499/15 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2015 року частково задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000014 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 грудня 2015 року з визначенням застави у розмірі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2015 року скасувати як необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 без визначення застави.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обґрунтовує тим, що слідчим суддею під час визначення місця відбування запобіжного заходу не враховано, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем Служби Безпеки України, а відповідно до положень Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України та додатку 12 Закону України «Про гауптвахту» на гауптвахті тримаються військовослужбовці, для яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою. Прокурор зазначає, що приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив з того, що у випадку тримання ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі чи ізоляторі тимчасового тримання на загальних підставах, існує реальна загроза життю та здоров`ю самого підозрюваного та членів його родини. Однак, на гауптвахті тримаються виключно військовослужбовці, що спростовує твердження про будь-яку загрозу для ОСОБА_8 . Крім того, перебування підозрюваного у відділі забезпечення досудового слідства СБ України в м. Києві, як визначено ухвалою слідчого судді, спрямоване на необґрунтоване затягування розслідування та неможливість проведення слідчих дій у встановлені законом строки. В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово викликався до військової прокуратури Харківського гарнізону для проведення слідчих дій за його участю, проте ОСОБА_8 на виклики не з`являвся, причини неявки не повідомляв, документів про перебування на лікуванні у медичних закладах не надавав, що свідчить про переховування від органу досудового розслідування.
На думку прокурора, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу необґрунтовано визначено заставу, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 .
З матеріалів справи встановлено, що 14 листопада 2014 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014. За цим же номером до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2015 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
21 липня 2015 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365, ч.2 ст.146 КК України, було відправлено ОСОБА_8 поштою за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 за місцем реєстрації та місцем свого фактичного проживання не перебував, а його місцезнаходження не було встановлено, на виклики до військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_8 не з`являвся, 22 липня 2015 року ОСОБА_8 постановою слідчого оголошено у розшук.
Фактично повідомлення про підозру вручено ОСОБА_8 10 жовтня 2015 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що перебуваючи на посаді консультанта-експерта (з оперативних питань) 1 відділу Управління контррозвідувального захисту військово-технічного співробітництва Департаменту контррозвідки СБ України, 14.11.2014 року, о 17 годині 54 хвилини, діючи умисно за попередньою змовою з капітаном ОСОБА_10 , перевищуючи надані йому владу та службові повноваження, шляхом застосування фізичного та психологічного насильства, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, без достатніх правових підстав, проти волі громадянина ОСОБА_11 , доставили його до окремого приміщення Ізюмського МРВ УСБУ України в Харківській області, позбавивши його можливості самостійно пересуватись та тримали у вказаному приміщенні до 20 години 50 хвилин 14.11.2014 року. З метою отримання інформації про причетність ОСОБА_11 до терористичної діяльності застосовували до нього фізичне насильство у вигляді нанесення численних ударів руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам, а також здавлені шиї потерпілого.
Не отримавши від ОСОБА_11 інформації щодо причетності до терористичної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 14.11.2014 року, о 20 годині 50 хвилин, відвезли ОСОБА_11 до приміщення Ізюмського МВ ГУ МВС України в Харківській області, де він від отриманих тілесних ушкоджень цього ж дня помер.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , висновком судово-медичної експертизи № 3700-Дм/14.
Слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також у вчиненні злочину середньої тяжкості; знищити, сховати будь-які із речей, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, використовуючи свої службові зв`язки; незаконно впливати на свідків.
Враховуючи вагомість наявних доказів, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_8 не має свого житла на території м. Харкова та Харківської області, враховуючи те, що ОСОБА_8 21.08.2015 року не з`явився до прокуратури на виклик слідчого, прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, аніж тримання під вартою.
На час розгляду апеляційної скарги встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 вніс заставу у розмірі, визначеному слідчим суддею.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 з`явився, будь-яких відомостей про невиконання підозрюваним після внесення застави покладених на нього обов`язків прокурором не надано та не доведено, що застава, визначена в межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що повісток про виклик до органу досудового розслідування ОСОБА_8 не отримував у зв`язку із невірно вказаною адресою місця проживання ОСОБА_8 . З метою виклику ОСОБА_8 до прокуратури на адресу начальника Управління внутрішньої безпеки України було направлено доручення з метою забезпечення явки ОСОБА_8 до військової прокуратури Харківського гарнізону. Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що перебуваючи у відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції він отримав контузію, у зв`язку з чим перебував на лікуванні у госпіталі та не мав можливості з`явитися до органу досудового розслідування та на той час його було допитано слідчим лише в якості свідка. ОСОБА_8 пояснив, що, дізнавшись про те, що його оголошено у розшук, добровільно з`явився до органу досудового розслідування та в суд.
В матеріалах справи наявна характеристика підполковника ОСОБА_8 , надана начальником департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відповідно до якої ОСОБА_8 характеризується позитивно. (а.с. 96-98)
Також захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_8 має матір пенсійного віку, яка потребує його допомоги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено заставу у розмірі 97440 гривень, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено право, а не обов`язок слідчого судді не визначати розмір застави у визначених КПК України випадках. Оскільки підозрюваним внесено визначену слідчим суддею заставу та він є особою щодо якої застосовано заставу, відсутні на даний час підстави для визначення місця відбування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як про це просить прокурор, а саме: на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, колегія суддів вважає, що саме ризик втрати коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання ОСОБА_8 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, є гарантією, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Таким чином, ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2015 року є вмотивованою та обґрунтованою, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: