Провадження № 1-кп/185/604/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002444 та за № 0002461 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, який працює за договором підсобником, перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 29 серпня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, з метою крадіжки майна ОСОБА_3 та звернення його на свою користь прибув до будинку АДРЕСА_1 .

Близько о 18 годині 35 хвилин 29 серпня 2015 року, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи з умислом на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно, шляхом вільного доступу, викрав чавунну ванну вартістю 630 гривень, що належить ОСОБА_3 , завдавши збиток на загальну суму 630 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи № 4719-14 від 25 вересня 2015 року.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

Крім того, ОСОБА_4 07 вересня 2015 року приблизно о 09.00 годині, з метою крадіжки майна ОСОБА_3 та звернення його на свою користь прибув до будинку АДРЕСА_1 .

Близько о 09.00 годин 07 вересня 2015 року, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи з умислом на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає - таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав брухт металу вагою 130 кілограм вартістю 455 гривень (металеву рельсу довжиною 2 метри), що належить ОСОБА_3 , завдавши збиток на загальну суму 455 гривень, згідно висновку товарознавчої експертизи № 5182-15 від 15 жовтня 2015 року.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та суду показав, що 09 серпня 2015 року біля 15.00-16.00 години він прийшов в будинок за місцем своєї реєстрації, там знаходилася його мама ОСОБА_3 . Йому були потрібні гроші, так як дитина захворіла і з цивільною дружиною була у лікарні. Він взяв ванну і здав на металолом. Отримав біля 200 грн. Наприкінці серпня або на початку вересня 2015 року він приїхав в той же будинок. Він там прибирав і зібрав металолом та викопав рельсу, та все здав і отримав 80 грн. та 250 грн. За гроші купив продукти харчування. Рельсу він відвіз на тачці. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що обвинувачений це її син. 29 серпня 2015 року після 17.00 години вона приїхала на дачу, розташовану по АДРЕСА_1 , і приїхав її син і сказав, що він здасть ванну на металолом, а вона заперечувала. Потім вона вийшла з ним з дачі. Вона на велосипеді поїхала додому, а син залишився біля двору. Потім вона знову приїхала і виявила, що син здав ванну. 08 вересня 2015 року вона виявила пропажу рельси з будинку по АДРЕСА_1 . Сусідка їй розповіла, як її син з ОСОБА_8 тягнули рельсу. Син намагається з нею примиритися. Покарання не суворе.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та документів стосовно процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковані за:

- ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /Т. 3 а.к.п. - 46/, раніше не судимий /Т. 3 а.к.п. 41, 42/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /Т. 3 а.к.п. 44/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей за інкриміновані йому кримінальні правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 КК України. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, повне визнання ним вини, щире розкаяння у вчинених кримінальних правопорушеннях, перебування на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі маються судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 123 грн. 00 коп. /Т. 2 а.к.п. 19/, в сумі 92 грн. 40 коп. /Т. 3 а.к.п. 32/, всього на суму 215 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів у справі не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 215 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1