Справа № 314/5323/15-к
Провадження № 1-в/314/1102/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
представника установи: ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), уродженця України, АР Крим, міста Джанкой, громадянина України, українця, освіта середня, вдівець, має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , до затримання офіційно не працював.

Раніше судимого :
1.03.04.1974 року за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі .

Звільнений : 25.06.1974 року умовно на 1 рік 6 місяців 8 днів, ухвалою Київського райсуду міста Сімферополь АР Крим від 31.05.1974 року на підставі ст. 1 Указу ПВС СРСР від 01.03.1974 року Про амністію .

19.11.1974 року рішенням суду повернення в місця позбавлення волі на 3 місяці 21 день ;

2.19.09.1975 року за ст. 222 ч.3; 43 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі .

Звільнений : 15.01.1977 року по відбуттю строку покарання;

3.09.03.1981 року за ст. 140 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Звільнений : 20.12.1984 року по відбуттю строку покарання ;

4.20.01.1986 року за ст. 214 ч.1 ; 229-6 ч.1 ; 42 КК України до 2 років виправних робіт та утриманням 20 % в доход держави ;

5.02.02.1987 року за ст. 229-6 ч.2 ; 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі . На підставі ст. 14 КК України примусово лікувався від наркоманії .

Звільнений : 28.02.1990 року по відбуттю строку покарання ;

6.01.04.1992 року за ст. 140 ч.2 ; 229-6 ч.2 ; 42 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна . На підставі ст. 14 КК України примусово лікувався від наркоманії .

Звільнений : 20.12.1996 року по відбуттю строку покарання ;

7.21.04.1998 року за ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі .

Постановою суду на підставі ст. 7 п. А Закону України Про амністію від 24.07.1999 року скорочено на ? частину .

Звільнений : 05.05.1999 року по відбуттю строку покарання ;

8.27.10.2000 року за ст. 229-6 ч.2 ; 222 ч.1 ; 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі .

Ухвалою суду від 15.02.2001 року змінити вирок суду від 27.10.2000 року , покарання за ст. 222 ч.1 КК України скасувати на підставі ст. 5 УПК України вважати засудженим за ст. 229-6 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі .

Звільнений : 01.06.2002 року по відбуттю строку покарання ;

9.16.12.2002 року за ст. 307 ч.2 , 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна .

Звільнений : 09.03.2005 року по відбуттю строку покарання ;

10.26.06.2006 року за ст. 309 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 ; 76 ; 76 ч.5 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки ;

11.03.10.2007 року за ст. 306 ч.2 ; 28 ч.3 ; 307 ч.3 ; 309 ч.2 ; 70 ; 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі .

Засуджений: 21.10.2014 року Комунарським райсудом міста Запоріжжя за ст. 307 ч.2 , 69 ; 309 ч.2 ; 70 ч.1 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі .

Початок строку : 27.05.2014 року Кінець строку : 07.06.2016 року

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшла заявапро можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 з 30.05.2014 року утримувався в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтСУ в Запорізької області, де характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку утримання не допускав . Заохочень та стягнень не мав .

З 10.11.2015 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькоїобласті (№ 101). Під час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, порушень встановлених правил відбування покарання не допускає. Заохочень та стягнень не має.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.На виробництві установи не працевлаштований.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України виявив бажання та приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Правова просвіта .

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички так як вже має середньо освіту.

Відповідно до ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України має наміри підтримувати зв`язки з рідними та близькими шляхом листування .

У скоєному злочині розкаюється , але нещиро.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Оскільки, засуджений не працевлаштований, що не дає підстав вважати про сумлінне ставлення до праці,згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу має лише одне заохочення застосоване 01.07.2015, що не може доводити його виправлення суд вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.12.2015