Справа № 592/8438/15-к
Провадження № 1-кп/592/460/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю потерпілої: ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0004678 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово ніде офіційно не працевлаштований, який працює без офіційного працевлаштування вантажником-різноробочим, який проживає в цивільному шлюбі, який має професійно-технічну освіту, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.08.2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, точного часу встановити не виявилося за можливе, знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Достовірно знаючи про те, що на подвір`ї жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є металеві швелери та власниця даного жилого будинку ОСОБА_5 не проживає постійно за вищевказаною адресою та на даний час відсутня, користуючись цим, ОСОБА_6 вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись вдома, ОСОБА_6 взяв металевий візок, щоб у подальшому на ньому перевозити викрадені металеві швелери та направився до подвір`я ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки металевих виробів, діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, вважаючи, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, 14.08.2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, точного часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_6 переліз через дерев`яну огорожу та таємно проник до подвір`я, відкривши ворота, викрав металеві швелери та за допомогою візка вивіз ці металеві швелери, що належать ОСОБА_5 , вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1695 від 26.08.2015 року, становить 667,52 грн. , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму. У подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні протиправні дії ОСОБА_6 , які виразилися в таємному, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому з корисливих мотивів викраденні чужого майна, були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана із проникненням у сховище.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду про те, що 14.08.2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин він вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: металевих швелерів, за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій вона просила розглянути кримінальне провадження в суді без її участі у зв`язку з поганим станом її здоров`я (вхідний № 35451 від 29.10.2015 року) (а. с. 27) . Цивільний позов вона не пред`являла.

Згідно висновку експерта (висновку судової товарознавчої експертизи) № 1695 від 26.08.2015 року вартість викраденого майна як брухту металу, станом на час вчинення злочину (14.08.2015 року) могла складати 667 (шістсот шістдесят сім) гривень 52 копійки (а. с. 31, 32) .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 28) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_6 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 37 ) ; - раніше не судимий (а. с. 38) ; - задовільно характеризується за місцем проживання (а. с. 39) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 40, 41) ; - придатний до військової служби (а. с. 42) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - вчинення винним злочину вперше; - повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочину щодо особи похилого віку (а. с. 2) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов до нього не пред`являла, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 вона не має, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 пред`явлений не був (а. с. 2, 29) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 4, 34 36) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 1695 від 26.08.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави (а. с. 30) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 75, 76, 185 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме: - металеві швелери, передані потерпілій ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати їй повернутими; - металевий візок, переданий підозрюваному ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати йому повернутим; - CD-диск із відеозаписом слідчого експерименту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 1695 від 26.08.2015 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок, відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1