ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ной-Каліс, Федеративної Республіки Німеччина, громадянина України, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не судимого,
за ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 01.08.2015 року близько 23 год. 48 хв. в м. Хмельницькому, під час руху в автомобілі служби таксі «656565» під керуванням ОСОБА_4 , таємно умисно викрав із сидіння автомобіля таксі належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung B5722», вартістю 647 грн. 32 коп. із чохлом до нього зі шкірозамінника, вартістю 45 грн., чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 692 грн. 32 коп.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:
? підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим;
потерпілим цивільний позов не заявлявся у зв`язку з відсутністю претензій;
сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн..
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував завдану шкоду, що пом`якшує йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн..
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн..
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung GT5711», IMEI №1 НОМЕР_1 та IMEI №2 НОМЕР_1 , у чохлі чорного кольору, переданий потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у його розпорядженні.
Стягнути з ОСОБА_5 в силу ст. 124 КПК України в рахунок держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 772 від 16.09.2015 року в розмірі 294 грн. 62 коп..
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: