н/п 1-кп/490/749/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

21 грудня 2015 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його представників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001132 від 15 червня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2015 року на адресу Центрального районного суду м.Миколаєва надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001132 від 15 червня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва.

Прокурор та потерпілий вважали можливим призначити провадження до розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки по даному кримінальному провадженню відсутній замах на вчинення злочину. Крім того, згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 через ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 240 000 гривень, але в самому обвинувальному акті зазначено, що матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Крім цього, розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування написана в день затвердження обвинувального акту.

Обвинувачений підтримав заявлене клопотання своїх захисників.

Вирішуючи клопотання захисників щодо повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із суперечливістю викладеного обвинувачення, суд вважає його безпідставним, оскільки основні відомості, передбачені статтею 291 КПК України, у обвинувальному акті викладені, як вони були встановлені органом досудового розслідування, посилання на вказані обставини не може бути самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки в ході судового розгляду прокурор не позбавлений можливості змінити обвинувачення або відмовитись від його підтримання, а тому, судом не встановлено суттєвих порушень при складанні даного обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню і проведенню судового розгляду, і без усунення яких його не можливо було б розпочати.

Таким чином, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та часткову їх зміну, які були визначені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 липня 2015 року.

Потерпілий підтримав заявлене клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 частково підтримав заявлене клопотання прокурора, а захисник ОСОБА_6 заперечував проти його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2015 року включно. Крім того, визначено розмір застави у сумі 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти, з покладенням на нього обов`язків, визначених вищевказаною ухвалою суду.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2015 року строк дії обов`язків, вказаних в ухвалі слідчого судді від 23 жовтня 2015 року, продовжено на строк до 24 грудня 2015 року.

Частиною 1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Після внесення застави ОСОБА_5 був звільнений з-під варти.

Після внесення заставодавцем розміру застави, строк дії зазначеного запобіжного заходу не встановлюється, а питання повернення суми застави вирішуються судом при постановленні вироку, чи при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вирішуючи питання з приводу продовження строку покладених на обвинуваченого обов`язків та часткову їх зміну, які були визначені ухвалою слідчого судді від 17 липня 2015 року, суд дійшов наступного.

Пунктом 6 ст.194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вказану норму закону, а також те, що ризики, які були підставою для покладення на обвинуваченого обов`язків в ухвалі слідчого судді не відпали, клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, а також закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 182, 194, 202, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та часткову їх зміну - задовольнити.
Частково змінити та продовжити ОСОБА_5 з 21 грудня 2015 року до 19 лютого 2016 року обов`язки, а саме:
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- утриматися від спілкування будь-яким чином, як безпосередньо, так і через інших осіб, з потерпілим ОСОБА_4 , а також працівниками Жовтневої ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області і ОСОБА_9 , крім як у присутності прокурора, який здійснює у цьому провадженні процесуальне керівництво, а також у судових засіданнях під час розгляду судом кримінального провадження;
- не відвідувати приміщення Жовтневої ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м. Миколаєва на 10 годину 00 хвилин 04 січня 2016 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

В заявленому клопотанні захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий ОСОБА_1