печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., при секретарі Хлуд А.Ю., за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції Оленського О.С., підозрюваного ОСОБА_2, захисника - адвоката Шкрума І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції Оленського О.С. про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2013 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Т.Г. надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції Оленського О.С. за погодженням із старшим прокурором Другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України радником юстиції Воронько К. про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 17.12.2013 р. під час особистого обшуку та обшуку службового кабінету ОСОБА_2, а саме: грошових коштів та мобільних телефонів.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання в частині коштів, які були вилучені при обшуку за його місцем проживання, пославшись на те, що це є не його особистими коштами, а коштами його сім'ї.

Захисник - адвокат підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо часткового задоволення клопотання, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 78 812,00 грн., які були виявлені та вилучені 17.12.2013 року в службовому кабінеті ОСОБА_2, щодо інших грошових коштів заперечив, зазначивши, що це є коштами сім'ї, а не особистими коштами підозрюваного. Також, захисник заперечив про накладення арешту на вилучені мобільні телефони у його підзахисного, зазначивши, що зазначені телефони є особистими речами його підзахисного та те, що в них міститься інформація, яка охороняється законом та для отримання якої передбачена певна процедура доступу, що є порушенням особистих прав його підзахисного.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України 2012 р. фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 10.12.2013, за підозрою заступника начальника Сумської митниці Міндоходів ОСОБА_2 за ч. 4 ст.368 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника Сумської митниці Міндоходів ОСОБА_2, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вимагання, одержав від директора ТОВ «Нодис» ОСОБА_6 01.11.2013 та 17.12.2013 неправомірну вигоду в загальному у розмірі 146 812,00 гривень, що у двісті і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що відповідно є неправомірної вигодою у великому розмірі, за безперешкодне проведення митних процедур ТОВ «Нодис» в зоні діяльності Сумської митниці Міндоходів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України, санкція даної статті додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

17 грудня 2013 року на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2013 Генеральною прокуратурою України проведено особистий обшук заступника начальника Сумської митниці Міндоходів ОСОБА_2, а також обшук його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24.

В ході вказаних обшуків виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 78 812,00 грн.

Крім того, ході даних обшуків виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 57 121,00 грн. та 2250 доларів США, які ОСОБА_2 видав добровільно.

Також, в ході зазначених обшуків виявлено та вилучено особисті мобільні телефони ОСОБА_2, які останній видав добровільно, а саме:

- «NOKIA-6700», чорного кольору з номером НОМЕР_1;

- «NOKIA-N9», чорного кольору з номером НОМЕР_2;

- «IPhone 5» чорного кольору з номером НОМЕР_3.

Крім того, в ході проведеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.12.2013 обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 246 700,00 грн. та 26470 доларів США, які ОСОБА_2 видав добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до змісту ст. 236 КПК України, вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Процедура вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно визначена ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання прокурора про накладення арешту підлягає внесенню до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим було дотримано процедуру вирішення питання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, яка передбачена ст.171 КПК України.

Разом з тим, КПК України вимагає обов'язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися, оскільки невиконання цих вимог робить юридично нікчемними сам процесуальний документ і зводить нанівець зусилля слідчого судді з розв'язання завдань судового контролю за досудовим розслідуванням.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб'єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається зі змісту клопотання, підставою для накладення арешту на майно (грошові кошти), які було тимчасово вилучено в житлі ОСОБА_2 слідчий зазначив те, що вказані кошти ОСОБА_2 видав добровільно та підтвердив свою приналежність до даних коштів. Такі ж підстави наведені слідчим щодо вилучення під час обшуку грошових коштів в загальній сумі 57 121,00 грн. та 2 250 доларів США та мобільних телефонів: «NOKIA-6700» з номером НОМЕР_1, «NOKIA-N9» з номером НОМЕР_2 та «IPhone 5» з номером НОМЕР_3.

Однак, стаття 170 КПК України, яка визначає підстави для накладення арешту на майно, не містить такої підстави, а тому відповідне формулювання не може бути визнано правовим та таким, що відповідає законній меті. Більше того, слідчий у клопотанні не зазначив, яка сукупність фактичних обставин в їх співставленні надала можливість органу досудового розслідування дійти логічного висновку про те, що грошові кошти, які знаходились в квартирі ОСОБА_2, можуть мати значення для кримінального провадження та яке саме значення. Не послався слідчий і на жодний доказ, наявний в матеріалах кримінального провадження, який би це підтверджував.

Крім того, при зверненні слідчого до слідчого судді з наданням дозволу про проведення обшуку слідчим в клопотанні ініціювалося питання щодо відшукання та вилучення мобільних телефонів та інших засобів зв'язку, разом з тим в ухвалі слідчого судді відсутні будь - які посилання на дозвіл відшукання та вилучення мобільних телефонів, а навпаки, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, в цій частині було відмовлено в задоволенні клопотання.

Також, на думку слідчого судді, слідчим порушено процесуальний порядок звернення щодо доступу до інформації, яка може міститися в зазначених мобільних телефонах, оскільки слідчим, однією з підстав накладення арешту на телефони під час розгляду клопотання, було зазначено, що дані телефони вилучалися з метою отримання інформації щодо злочину, яка може зберігатися в телефонах.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що в клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 57 121,00 грн. та 2250 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24; грошові кошти в сумі 246 700 грн. та 26 470 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1; мобільні телефони, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24, зокрема: «NOKIA-6700» з номером НОМЕР_1, «NOKIA-N9» з номером НОМЕР_2 та «IPhone 5» з номером НОМЕР_3, не підлягає задоволенню, так як не ґрунтується на вимогах закону.

Разом з тим, при винесенні ухвали, слідчий суддя керується вимогами ст. 173 КПК України, та враховує наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту предмету неправомірної вигоди - грошових коштів в сумі 78 812,00 грн., виявлених та вилучених 17.12.2013 р. в службовому кабінеті ОСОБА_2 за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24, а саме наявність обґрунтованої підозри та достатності доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, вид майна, яке належить арештувати, відсутність можливих наслідків арешту для інших осіб, розумність та співрозмірність застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а тому слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України 2012 р., слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції Оленського О.С. - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 17.12.2013 р. під час особистого обшуку та обшуку службового кабінету підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., наступні грошові кошти:

- предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 78 812 грн., виявлені та вилучені 17.12.2013 в службовому кабінеті ОСОБА_2 за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24.

В частині клопотання про накладення арешту на грошові кошти в сумі 57 121,00 грн. та 2250 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24; грошові кошти в сумі 246 700 грн. та 26 470 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1; мобільні телефони, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24, зокрема: «NOKIA-6700» з номером НОМЕР_1, «NOKIA-N9» з номером НОМЕР_2 та «IPhone 5» з номером НОМЕР_3, - відмовити.

Негайно повернути ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 57 121 грн. та 2250 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24; грошові кошти в сумі 246 700,00 грн. та 26 470 доларів США, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1; мобільні телефони, виявлені та вилучені 17.12.2013 в ході особистого обшуку ОСОБА_2 та обшуку його службового кабінету за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24, зокрема: «NOKIA-6700» з номером НОМЕР_1, «NOKIA-N9» з номером НОМЕР_2 та «IPhone 5» з номером НОМЕР_3.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України радника юстиції Оленського О.С.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Т. Г. Ільєва