Провадження № 1-кс/161/4777/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 листопада 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області про арешт вилученого майна, згідно протоколу огляду від 22.11.2015.
Клопотання мотивує тим, що СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 23.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В ході розслідування кримінального провадження з`ясовано, що не встановленими особами організовано схему ввезення на митну територію України товарів, шляхом їх підроблення в межах норм на одну особу та в подальшому здійснюють підроблення товарно-суспільних документів про походження товару. Під час проведення огляду від 24.11.2015 року були вилученні товарно-матеріальні цінності, а саме:

- 119 ящиків білого кольору, в кожному ящику знаходяться по 12 тюбиків ємкістю 310мл. В яких містяться поліуретановий клей для скла (загальна кількість тюбиків становить 1428 шт.);
-376 ящиків білого кольору, в кожному ящику знаходяться по 12 тюбиків ємкістю 310 мл. в яких містяться поліуретановий герметик (загальна кількість тюбиків становить 45 шт.)
Оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що ТМЦ, вилучені під час огляду від 24.11.2015 ввезені на митну територію України на підставі підроблених документів про походження цього товару, вищезазначені ТМЦ зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.
В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Чинним кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.170 КПК України, визначено коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, а саме - підозрюваний, обвинувачений або особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.
Також визначено мету, з якою кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна - забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні №0000100 від 23.11.2015 за ч.1 ст.358 КК України жодній особі, не повідомлено про підозру, відсутній обвинувачений або особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Санкція ч.1 ст.358 КК України не передбачає конфіскації майна та спеціальної конфіскації, в матеріалах клопотання відсутні дані про пред`явлення цивільного позову в межах даного кримінального провадження.
Окрім того, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України слідчим до клопотання не додано документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є безпідставним та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна, вилученого 24.11.2015 під час проведення огляду - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя