У Х В А Л А
21 травня 2015 року колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва в складітрьох професійних суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
провівши в приміщені суду в м. Києві відкрите судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008373 від 04 липня 2014 року, відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Харцизьк, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року за ч. 1 ст. 187 КК України на строк 3 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Київської області м. Яготин, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и л а:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуває в провадженні суду.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просила суд змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_9 з урахуванням його стану здоров`я.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив змінити міру запобіжного заходу виходячи з особи обвинуваченого, неможливості ухилення від суду та з урахуванням міцних соціальних зв`язків та сатну здоров`я.
Прокурор зазначив, що відсутні підстави для зміни міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, потерпіла підтримала думку прокурора.
Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить до наступних висновків.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід при обґрунтованій підозрі відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухиленню обвинуваченого від суду, ризики залишаються реальними та триваючими, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до інформації Київського слідчого ізолятора від 15 травня 2015 року № 15-8855, ОСОБА_9 , з моменту надходження до установи знаходиться під динамічним наглядом корпусного фельдшера та лікарів медичної частини з діагнозом: хронічний вірусний гепатит «В» в стадії неясної активності; хронічний холецисто-панкреатит, хронічний гастродуоденіт. Періодично отримує підтримуюче симптоматичне лікування амбулаторно.
Аналізуючи доводи сторони захисту в частині наявності у обвинуваченого тяжкого захворювання, яке виключає доцільність його перебування в СІЗО, оскільки останнє може призвести до погіршення його стану, суд сприймає критично, враховуючи наступне.
Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі. Як зазначає Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях: "Пєтухов проти України", "Ухань проти України", "Віслогузов проти України", державний орган, повинен забезпечити ув`язненій особі достатній медичний нагляд для вчасного діагностування та лікування хвороб.
Згідно ст. 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятору покладається на керівника слідчого ізолятору. Із цього випливає, що керівник слідчого ізолятору в силу своїх обов`язків, зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів відносно ОСОБА_9 , а наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, за відсутності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.
При цьому, даних з медичної частини Київського СІЗО про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в місцях попереднього ув`язнення, або ж неможливість надання йому належної медичної допомоги, встановлено не було.
Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ухвалою суду від 24.04.2015 року ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.331 КПК України,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_9 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
судді: