Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді : Шилової Т.С.

суддів : Капічон О.М., Дриги А.М.

за участю прокурора : Скрипки І.М.

засудженого : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2010 року , яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця , громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого , працюючого різноробочим в ПП «Закревський», що мешкає в м. Фастові, провулок К.Маркса, 13, раніше судимого 1/ 20.06.2001 року Фастівським міським судом Київської області за ст. 140 ч.2, 44, 46 - 1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2 / 02.11.2001 року Фастівським міським судом Київської області за ст..ст.140 ч.2, 81 ч.3, 215 3 ч.2, 69, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 3/ 12.12.2001 року Фастівським міським судом Київської області за ст..ст.185 ч.3, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; 4/ 04.04.2006 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст..185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; звільненого 02.01.2009 року по відбуттю строку покарання ,-

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки з покладення на нього обовязків , передбачених ст..76 КК України , а саме повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися у вказані органи на реєстрацію , -

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що на початку грудня 2009 року близько 15 години поряд з Кадлубицьким мостом по вулиці Г. Танкістів в м. Фастові, Київської області, з метою відкритого заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_2 у вигляді удару рукою по голові, відкрито заволодів грошима останнього в сумі 250 грн. та мобільним телефоном марки «Нокіа 5130» вартістю 1399 грн., в якому знаходилась карта памяті вартістю 80 грн. зі стартовим пакетом мобільного оператора «Діджус» вартістю 50 грн., на рахунку якого було 23 грн., після чого ОСОБА_1 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому шкоду на загальну суму 1802 грн.

В апеляції - прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи вірності кваліфікації дій засудженого та доведеності його вини , просить вирок суду скасувати в звязку з невідповідністю покарання, призначеного судом, тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості та в звязку з істотним порушенням кримінально процесуального закону, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі . Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим , що суд, призначаючи покарання підсудному не в повній мірі врахував дані, що характеризують особу засудженого, тяжкість скоєного злочину, ту обставину, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість, внаслідок чого призначив занадто мяке покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. ОСОБА_1 раніше судимий за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин із застосуванням насильства до потерпілого, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення. Крім того, судом не прийнято рішення при постановленні вироку щодо цивільного позову , заявленого потерпілим ОСОБА_2

В запереченні на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, оскільки вважає, що суд повною мірою врахував обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу і дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням. Потерпілий просив не позбавляти його волі; вину він визнав повністю, добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, в даний час має постійне місце проживання; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, рано залишився круглим сиротою, частково втратив зір та може бачити лише одним оком, тому фактично являється інвалідом. На даний час він проживає однією сімєю з жінкою і бажає створити з нею повноцінну сім»ю та зареєструвати шлюб.

Заслухавши доповідача , думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, вважав її обґрунтованою , просив вирок суду скасувати та направити справу на новий розгляд, думку засудженого, який в дебатах та останньому слові заперечував проти апеляції прокурора та просив вирок суду залишити без зміни , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає , що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав .

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку суду злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим .

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії засудженого за ч.2 ст.186 КК України .

За згодою учасників процесу суд в порядку ст.299 КПК України обмежився допитом засудженого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Що стосується посилання в апеляції прокурора на невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості вчиненого ним злочину, то згідно ст.65 КК України суд призначає покарання : 1/ у межах, установлених у санкції Особливої частини КК , що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2/ відповідно до положень Загальної частини КК ; 3/ враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила злочин , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання засудженому не достатньо мотивував застосування до ОСОБА_1 ст. 75 КК України, не врахував того факту , що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, звільнившись із місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а тому , на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_1 покарання слід вважати мяким.

Посилання засудженого в апеляції на травму ока та інвалідність з приводу цього не ґрунтується на матеріалах справи.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.365, 366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 - скасувати а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді : підписи