В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2011 року Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю прокурора Костюка О.В.

з участю представника потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, непрацюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимої

вироком Рівненського міського суду від 06.06.2011 року за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 164, ст. 166 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи матірю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, діючи умисно, протягом тривалого часу, злісно не виконували встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки та ухилялася від утримання останнього при наступних обставинах.

Так, всупереч передбаченому ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст.8, 12 Закону України Про охорону дитинства, ст.59 Закону України Про освіту обовязку по догляду за дитиною, ОСОБА_2, являючись матірю трьох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, тривалий час ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя та злісно не виконувала батьківських обовязків по догляду за дитиною.

12.10.2009 року діти ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 поставлені на облік в службі у справах дітей Рівненського міськвиконкому у звязку з ухиленням батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від виконання батьківських обовязків, а саме відсутністю контролю за навчанням та вихованням ОСОБА_4, неналежним утриманням малолітніх дітей.

Після встановлення факту неналежного виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 батьківських обовязків щодо малолітніх дітей, з метою захисту прав дітей, працівниками служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, загальноосвітньої школи №22, Рівненського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді проводилися неодноразові обстеження матеріально-побутових умов життя даної сімї, під час яких з батьками проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обовязків по догляду за дитиною.

Разом з тим, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробили, продовжували зловживати спиртними напоями, залишаючи на тривалий час малолітніх дітей без догляду та необхідних умов для розвитку (змінного одягу, продуктів харчування, інших предметів першої необхідності). На час відсутності батьків малолітня ОСОБА_4 доглядала за іншими дітьми та сусіди періодично їх годували.

15.11.2010 року до служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому надійшло повідомлення від сусідів, що малолітній ОСОБА_3 хворий, однак батьки знову на тривалий час залиши без догляду дітей самих в кімнаті та пішли у власних справах.

За результатами проведеного того ж дня обстеження матеріально-побутових умов життя, встановлено, що в кімнаті брудно, розкидані речі, сморід, немитий посуд, антисанітарія, в ліжку безліч брудних речей. Також, до обстеження було залучено дільничного педіатра у звязку з хворобою малолітнього ОСОБА_3 На момент проведення обстеження ОСОБА_2 зовні перебувала в стані спяніння, останню було попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків по догляду за дитиною, зобовязано прибрати в кімнаті, купити продукти харчування та медичні препарати, необхідні для лікування ОСОБА_3, а також повідомлено про проведення повторного обстеження умов життя наступного дня.

Під час проведення 16.11.2010 року повторного обстеження зясовано, що ОСОБА_2 покинула малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 самих на ніч і дітей зранку годували сусіди, належного догляду за хворою дитиною ОСОБА_3 не здійснила, в кімнаті не прибирала та належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання, розвитку дітей не створила. Також, залучені лікарі швидкої медичної допомоги вказували на необхідність госпіталізації малолітнього ОСОБА_3 За вказаних обставин, було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3

У подальшому, ОСОБА_4 доставлена до притулку для дітей служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, а потім передана батьку ОСОБА_7, з котрим проживає на даний час, ОСОБА_3 поміщений до міської дитячої лікарні, а 24.11.2010 року переведений до Рівненського міського будинку дитини, де перебуває на даний час.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №15-Е/6-11 від 10.02.2011 року медичних даних про наявність вроджених вад та захворювань дитини ОСОБА_3 в ранній період після його народження немає. У хлопчика діагностовано наступні набуті захворювання: гостре распіраторне захворювання, гострий трахеїт (16.11.2010 року), привідні контактури кульшових суглобів (24.11.2010 року), зоб І ступеня і стан затримки мовного та фізичного розвитку (13.12.2010 року). З медичної точки зору, виникнення всіх набутих захворювань зумовлено і знаходиться у причинному звязку з дією негативних факторів на організм малолітнього хлопчика при неналежному за ним догляді, а саме: з недостатнім і неповноцінним харчуванням, переохолодженням тіла при незабезпеченні теплим одягом, залишенням без нагляду, несвоєчасним зверненням за медичною допомогою, недотриманням правил гігієни тощо.

Рішенням Рівненського міського суду від 03.02.2011 року в матері ОСОБА_2 відібрані малоітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Таким чином, злісне, тривале невиконання матірю ОСОБА_2 встановлених законом обовязків по догляду за дитиною ОСОБА_3 спричинило тяжкі наслідки у вигляді зазначених набутих захворювань та затримки мовного і фізичного розвитку дитини.

Крім того, ОСОБА_2, будучи матірю малолітнього ОСОБА_3, перебуваючи на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми з 10.06.2009 року по 30.11.2010 рік отримала державну допомогу при народженні сина ОСОБА_3 в загальній сумі 26250, 00 грн. та допомогу по догляду за вищевказаною дитиною в загальній сумі 563,09 грн.

Разом з тим, у період з 10.06.2009 року по 16.11.2010 року ОСОБА_2, маючи на утримані малолітню дитину ОСОБА_3, в порушення вимог ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та ст.8 Закону України Про охорону дитинства систематично, злісно ухилялась від його утримання, а саме не забезпечувала малолітню дитину необхідним харчуванням, одягом, іншими речами першої необхідності та лікуванням, а вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 26813, 09 грн. використовувала на власні потреби.

Будучи допитаною в якості підсудної, ОСОБА_2, повністю визнала вину у вчиненні злочину, при зазначених у вироку обставинах

В скоєному щиро розкаюється, зібраних досудовим слідством доказів, в тому числі показів свідків не заперечує, зауважень щодо них не має. При обранні їй покарання просить врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, те що вона повністю усвідомила свою вину і, що в подальшому не буде вчиняти злочини.

Представник потерпілого ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 неналежно виконувала свої обовязки по догляду за дитиною, не забезпечувала повноцінне та достатнє харчування своєму синові ОСОБА_3, відмовлялась і ухилялась від надання дитині медичної допомоги, не створювала належних санітарних умов для проживання дитини, що призвело до набуття дитиною захворювань

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину підсудної ОСОБА_2 доведеною, і кваліфікує її дії за ст. 166 КК України, як злісне невиконання матірю встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення матірю від утримання неповнолітньої дитини

Визначаючи вид та міру покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його вчинення, особу підсудної, дані, що її характеризують.

Повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, суд враховує, як пом'якшуючі покарання обставини для підсудної. Обтяжуючих покарання підсудної, обставин, суд не вбачає.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує, що вона раніше судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря- психіатра не перебуває ( а.с.194,196), характеризується негативно ( а.с. 192)

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення підсудної без відбування покарання і застосування до неї звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,79, 76 КК України.

Призначаючи покарання за сукупністю злочинів за ч.1 ст.164, ст.166 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд не застосовує положення ст. 72 КК України щодо переведення покарань, оскільки покарання у виді громадських робіт у відповідності до статті 51 КК України є менш суворим і поглинається більш суворим покаранням.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 164 та ст. 166 КК України та призначити їй покарання

за ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт строком 80 ( вісімдесят ) годин

за ст.. 166 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки

На підставі ст.75, 79 КК України, як жінку, яка має дитину віком до семи років звільнити її від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженої такі обов'язки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи

На підставі ст.72 ч.3 КК України, покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду від 06 червня 2011 року у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн - виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15- ти діб з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Н.Г.Кучина