Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6385/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2015 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001692 від 22.09.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2015 року близько 10.40 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул.. Сорочинська, буд. 52, використовуючи свій мобільний телефон з сім карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на телефонну спецлінію «102» та повідомив оператора служби про замінування Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, який розташований за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 30, достовірно усвідомлюючи, що таке повідомлення є неправдивим.

Внаслідок вказаних дій, було здійснено евакуацію людей з приміщення вищевказаного підрозділу органів внутрішніх справ, задіяні працівники НДЕКЦ, МНС та швидкої допомоги.

Згідно акту № 81 від 22.09.2015 року про огляд об`єкту ( Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області) на наявність вибухових пристроїв вибухових речовин та пристроїв в приміщенні Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області виявлено не було.

Такі дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками.

30 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Київського району м. Полтави ОСОБА_2 , підозрюваним ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, ОСОБА_3 та захисником.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Угоду від 30 жовтня 2015 року по кримінальному провадженню № 0001692 від 22.09.2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором прокуратури Київського району ОСОБА_2 , підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінальну інспекцію.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази у вигляді СД-диска з аудіо записом від 22.09.2015 року про замінування залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1