Провадження № 1-кс/554/6132/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, приватного підприємця, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000713, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке мотивує наступним.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, придбав у невстановленої особи патрони калібру 7,62 в кількості 560 штук, які зберігав та носив із собою, без передбаченого законом дозволу.

18.09.2015 року, близько 12:00 год., ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що реалізовує бойові припаси, перебуваючи в приміщенні магазину «Діана», який розташований за адресою: м. Полтава вул. Куйбишева, 7, під час проведення працівниками УСБУ в Полтавській області оперативної закупки, пов`язаної із виявленням факту незаконного збуту бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, незаконно збув за 8400 гривень ОСОБА_7 патрони калібру 7,62 в кількості 560 штук, які згідно висновку експерта № 766 від 19.09.2015 року є бойовими припасами проміжними військовими патронами калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року, виготовленими промисловим способом. Дані патрони придатні для стрільби.

Відомості щодо вказаного факту внесено 11.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000713 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_5 22.09.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні провину не визнав, просив обрати запобіжний захід особисте зобов`язання. Захисник підозрюваного в судовому засідання просив відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі, у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що відомості щодо зазначеного у клопотанні слідчого факту, внесено 11.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000713 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 1 ст. 263 КК України. А 22.09.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням з УСБУ в Полтавській області про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під виглядом комерційної діяльності, пов`язаною з торгівлею мисливським спорядженням, налагодив незаконний продаж засобів ураження, що надходять із зони проведення АТО; оглядом від 18.09.2015 особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому доручено проведення оперативної закупки боєприпасів у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із метою отримання доказів злочинної діяльності та документування вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; оглядом від 18.09.2015 року грошових коштів у сумі 15 000 грн., номіналом 500 грн., 200 грн., 100 грн., які в подальшому було вручено ОСОБА_7 , який мав здійснювати оперативну закупку боєприпасів у ОСОБА_5 та ОСОБА_5 із метою отримання доказів злочинної діяльності та документування вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; обшуком від 18.09.2015 року приміщення магазину «Діана», який розташований за адресою: м. Полтава вул. Куйбишева, 7, в ході якого працівниками міліції спільно зі співробітниками УСБУ в Полтавській області було виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 8400 грн., які були отримані ОСОБА_5 від ОСОБА_7 як грошову винагороду за незаконний збут бойових припасів. При цьому також було виявлено та вилучено пістолет серії НОМЕР_1 1965 року випуску з магазином до нього, всередині якого знаходиться вісім патронів; обшуком від 18.09.2015 року квартири АДРЕСА_2 , в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого працівниками міліції спільно зі співробітниками УСБУ в Полтавській області було виявлено та вилучено карабін мисливський «Форт 201» серійний номер НОМЕР_2 , пістолет «SCHMEISSER» серійний номер НОМЕР_3 з магазином до нього, всередині якого знаходиться шість патронів; результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 18.09.2015 року, під час якого встановлено, що в ході проведення оперативної закупки 18.09.2015 року, близько 12:20 год., за адресою: м. Полтава вул. Куйбишева, 7, ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_5 бойові набої калібру 7,62 у кількості 560 шт. на загальну суму 8400 грн.; висновком балістичної експертизи №776 від 19.09.2015 року, згідно якої надані на дослідження п`ятсот шістдесят патронів є бойовими припасами-проміжними військовими патронами калібру 7,62х39 мм, зразка 1943 року, виготовлені промисловим способом, дані патрони придатні для стрільби; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, на що може спонукати санкція тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; перешкоджати встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування, що може виразитися у перешкоджанні встановлення інших осіб, які разом з ОСОБА_5 здійснюють збут бойових припасів та їх постачання в м. Полтава шляхом налагоджування зв`язків з останніми, знищення та спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінального покарання даних осіб; вчинити інше кримінальне правопорушення, на що також може спонукати санкція тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного - ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан. Так, ОСОБА_5 одружений, має на утриманні п`ятирічну доньку та батька-інваліда 3 групи, має захворювання серця, не притягався раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності, має в м. Полтаві постійне місце проживання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді «взяття під варту» відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, вважаю можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, клопотання слідчого задовольняється судом частково.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193-194,196, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці. Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 год. вечора до 7 год. ранку. Зобов`язати підозрюваного з`являтися до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту м. Полтава без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1