гСправа № 187/1703/15-к Провадження №1-кп/0187/29/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1703/15-к (кримінальне провадження № 0000711) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий; ІН ;

за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 та 2 статті 185 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

На початку травня 2015 року в другій половині дня у світлий час доби в с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 (далі ОСОБА_5 ), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, пройшов на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 належного ОСОБА_6 , звідки таємно викрав належні останньому два металевих швелера довжиною 3 м., шириною 18 см. з товщиною металу 5 мм. кожен, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1206 гривень 00 копійок.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майно розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Повторно, 29.10.2015 в другій половині дня у світлий час доби в с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, Приходько, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, пройшов на територію того ж домоволодіння, звідки таємно викрав належний ОСОБА_6 металевий швелер довжиною 6,5 м., шириною 18 см. з товщиною металу 5,0 мм., чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 1 374 гривень 70 копійок.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майно розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що оскільки були потрібні гроші зайшов на територію домоволодіння свого сусіда, оскільки там нікого не було вдома. Побачивши декілька металевих швелерів два вирішив забрати. Потім їх здав на металобрухт особам, які збирали по селу металобрухт. Через деякий час, а саме 29.10.2015, він знову пішов до свого сусіда та викрав ще один металевий швелер, який потім продав мешканцю села ОСОБА_8 вчиненому розкаюється, обіцяє, що таке більше не повториться. Потерпілому відшкодував 700 грн. та повернув швелер.

Потерпілий до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 та 2 статті 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 своїми діями за сукупністю, вчинив злочини передбачені частино 1 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та частино 2 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується задовільно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, на підставі ст. 89 КК України не судимий, при цьому вчинив злочини, які в силу ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочинами середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду в розмірі 700 грн., що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладанням на нього обов`язків передбачених в статті 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 та 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 2 (два) роки.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази металевий швелер довжиною 6.5 м - повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1