Справа № 183/4927/15
№ 1-кп/183/628/15
В И Р О К
іменем України
22 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001049 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Грушевато-Криничне Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
26 червня 2015 року приблизно о 23:00 годині водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_2 , рухався зі сторони с. Хутір Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області в напрямку автодороги М-04-10 «Дніпропетровськ Магдалинівка - Котовка», та в салоні автомобіля якого перебували пасажири ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
В цей час зі сторони с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області в напрямку с. Магдалинівка Дніпропетровської області, керуючи автомобілем ГАЗ 3302 д/н НОМЕР_3 зі швидкістю приблизно 80 км/год, рухався ОСОБА_7 .
Водій ОСОБА_8 , під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя, котрий розташований на ділянці 17 км автодороги Т-04-10 « Дніпропетровськ-Магдалинівка-Котовка» Новомосковського району Дніпропетровської області, ігноруючи знак пріоритету "Уступи дорогу", почав виконувати маневр виїзду з другорядної дороги на головну смугу руху, не надав перевагу в русі автомобілю ГАЗ 3302 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , не передбачив настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг передбачити їх настання, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» та вимоги дорожнього знаку 2.1 додаток №1 Правил дорожнього руху України «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі», що сприяло здійсненню вказаної дорожньо-транспортної події.
В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забойної рани в області кисті лівої руки, садна в лівій поперековій області спини, перелому 10-го ребра по лопатковій лінії зліва, що у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання відламків в місцях перелому відбувається в строк, перевищуючий 21-н день (згідно п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №561/55 від 18.07.2015 року.
При цьому, технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_4 обумовлювалось дотриманням вимог п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 додатку №1 Правил дорожнього руху України, що знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньою-транспортної події, та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. В скоєному щиро кається, збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутності, в якій зазначив, що збитки йому відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має, просив покарати не суворо.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодувавши завдані збитки потерпілому, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, потерпілий до нього претензій не має, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання без застосування додаткової міри у виді позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Визнані постановою слідчого від 30.06.2015 року речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль ВАЗ 2109, д/н НОМЕР_2 та автомобіль ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_3 - повернути за належністю законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1