154/3292/14-к
1-кп/154/6/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження за № 0000078, внесене до ЄРДР 19.09.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Добре Камінь-Каширського району, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення), ч. 3 ст. 368 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця смт. Локачі, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, українця, уродженцю м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України

встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи працівниками ГУ Міндоходів у Волинській області, є службовими особами правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади.

Відповідно до ст. 351 Податкового кодексу України на працівників податкової міліції поширюються вимоги, встановлені статтями 3 і 5 Закону України "Про міліцію".

Згідно ст.ст. 3, 5 Закону України "Про міліцію" міліція в Україні зобов`язана поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань, а також повинна виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом і ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Діяльність міліції базується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості та ін.

Відповідно до положень ст. 348 Податкового кодексу України - податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення, розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері, запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів, забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

У відповідності до ст. 350 Податкового кодексу України - податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення, віднесені законом до компетенції податкової міліції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; проводить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, а також досудове розслідування в межах наданої законом компетенції, вживає заходів щодо відшкодування завданих державі збитків; здійснює розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; вживає заходів щодо виявлення і розслідування злочинів, пов`язаних з відмиванням, легалізацією, розкраданням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, встановлює місцезнаходження платників податків, проводить опитування їх засновників, посадових осіб.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грубо порушуючи свої службові обов`язки та обмеження, передбачені ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 №3206-VI, ст. ст. 348, 350, 354 Податкового кодексу України, явно ігноруючи вимоги діючого законодавства та принципову позицію державної політики щодо боротьби з корупцією, здійснюючи функції представників влади, будучи службовими особами, які займають відповідальне становище та працівниками правоохоронного органу, умисно використали надані їм владні повноваження в особистих корисливих цілях та вчинили умисне кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, в кінці травня 2014 року, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення з використанням наданої їм влади, вирішили одержати неправомірну вигоду від підприємця ОСОБА_10 , який на законних підставах, відповідно до ліцензії №174321 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 20.07.2013, здійснював діяльність, пов`язану з торгівлею на території України товарами підакцизної групи, а саме тютюновими виробами, за невжиття з їх боку відповідних заходів з припинення такої діяльності.

З цією метою, в кінці травня 2014 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , організували з ним зустріч на АЗС «УкрНафта», розташованій за адресою: с. Зміїнець, Луцького району, вул. Луцька, 2в, в ході якої повідомили йому про свою обізнаність з приводу реалізації ним тютюнових виробів та висунули незаконну вимогу щодо необхідності передачі їм в якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 500 доларів США щомісячно за не перешкоджання з їх боку у здійсненні ним діяльності, пов`язаної з торгівлею товарами підакцизної групи, погрожуючи, у випадку відмови у наданні неправомірної вигоди, штучним створенням різного роду перепон, вжиття заходів щодо припинення такої законної діяльності та притягнення його до кримінальної відповідальності. Сприймаючи дану вимогу як реальну погрозу та побоюючись за наслідки, які можуть настати, ОСОБА_10 змушений був погодитися на незаконні вимоги обвинувачених, щодо передачі їм неправомірної вигоди. У подальшому вони в телефонному режимі домовилися про те, що ОСОБА_10 передасть їм 500 доларів США на початку червня 2014 року.

Продовжуючи свої злочинні дії, на початку червня 2014 року обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, зустрілись з ОСОБА_10 на АЗС «Лукойл», розташованій за адресою с. Колодяжне, Ковельського району, вул. Луцька, 35, та за попередньою вимогою одержали від останнього в якості неправомірної вигоди 500 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України, станом на 01.06.2014 курсу гривні до долара США, складає 5 887, 49 гривень, за неперешкоджання у здійсненні ним законної підприємницької діяльності.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на одержання решти неправомірної вигоди, на початку липня 2014 року, повторно зустрілись з ОСОБА_10 на даній АЗС, де діючи умисно, з використанням наданої їм влади, переслідуючи корисливу зацікавленість, чітко усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, за попередньою вимогою одержали від ОСОБА_10 наступну частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 500 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України станом на 01.07.2014 курсу гривні до долара США складає 5 892, 74 гривень, за не перешкоджання у здійсненні ним законної підприємницької діяльності.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на одержання решти неправомірної вигоди, 04.08.2014, зустрілись з чоловіком дочки ОСОБА_10 - ОСОБА_11 на трасі «Київ-Варшава», поблизу повороту на с. Люблинець, Ковельського району, де за попередньою вимогою одержали від ОСОБА_10 , за посередництвом ОСОБА_11 , який діяв на прохання ОСОБА_10 , наступну частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 500 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України станом на 04.08.2014 курсу гривні до долара США складає 6 091, 52 гривень, за неперешкоджання у здійсненні ним законної підприємницької діяльності.

Всього обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, протягом червня - липня 2014 року та 04.08.2014 за попередньою вимогою отримали неправомірну вигоду від ОСОБА_10 на загальну суму 17 871,75 гривень за неперешкоджання у здійсненні ним законної підприємницької діяльності з реалізації тютюнових виробів.

На початку червня 2014 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою протиправного збагачення з використанням наданої їм влади, шляхом вимагання, вирішили одержати неправомірну вигоду у значному розмірі від ОСОБА_12 , який на законних підставах, відповідно до ліцензії Міністерства транспорту та зв`язку №504969 від 23.03.2011, здійснює міжнародні пасажирські перевезення, за неперешкоджання йому у здійсненні такої законної діяльності.

З цією метою, 03.06.2014 в обідню пору ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 організували зустріч з ОСОБА_12 неподалік приміщення відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, що в м. Луцьку по вул. Винниченка, 27А, в ході якої висунули останньому незаконну вимогу щодо необхідності передачі їм в якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 5 000 доларів США за неперешкоджання йому у здійсненні законної діяльності з міжнародних пасажирських перевезень та повідомили, що в разі відмови надати неправомірну вигоду, вони, шляхом вчинення дій з використанням наданої їм влади, будуть штучно створювати ОСОБА_12 різного роду перепони в ході проходження ним митного контролю при перетині кордону, ініціювати посилений огляд транспортного засобу на предмет незаконного переміщення в ньому через державний кордон до країн Європи тютюнових виробів, в ході якого будуть ініціювати питання щодо скасування ліцензії на міжнародні перевезення пасажирів. Сприймаючи висунуту працівниками правоохоронного органу вимогу як реальну погрозу та зважаючи на можливість настання негативних наслідків, ОСОБА_12 змушений був погодитися на незаконні обвинувачених, щодо передачі їм неправомірної вигоди. У подальшому вони в телефонному режимі домовилися про те, що ОСОБА_12 передасть їм 3 000 доларів США, а згодом ще 2 000 доларів США, коли буде в змозі розпоряджатися необхідною сумою коштів.

Продовжуючи свої злочинні дії, 03.07.2014, в с. Війниця, Локачинського району, поблизу кафе «Веселка», в автомобілі сірого кольору марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з використанням наданої йому влади, переслідуючи корисливу зацікавленість, реалізовуючи спільний з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди у значному розмірі, під час зустрічі з ОСОБА_12 за попередньою вимогою одержав від останнього в якості неправомірної вигоди 3 000 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України станом на 03.07.2014 курсу гривні до долара США складає 35 523,30 гривень, за неперешкоджання у здійсненні ним законної діяльності з міжнародних пасажирських перевезень.

У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинного умислу на одержання решти неправомірної вигоди, ОСОБА_8 14.08.2014, близько 20 год. 00 хв., повторно зустрівся з ОСОБА_12 на АЗС «WOG», розташованій в м. Володимир-Волинський по вул. Устилузька, 140, в автомобілі сірого кольору марки «БМВ Х5», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_12 , де, за попередньою вимогою одержав від останнього решту неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України станом на 14.08.2014 курсу гривні до долара США складає 26 183,40 гривень, за неперешкоджання у здійсненні ним законної діяльності з міжнародних пасажирських перевезень.

Всього, обвинувачені, за попередньою змовою отримали від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у значному розмірі, на загальну суму 61 706,70 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , в першій декаді серпня 2014 року, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою в групі з обвинуваченим ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, з використанням наданої їм влади, вирішили одержати неправомірну вигоду від громадянки ОСОБА_13 , яка за їхніми оперативними даними займалась діяльністю, пов`язаною з незаконною оптовою торгівлею товарами підакцизної групи, а саме тютюновими виробами, як на території України, так і на території Республіки Польща, за невжиття з їх боку відповідних заходів з припинення такої незаконної діяльності та притягнення ОСОБА_14 до встановленої законом відповідальності.

З цією метою, 12.07.2014 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_9 , організували зустріч з громадянкою ОСОБА_13 в с. Заріччя, Володимир-Волинського району, неподалік ресторану «Заріччя», що по вул. Набережній, та повідомивши її про свою обізнаність про незаконну реалізації нею тютюнових виробів, висунули незаконну вимогу про передачу їм в якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 2 000 доларів США за невжиття з їх боку відповідних заходів з припинення такої діяльності, погрожуючи, у випадку відмови створити різного роду перепон та вжити заходи щодо припинення такої діяльності та притягнення її до встановленої законом відповідальності. Сприймаючи висунуту вимогу як реальну погрозу та побоюючись за наслідки ОСОБА_13 погодилась на незаконні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на передачу їм неправомірної вигоди. У подальшому вони в телефонному режимі домовилися про те, що ОСОБА_13 передасть їм 2 000 доларів США 14.08.2014.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14.08.2014, близько 20 год. 15 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_13 біля кафе «Фортеця», розташованого за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Устилузька, 152. Після того, як ОСОБА_13 підсіла до ОСОБА_8 в автомобіль марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2 , він поїхав по місту і в процесі цього, знаходячись у вказаному вище автомобілі, діючи умисно, повторно, з використанням наданої йому влади, переслідуючи корисливу зацікавленість, чітко усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, одержав від ОСОБА_13 в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України, станом на 14.08.2014, курсу гривні до долара США складає 26 183,40 гривень.

Також, ОСОБА_9 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого з ОВС відділу оперативних розробок УВБ ГУ Міндоходів у Волинській області, повторно, з використанням наданої йому влади, на початку червня 2014 року, з метою протиправного збагачення, вирішив одержати неправомірну вигоду від громадянки ОСОБА_15 , яка за його оперативними даними займалася діяльністю, пов`язаною з незаконною оптовою торгівлею на території України товарами підакцизної групи, а саме тютюновими виробами, за невжиття з його боку відповідних заходів з припинення такої незаконної діяльності, та притягнення ОСОБА_15 до встановленої законом відповідальності.

З цією метою, приблизно 4-6 червня 2014 року, ОСОБА_9 організував зустріч з громадянкою ОСОБА_15 в кафе «Апельсин», що в м. Ковелі, по вул. Незалежності, 98, та повідомивши її про свою обізнаність з приводу незаконної реалізації нею тютюнових виробів та висунув незаконну вимогу щодо необхідності передачі йому в якості неправомірної вигоди грошових коштів по 350 доларів США щомісячно, на що остання, сприймаючи вимогу як реальну погрозу та побоюючись за її наслідки погодилась.

Продовжуючи свої злочинні дії, 01.07.2014 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_9 , зустрівся з ОСОБА_15 на АЗС «ОККО», що розташована в м. Ковелі по вул. Володимирській, 120 та одержав від останньої в якості неправомірної вигоди 350 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України, станом на 01.07.2014, курсу гривні до долара США складає 4 124, 92 гривень.

В подальшому, ОСОБА_9 04.08.2014 орієнтовно о 12 годині зустрівся з ОСОБА_15 на даній АЗС та отримав від останньої в якості неправомірної вигоди 350 доларів США, що відповідно до офіційно встановленого Національним Банком України, станом на 04.08.2014, курсу гривні до долара США складає 4 264, 07 гривень.

Всього, ОСОБА_9 отримано від ОСОБА_15 неправомірної вигоди на загальну суму 8 388,99 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень не визнав та заперечив факти отримання неправомірної вигоди по всіх епізодах обвинувачення. Показав, що жодного разу не зустрічався з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 і даних осіб він не знає. З ОСОБА_15 знайомий по роботі, оскільки вона займалась незаконним виготовленням алкогольних напоїв та збутом тютюнових виробів і їх зустріч відбувалась лише в рамках кримінальних справ. Він залучався до проведення обшуку в приміщеннях, належних ОСОБА_15 , однак незаконного проникнення та проведення обшуку в приміщеннях, належних ОСОБА_16 не здійснював.

Обвинувачений ОСОБА_8 з приводу інкримінованого йому обвинувачення показав, що маючи інформацію про незаконне переміщення через митний кордон тютюнових виробів, вирішив отримати від ОСОБА_12 грошові кошти. Отримані від останнього кошти забрав собі. Також, обманувши ОСОБА_13 , в тому, що може вирішити її питання, пов`язані з незаконною оптовою торгівлею тютюновими виробами, отримав від неї 2000 доларів США. Неправомірної вигоди від ОСОБА_10 не отримував.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив будь-яку домовленісить з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про отримання неправомірної вигоди в ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Також не визнав отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 . Покази, які він давав будучи допитаним в якості підозрюваного 22.08.2014 року, в яких визнавав вимагання та отримання спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди від ОСОБА_12 в сумі 5000 доларів США та ОСОБА_13 в сумі 2000 доларів США, і які він давав в присутності адвоката були дані ним під тиском та не відповідають дійсності.

Не дивлячись на заперечення своєї вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведена зібраними доказами.

Відповідно до витягу з наказу № 108-о від 15.07.2013 року, ГУ Міндоходів у Волинській області, ОСОБА_7 призначений на посаду завідувача сектору протидії незаконного обігу підакцизних товарів (т.3. а.с. 82)

Відповідно до Положення «Про сектор протидії незаконному обігу підакцизних товарів» оперативного управління Головного управління міндоходів у Волинській області, завідувачем якого являвся ОСОБА_7 , основними завданнями та функціями даного сектору є: протидія незаконному обігу підакцизних товарів; організація та контроль за роботою щодо вилучення з незаконного обігу підакцизних та інших товарів; організація поретивно-розшукової роботи у сфері протидії незаконного обігу підакцизних та інших товарів; організація заходів з виявлення та припинення фактів переміщення через митний кордон України підакцизних товарів (т. 3 а.с. 46-49).

Згідно наказу № 259-о від 10.10.2013 року, ОСОБА_9 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних розробок Управління внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів у Волинський області (т. 3 а.с. 85).

Згідно наказу № 5-о від 13.01.2014 року, ГУ Міндоходів у Волинській області, ОСОБА_8 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних розробок Управління внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів у Волинський області (т. 3 а.с. 92).

Згідно Посадової інструкції старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативних розробок Управління внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів у Волинський області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в їх посадові, обов`язки входить здійснення заходів щодо запобігання корупції, проведення оперативно-розшукових заходів з вивлення та припинення фактів незаконного виготовлення та обігу підакцизних товарів, здійснення роботи з вилучення із незаконного обігу товарів підакцизної групи; здійснення заходів з виявлення та припинення фактів незаконного переміщення через державний кордон України підакцизних товарів (т.3. а.с. 50-72).

Одержання неправомірної вигоди обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами.

Згідно протоколу заяви ОСОБА_10 від 20.08.2014 року, заявником повідомлено про передачу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірної вигоди шляхом її вимагання (т. 3, а.с.173-174).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 ствердив, що на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на початку червня та на початку липня 2014 року, за попередньою вимогою, він передав їм грошові кошти в розмірі по 500 доларів США за нездійснення ними заходів правового реагування по його діяльності, а саме по збуту тютюнових виробів. На початку серпня 2014 року, зазначену суму коштів передавав чоловік його дочки ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_10 заперечив факт зустрічі з ОСОБА_7 та переді йому будь-якої винагороди.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що за проханням ОСОБА_10 , поблизу смт. Люблінець, Ковельського району передавав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 доларів США.

Протоколом за результатами проведення НСРД, підтверджено розмову ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (розмова за 04.08.2014) про їх зустріч та про домовленість щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_10 або за його дорученням його зятем (т. 4, а.с. 198).

Як свідчать розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що вони були добре знайомі, повідомляли ОСОБА_10 про можливі перевірки та мали з ним зустріч на АЗС «Лукойл». (т. 4 а.с. 173-175).

Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували про участь ОСОБА_7 у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди у ОСОБА_10 , а останній даний факт заперечує, суд виключає даний епізод з обвинувачення ОСОБА_7 .

Одержання обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірної вигоди поєднаної з вимаганням у ОСОБА_12 03.07.2014 року підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 від 06.06.2014 року про вимагання в нього неправомірної вигоди співробітниками податкової міліції за не перешкоджання в здійсненні діяльності по міжнародному перевезенні пасажирів через митний кордон України (т. 2, а.с. 154-156).

Рапортом ст. о/у в ОВС 2 сектору ВБКОЗ УСБУ у Волинській області ОСОБА_17 на ім`я заступника начальника Управління- начальника ВБКОЗ УСБУ у Волинській області про здобуття достовірної оперативної інформації про факт вимаганння неправомірної вигоди співробітниками ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здобутих під час здійснення оперативно-розшукових заходів (т.2, а.с. 152).

Показаннями свідка ОСОБА_12 , даними під час судового засідання, який підтвердив, що 03.06.2014 року, за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , він зустрівся з ним та ОСОБА_9 біля приміщення Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в м. Луцьку. Згодом, до них під`їхав ОСОБА_7 , і зазначені особи висунули йому вимогу сплатити їм неправомірну вигоду, попередивши, що в разі відмови будуть чинити перешкоди у здійсненні ним перевезень. Суму в розмірі по 1000 доларів США в ході зустрічі озвучив саме ОСОБА_7 . Зазначену розмову він записав на власний диктофон. 04.06.2014 року та 05.06.2014 року йому телефонував ОСОБА_9 та запитував про прийняте ним рішення. 03.07.2014 року, за домовленістю з ОСОБА_8 , яка відбулась в телефонному режимі, він домовився про зустріч з ним в с. Війниця, Локачинського району, де він передав ОСОБА_8 3000 доларів США. Дана зустріч відбувалась під контролем працівників УСБУ у Волинській області. В телефонній розмові, що відбулася 04.07.2014 року між ним та ОСОБА_8 , останній запевнив, що вирішив його проблеми. В подальшому відбувались телефонні розмови між ним та ОСОБА_9 , і останній повідомляв про необхідність передачі їм ще 2000 доларів США. 14.08.2014 року, за пропозицією ОСОБА_8 , вони зустрілись на АЗС «WOG» в м. Володимир-Волинський, де він передав йому 2000 доларів США. Дана зустріч також відбувалась під контролем працівників УСБУ у Волинській області.

Під час проведення слідчого експерименту, свідок ОСОБА_12 вказав, що 03.06.2014 за попередньою домовленістю зустрічався з працівниками ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 орієнтовно о 13 год. 30 хв. біля виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, зазначивши місце зустрічі та продемонстрував, де стояв транспортний засіб, що стверджується відповідним протоколом (т. 3 а.с. 140-143);

Показаннями свідка ОСОБА_18 стверджується, що влітку 2014 року, ОСОБА_8 попросив познайомити його з ОСОБА_12 і він дав йому номер його телефону.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердив зустріч ОСОБА_12 з трьома особами біля приміщення Державної виконавчої служби в м. Луцьку.

Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_19 вказав, що проводив спостереження 03.06.2014 в ході якого бачив (засвідчував) зустріч чотирьох осіб, які розмовляли на ділові теми та вказав на обставини, за яких спостерігав за місцем, а саме внутрішнім двориком, що біля приміщення державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (т.3. а.с.136-139).

Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 .

Переглядом відеозапису проведення слідчих експериментів підтверджено законність проведення даних слідчих дій.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2014 року підтверджено, що останній впізнав ОСОБА_7 та повідомив, що він 03.06.2014 року підійшов до трьох осіб, які стояли біля автомобіля який знаходився поруч з виконавчою службою Луцького міського управління юстиції (т. 3 а.с.145-147);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.10.2014 року підтверджено, що свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_12 та повідомив, що саме він 03.06.2014 року знаходився за кермом автомобіля БМВ х5, який знаходився поруч з виконавчою службою Луцького міського управління юстиції) (т.3 а.с.148-150);

Згідно протоколу огляду від 07.09.2014 року, а саме оптичного диска DVD-R на якому наявний аудіо файл, який був наданий добровільно ОСОБА_12 , на ньому відображено розмову, яка відбувалась 03.06.2014 року між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , домовленість про зустріч вели ОСОБА_9 і ОСОБА_8 і останній повідомив, що ініціатором передачі коштів являвся ОСОБА_20 . А коли до них приєднався ОСОБА_7 , разом з ним продовжується обговорення питання щодо передачі коштів (т. 2 а.с. 167-171).

Відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом і приєднано до кримінального провадження цифровий диктофон чорного кольору марки «EDIC-mini Tiny16 A44» з наявним на ньому даним записом розмови, яка відбулась 03.06.2014 року біля виконавчої служби Луцького міського управління юстиції по вул. Винниченка, 27А, який наданий добровільно ОСОБА_12 в ході його допиту 15.10.2014 року (т.2 а.с. 178).

Даний доказ суд вважає допустимим та належним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 20.10.2011 року «Про офіційне тлумачення ст.. 62 Основного Закону» передбачено, що фактичні дані про скоєння злочину, чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшцукової діяльності уповноважених на те осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) звукозаписи. В цьому ж рішенні зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію, за винятком, передбаченого Законом.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому ч.2 ст.66 Кодексу, необхідно врахувати ініціативний або ситуативний характер дій фізичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

В свою чергу ОСОБА_12 робив записи як приватна особа для особистого користування, зокрема для захисту своїх інтересів від посягань посадових осіб працівників ГУ Міндоходів у Волинській області, які вимагали неправомірну вигоду за не перешкоджання у перетині державного кордону. А такі дії, слід вважати самозахистом від злочинних посягань, що не суперечить рішенню Конституційного суду України.

Враховуючи правову позицію викладену у вказаному рішенні Конституційного суду України суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 скористався своїм конституційним правом збирати ту чи іншу інформацію, зафіксував свої розмови з працівниками ГУ Міндоходів у Волинській області ситуативним чином, з метою захистити свої інтереси, при цьому не порушуючи їхніх прав, визначених ст. 32 Конституції України, а тому, зміст цих розмов може вважатися як доказ, здобутий законним шляхом, який може бути використаним судом при вирішенні справи по суті.

Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.(див. рішення від 05.02.2008 у справі «Раманаускас проти Литви» № 74420/01).

Протоколом огляду речей від 31.10.2014 року підтверджено проведення огляду оптичних дисків з інформацією ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ «Київстар», які були вилучені в ході тимчасового доступу до речей та документів 27.10.2014 року, в результаті якого встановлено, що на дисках розміщена інформація про вхідні та вихідні дзвінки абонента НОМЕР_3 ( ОСОБА_7 ) з зазначенням прив`язки до базових станцій, переглядом інформації щодо місцезнаходження абонента ОСОБА_7 в період часу 03.06.2014 року з 12 год. 59 хв. по 13 год. 30 хв. та встановлено, що вказаний абонент у вказаний період часу знаходився в зоні дії базових станцій за адресою м. Луцьк, вул. Словацького, 12 та м. Луцьк, вул. Винниченка, 67 тобто в районі місця розташування відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції);

Таким чином, зазначені докази спростовують заперечення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про їх зустріч з ОСОБА_12 та у вимаганні неправомірної вигоди в останнього.

Як ствердив свідок ОСОБА_12 03.07.2014 року в с. Війниця, Локачинського району, він передав ОСОБА_8 3000 доларів США, поклавши їх в коричневий чемодан, який знаходився в автомобілі.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив отримання ним 03.07.2014 року від ОСОБА_12 3000 доларів США.

Протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.07.2014 який містить розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (розмова 02.07.2014, 03.07.2014 та 04.07.2014), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (розмова 03.07.2014) містить розмови про домовлення щодо зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та розмова між ОСОБА_8 з ОСОБА_9 щодо того що ним отримано неправомірну вигоду від ОСОБА_12 (т. 4 а.с. 233-238);

Згідно протоколу про проведення негласних слідчих дій від 17.07.2014 року, в ході прослуховування аудіо файлів встановлено розмову між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка відбулась 03.07.2014 року о 19 год. 30 хв., тобто після отримання коштів від ОСОБА_12 , і ОСОБА_8 розповів ОСОБА_9 про зустріч з «порядним» чоловіком та отримання від нього «трьох скатів» та повідомив, що той ще два довезе та вони обговорили розподіл коштів (т. 4 а.с.233-238).

Протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 04.07.2014 зафіксовано факт зустрічі та розмов, які відбулись 03.07.2014 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та факт одержання ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США.

Протоколом за результатами проведення НСРД від 16.07.2014 року, яким підтверджується факт отримання ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди в сумі 3000 доларів США від ОСОБА_12 на перехресті в с. Війниця, Локачинського району та містить відеозапис зустрічі вказаних осіб та звукозапис їхньої розмови (т. 4 а.с.228-232);

Отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 14.08.2015 року підтверджено наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_12 підтверджується про передачу ним 2000 доларів США ОСОБА_8 на АЗС в м. Володимир-Волинський 14.08.2014 року.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав факт отримання ним зазначеної суми від ОСОБА_12 14.08.2014 року.

Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.08.2014 року, підтверджено вручення грошових коштів в сумі 2000 доларів США ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 193-199);

Протоколом за результатами проведення НСРД, а саме стенограмою розмови ОСОБА_9 із ОСОБА_12 (розмова за 14.08.2014 о 16 год. 57 хв.), ОСОБА_8 із ОСОБА_12 (розмова 14.08.2014 о 19 год. 21 хв.) та ОСОБА_8 з ОСОБА_9 (розмова за 14.08.2014 о 16 год. 59 хв., 14.08.2014 о 19 год. 01 хв., 14.08.2014 о 20 год. 35 хв.) підтверджено розмову між зазначеними особами, зустріч ОСОБА_9 з ОСОБА_12 та із ОСОБА_8 , домовленість щодо передачі неправомірної вигоди ОСОБА_12 та про отримання ОСОБА_8 такої неправомірної вигоди 14.08.2014року (т.4 а.с. 154, 218-223);

Протоколом огляду місця події від 14.08.2014 року підтверджено виявлення та вилучення в автомобілі ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 2000 доларів США та 26000 гривень, які були поміняні в ОСОБА_21 , а саме 2000 доларів США на 2000 тисячі доларів США іншими купюрами та 2000 тисячі доларів США були поміняні на 26000 гривень та на деяких з них виявлено видимі сліди нашарувань сторонньої речовини, яка світилась в ультрафіолетових променях (т. 2 а.с.210-216.).

Протоколом за результатами проведення НСРД, а саме стенограмою розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_21 (розмова 14.08.2014 о 19 год. 49 хв.), підтверджено розмову щодо прохання ОСОБА_8 здійснити обмін валюти в ОСОБА_21 (т. 4, а.с. 154, 223);

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні підтвердила факт обміну ОСОБА_8 14.08.2014 року в неї 2000 доларів США на 26000 гривень та ще 2000 доларів США на 2000 доларів США іншими купюрами.

Протоколом огляду грошових коштів добровільно виданих ОСОБА_21 від 15.08.2014 року підтверджено той факт, що грошові кошти, які в неї поміняв ОСОБА_8 , являються саме тими коштами, що вручались ОСОБА_12 , і які останній передав йому в якості неправомірної вигоди.

Відповідно до протоколу від 15.08.2014 року, ОСОБА_8 був затриманий після одержання шляхом вимагання від ОСОБА_12 неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США (т. 4 а.с. 46-49 ).

Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом підтверджується затримання ОСОБА_8 та вилучення у нього грошових коштів безпосередньо після вчинення ним злочину.

Протоколом за результатами проведення НСРД від 28.08.2014 року, яким підтверджується факт отримання ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США від ОСОБА_12 в ході розмови, що відбулась 14.08.2014 в м. Володимир-Волинський в автомобілі БМВ Х5, що належить ОСОБА_12 (т.4. а.с. 145-146).

Протоколами за результатами проведення НСРД від 29.08.2014 року та від 12.09.2014 року, в яких відтворюються телефонні розмови між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 щодо вимагання та отримання обвинуваченими неправомірної вигоди, домовленості про час та місце зустрічей та суми неправомірної вигоди (т. 4 а.с. 154-226);

Протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 15.08.2014 який фіксує факт зустрічі та розмов, які відбулись 14.08.2014 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 та вказаний протокол документує факт одержання ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США.

Таким чином, обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 всього тримано неправомірної вигоди від ОСОБА_12 в сумі 61 706,70 гривень.

Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_13 підтверджена наступними доказами.

13.08.2014 року, від ОСОБА_13 прийнята заява про вимагання в неї грошових коштів працівниками податкової служби (т.2. а.с. 157-158).

Показаннями свідка ОСОБА_13 стверджується, що 12.08.2014 року вона зустрілась з працівниками податкової служби з іменами ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які запропонували заплатити їм певну суму коштів за уникнення від відповідальності за незаконну діяльність, пов`язану з реалізацією нею тютюнових виробів. 13.08.2014 року вона зустрілась з ОСОБА_24 , де обговорили передачу коштів в сумі 2000 доларів США. 14.08.2014 року, за попередньою домовленістю, біля кафе «Фортеця», по вул. Устилузькій в м. Володимир-Волинський вона сіла в автомобіль, яким під`їхав ОСОБА_22 та передала йому 2000 доларів США, поклавши їх у коробку з-під мобільного телефону.

Згідно протоколів від 13.08.2014 року та від 14.08.2014 року, ОСОБА_13 було вручено аудіо-, відео записуючі пристрої для фіксації факту та змісту розмови, яка мала відбутись 13.08.2014 року та 14.08.2014 року. Дані заходи здійснювались на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області (т.2. а.с. 207, 209).

Протоколом огляду грошових коштів добровільно виданих ОСОБА_21 від 15.08.2014 (яким підтверджується той факт, що грошові кошти які, в неї поміняв ОСОБА_8 , являються саме тими коштами, що вручались ОСОБА_13 , і які остання передала йому в якості неправомірної вигоди (т.2 а.с. 185-186);

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 підтвердила факт обміну ОСОБА_8 14.08.2014 року в неї 2000 доларів США на 26000 гривень та ще 2000 доларів США на 2000 доларів США іншими купюрами;

Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 14.08.2014 року, ОСОБА_13 було вручено 2000 доларів США, які були оброблені препаратом «Промінь-1» для вручення їх службовим особам податкової міліції в якості неправомірної вигоди (т.2 а.с. 200-206).

Протоколом огляду місця події від 14.08.2014 підтверджується виявлення та вилучення в автомобілі ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 2000 доларів США та 26000 гривень, які були поміняні в ОСОБА_21 , а саме 2000 доларів США на 2000 тисячі доларів США іншими купюрами та 2000 тисячі доларів США були поміняні на 26000 гривень та на деяких з них виявлено видимі сліди нашарувань сторонньої речовини, яка світилась в ультрафіолетових променях світло-зеленим кольором. (т. 2 а.с.210-216).

Обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив факт отримання від ОСОБА_13 за попередньою домовленістю грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

Протоколом НСРД від 28.08.2014 року підтверджується факт вимагання ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США у ОСОБА_13 13.08.2014 року(т.4. а.с. 147-150).

Протоколом НСРД від 28.08.2014 року підтверджується факт отримання ОСОБА_8 грошових коштів в якості неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США у ОСОБА_13 14.08.2014 року (т.4. а.с. 146-147).

Протоколами за результатами проведення НСРД від 29.08.2014 та від 12.09.2014 в яких відтворюються телефонні розмови між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 щодо вимагання та отримання обвинуваченими неправомірної вигоди, домовленості про час та місце зустрічей та суми неправомірної вигоди; (Т. 4 а.с.154,212, 214, 217).

Згідно протоколу за результатами проведення НСРД, в ньому відтворено стенограми розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 (розмова 13.08.2014 о 10 год. 09 хв., 13.08.2014 о 15 год. 46 хв., та 13.08.2014 о 17 год. 02 хв., 14.08.2014 о 15 год.38 хв., 14.08.2014 о 19 год. 53 хв., 14.08.2014 о 20 год. 02 хв. та стенограма розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (розмова за 14.08.2014 о 16 год. 24 хв., 14.08.2014 о 20 год. 35 хв. та в інші години 14.08.2015), містить розмову між зазначеними особами про місце зустрічі та про передачу неправомірної вигоди ОСОБА_13 , а також розмову між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо того як слід забрати вказану неправомірну вигоду а також про її отримання; (Т.4 а.с.214, 217, 218, 220, 221, 224, 225)

Зміст розмов між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчать про обізнаність ОСОБА_9 про домовленість зустрічі з ОСОБА_13 та передачу нею грошових коштів.

Протоколом за результатами проведення НСРД від 29.08.2014 року в якому відтворено стенограму розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_21 (розмова 14.08.2014 о 19 год. 49 хв.), яка містить розмову щодо прохання ОСОБА_8 здійснити обмін валюти в ОСОБА_21 (Т.4 а.с.223).

Як стверджується протоколом за результатами проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 15.08.2014 він фіксує факт зустрічі та розмов, які відбулись 14.08.2014 між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 та вказаний протокол документує факт одержання ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США.

Як підтверджено протоколом одночасного допиту осіб від 21.08.2014 року між підозрюваним ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_13 , остання підтвердила вимагання та передачу нею грошових коштів працівникам податкової міліції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вимаганні та в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_15 підтверджена наступними доказами.

Протоколом-заявою ОСОБА_15 про вчинення кримінального правопорушення від 19.08.2014 року, згідно якої остання повідомила про вимагання в неї ОСОБА_9 неправомірної вигоди за не перешкоджання її діяльності по реалізації тютюнових виробів.

Показаннями ОСОБА_15 в судовому засіданні стверджується, що вона, за попередньою домовленістю передала ОСОБА_9 01та 04 серпня 2014 року по 350 доларів США.

Протоколом за результатами проведення НСРД, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - стенограма розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_15 (розмова за 04.08.2014), стенограма розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (розмова за 06.08.2014 о 15 год. 17 хв.) містить розмову між зазначеними особами про їх зустріч та про домовленість щодо передачі неправомірної вигоди та факт самої передачі ОСОБА_15 грошових коштів. (т. 4. а.с. 198-212).

Протоколами за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (стенограм розмов ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ) підтверджується, що ОСОБА_9 з ОСОБА_15 добре знайомий та намагається вирішити її проблеми при проведенні перевірки податковою інспекцією (т.4 а.с. 200-207).

Згідно стенограми розмови між ОСОБА_9 , який повідомляє ОСОБА_8 , що у ОСОБА_15 проблеми, з відповіді ОСОБА_8 вбачається, що йому відомо про сплату ОСОБА_15 300 доларів США. (т. 4 а.с.208).

Протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (стенограма розмови ОСОБА_9 ( НОМЕР_4 ) і ОСОБА_27 ( НОМЕР_5 ). Вказана розмова стосується того, що ОСОБА_9 росказує ОСОБА_27 про те що в ОСОБА_15 проводиться перевірка та просить ОСОБА_27 вирішити питання по такій перевірці. Вказані розмови підтверджують той факт що ОСОБА_9 отримував від ОСОБА_15 неправомірну вигоду, так як просить за неї в ОСОБА_27 вирішити питання щодо проведення в неї перевірки (яка проводиться Львівською податковою) (т. 4 а.с. 245).

Протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стверджується, що 04.08.2014 року відбулась зустріч ОСОБА_9 та ОСОБА_15 на АЗС «ОККО» (т. 4,а.с. 198-199).

Разом з тим, суд вважає, що передача ОСОБА_15 ОСОБА_9 разово незаконної вигоди в сумі 1000 доларів США не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а тому даний епізод з обвинувачення ОСОБА_9 виключається.

ОСОБА_7 також обвинувачується в тому, що він перебуваючи на посаді оперуповноваженого відділення боротьби з незаконним обігом підакцизних товарів відділу податкової міліції Ковельського МДПІ ДПА у Волинській області будучи службовою особою отримав хабар на значну суму в розмірі 9 500 доларів США , що відповідно до офіційного курсу Нацбанку станом на 01.03.2013 року склало 75 933 грн. 50 коп., за невжиття заходів з припинення незаконної діяльності щодо реалізації тютюнових виробів від ОСОБА_15 в період з лютого 2010 по березень 2013 року.

По даному епізоду ОСОБА_7 обвинувачується за ч.3 ст.368 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення).

На підтвердження вини ОСОБА_7 у даному злочині обвинувачення посилається на протокол - заяву ОСОБА_15 про вчинення злочину, протокол її допиту в ході судового засідання.

Однак, суд вважає, що дані докази не є достатніми на підтвердження вини ОСОБА_7 у даному злочині.

Зокрема, протокол - заява ОСОБА_15 щодо вчинення ОСОБА_7 правопорушення в 2010 2013 роках була нею подана до правоохоронних органів лише 20.08.2014 року.

В ході судового засідання свідки ОСОБА_28 чоловік заявниці та син заявниці ОСОБА_29 факту передачі коштів ОСОБА_7 не підтвердили.

Судом встановлено, що в 2011 та 2013 роках ОСОБА_15 займалась незаконним виготовленням алкогольних напоїв та збутом тютюнових виробів без встановлених марок акцизного збору, що підтверджено вироками Ковельського міськрайонного суду від 03.11.2011 року та 08.07.2013 року.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді від 17.05.2013 року проводився обшук в ОСОБА_15 з метою виявлення незаконних підакцизних товарів. В ході судового розгляду свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 ствердили, що при здійсненні даного обшуку ОСОБА_15 висловлювала погрози на адресу ОСОБА_7 помсти за притягення її до відповідальності.

Будь яких об`єктивних доказів на отримання ОСОБА_7 грошових коштів від ОСОБА_15 стороною обвинувачення не надано.

Судом також встановлено, що саме ОСОБА_7 являвся ініціатором притягнення ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності за незаконну торгівлю підакцизними товарами.

А тому за ч.3 ст.368 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) ОСОБА_7 підлягає виправданню за недоведеністю його вини.

Також ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, займаючи посаду начальника відділення протидії незаконному обігу підакцизних товарів відділу податкової міліції Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції, будучи представником влади та службовою особою правоохоронного органу, при відсутності ухвали слідчого судді на проведення обшуку в підсобних приміщеннях, розташованих в подвір`ї житлового будинку за адресою : АДРЕСА_6 , 22.05.2013 року, без згоди власника приміщення ОСОБА_16 , за допомогою металевого лома зірвав скобу для замка на вхідних дверях до підсобного приміщення, в порушення передбаченого законом порядку та вимог ст.ст. 13, 233 КПК України, за відсутності невідкладних випадків, проник до володіння ОСОБА_16 , де провівши незаконний обшук вилучив тютюнові вироби, які там зберігались, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України.

Дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду від 17.05.2013 року проводився обшук житлового приміщення що знаходиться за адресою АДРЕСА_7 з метою виявлення незаконного виготовлення, зберігання та збуту підакцизних товарів. Як вбачається з мотивувальної частини даної ухвали, що дозвіл був даний на проведення обшуку в нежитловому приміщенні за даною адресою.

Як свідчить протокол обшуку від 22.05.2013 року в підсобному приміщенні за даною адресою було виявлено тютюнові вироби без акцизних марок і даний протокол був складений ОСОБА_8 (т. 5 а.с. 85-89).

В судовому засіданні встановлено, що тютюнові вироби зберігались саме в тому приміщенні в яке, як стверджує обвинувачення незаконно проник та проводив обшук ОСОБА_7 . Від присутньої під час огляду ОСОБА_15 зауважень щодо неналежності даного підсобного приміщення не надходило.

Заява від ОСОБА_33 про проведення незаконного обшуку в належному йому нежитловому приміщенні та вилучення тютюнових виробів поступила до правоохоронних органів 18.09.2013 року тобто після спливу чотирьох місяців з моменту проведення обшуку. (т.5. а.с.31).

При цьому як свідчить дана заява, в ній не вказувалось конкретно на ОСОБА_7 як на особу, яка незаконно проводила обшук.

Огляд місця події проводився після спливу 4 місяців, тобто 30.09.2013 року, про що свідчить відповідний протокол, і під час зазначеної слідчої дії було виявлено пошкодження металевої обивки дверей у виді механічних слідів давлення. (т.5. а.с. 41-54).

Однак, в судовому засіданні жоден із учасників проведення обшуку не підтвердив заподіяння зазначених пошкоджень саме ОСОБА_7 ..

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні стверджується, що він був присутній при початку проведення обшуку та погодився відчинити належний йому гараж, давши ключ ОСОБА_15 від а сам пішов у власних справах. Через два тижні виявив, що замок на підсобному приміщенні розбитий. ОСОБА_15 повідомила, що замок зламалим працівники податкової міліції і вилучили знього цигарки, які там зберігалися. Дане приміщення він передав у користування своїй знайомій разом з ключем від нього. Будь-якої шкоди в результаті проникнення до даного приміщення йому не завдано.

Свідок ОСОБА_34 та ОСОБА_35 ствердили, що під час обшуку, ОСОБА_15 не заперечувала, що дане приміщення належить не їй, а іншим особам, і в даному приміщенні були виявлені підакцизні товари тютюнові вироби.

Як встановлено, що на дане приміщення відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право ОСОБА_16 власності на нього, або користування ним.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні підтвердила, що даним приміщенням користувалась вона та зберігала там тютюнові вироби.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого, слідчого відділу прокуратури області від 31.10.2013 року, було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб податкової міліції ДФС у Волинській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Постанова про скасування даної постанови була прийнята 10.10.2014 року, що є порушенням ч. 5 ст. 284 КПК України.

У зв`язу з недоведеністю винуватості ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, він підлягає виправданню за ч. 2 ст. 162 КК України.

Аналізуючи досліджені докази, отримані в результаті негласних слідчих дій та надаючи правову оцінку посиланням обвинувачених та їх захисників на недопустимість доказів, оскільки вони були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини та в порушення вимог, передбачених кримінальним процесуальним кодексом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 98 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила неможливо отримати в інший спосіб.

Судом враховано, що дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, тимчасового доступу до речей та документів та їх вилучення, спостереження за особою і місцем, вручення технічних засобів проводились на підставі ухвал слідчого судді.

Доводи захисту про відсутність в матеріалах справи ухвал слідчого судді апеляційного суду Волинської області, на підставі яких давався дозвіл на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій ухвали зазначені за відповідним номером та датою, а їх зміст є засекреченою інформацією.

Судом також встановлено що фіксація та документування злочинної діяльності обвинувачених здійснювалась у відповідності до вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Суд також визнав правомірним застосування ОСОБА_12 з власної ініціативи диктофону, який разом з аудіозаписами на ньому визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Даючи повну і всебічну оцінку доказам у справі, суд визнає їх належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Суд також переконався, що провадження в цілому і зокрема, спосіб отримання доказів був справедливим та не спричинив порушення прав обвинувачених.

Зібрані у справі докази узгоджуються між собою.

На підставі оцінених доказів, судом встановлено, що обвинувачені як працівники податкової міліції, здійснюючи контроль за незаконною торгівлею товарами підакцизної групи тютюновими виробами, створили такі умови для ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , за яких останні змушені були діяти, з метою запобігання негативних наслідків, а саме, передавати грошові кошти за безперешкодне здійснення ними своєї діяльності. А тому, в їх діях є ознаки вимагання.

Своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третіх осіб за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

Дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третіх осіб за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з вимаганням кваліфікуються за ч. 3 ст. 368 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинений ними злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинувачених - відсутні.

Суд враховує особи обвинувачених, а саме, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, характеризуються позитивно.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 призначається покарання виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом приймається до уваги роль кожного з обвинувачених в даних злочинах та кількість епізодів злочинної діяльності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання в межах санкції статті, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності - у виді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування до них ст. 69 та ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Під час судового слідства судом не встановлено майна, яке б підлягало спеціальній конфіскації в розумінні ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених ст. 54 КК України.

Судові витрати по справі в розмірі 2 432 грн. 82 коп. за проведення експертиз підлягають стягненню з обвиунувачених в рівних частинах.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370,374, 484 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавлення права обіймати посади в проавоохоронних органах строком на 2 (два) роки з конфіскацією всього майна, що є його власністю та без спеціальної конфіскації.

На піставі ст. 54 КК України ОСОБА_7 позбавити спеціального звання «майор податкової міліції».

ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162 КК України та ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення) виправдати за недоведеністю винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_7 строк відбування покарання час знаходження під вартою з 26 серпня по 28 серпня 2014 року.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього майна, що є його власностю та без спеціальної конфіскації.

На піставі ст. 54 КК України ОСОБА_8 позбавити спеціального звання «старший лейтенант податкової міліції».

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього майна що є його власностю та без спеціальної конфіскації.

На піставі ст. 54 КК України ОСОБА_9 позбавити спеціального звання «майор податкової міліції».

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в користь держави по 810,94 грн. з кожного за проведення експертиз.

Речові докази по справі: оптиний диск з наявним на ньому написом «03062014» ; цифровий диктофон чорного кольору з наявним; оптичні диски DVD-R з розміщеною на них інформацією про вхідні та вихідні дзвінки з зазначенням прив`язки до базових станцій; блокнот з написом податкова міліція; блокнот бурдового кольору; блокнот зеленого кольору; блокнот чорного кольору; два аркуші паперу з рукописними написами прізвищ, імен та по батькові осіб та їх анкетних даних; три аркуші паперу із таблицею даних зїзду та виїзду з зони митного контролю; оболонку із сім карти оператора Life, дві банківські картки Приватбанк; флеш накопичувач на 8 гб., флеш накопичувач чорного кольору; спецзасіб наручники; зарядний пристрій до телефону; мобільний телефон марки Nokia1280 з сім картою оператора діджус, мобільний телефон марки Nokia 1011 з сім картою оператора мобільного зв`язку, мобільний телефон марки айфон з сім картою мобільного зв`язку мтс, мобльний телефон марки самсунг Є1202 з двома сім картами лайф, коробку з під телефону нокіа, в якій знаходиться адаптер, мікро сд, шнур та інструкція, частину бинту, зі змивом з долонної поверхні та пальців правої та лівої руки ОСОБА_8 , контрольний зв`язок спецзасобу промінь1, контрольний зв`язок частини чистого бинту; оптичні диски №74, 73 від 18.08.2014 року, №158 від 29.08.2014 року, №50 від 04.07.2014 року, №135 від 17.07.2014 року, № 160 від 18.09.2014 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, номіналом по 100 доларів США, грошові кошти в загальній сумі 2 400 грн, а саме 2 купюри номіналом по 500, 2 купюри номіналом 100 грн, 15 купюр номіналом 200 грн., грошові кошти в сумі 2 000 доларів США номіналом по 100 доларів США, грошові кошти в сумі 200 грн., грошові кошти в сумі 1 073 грн., грошові кошти в сумі 26 000 грн., а саме 200 купюр номанілом по 100 грн, 100 купюр номаніалом 50 грн, 2 купюри номіналом 500 грн. передати УСБУ у Волинській області.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1