В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007452 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 22.05.2015 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, прийшла до магазину «Фуршет», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 15, для придбання товару. В подальшому, ОСОБА_4 , цього ж дня приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи у торгівельному залі вказаного магазину, в неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ДП «Рітейл Центр»,

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , попередньо зваживши в кондитерському відділі магазину цукерки «Шоколадна ніч» АВК, вагою 0,304 кг, код 924171, цукерки «Шерідан з шоколадним смаком», вагою 0,510 кг, код 303989, цукерки «Горішки для Попелюшки», вагою 0,420 кг, код 618953 та перебуваючи у відділі побутової хімії магазину, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає зі сторонніх осіб, поклала вказані цукерки до своєї жіночої сумки, яку мала при собі.
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, так само, попередньо взявши з полиць магазину олію соняшникову рафіновану «Фуршет», масою нетто 920 г, об`ємом 1 л, код 209, засіб від комарів - електрофумігатор та рідину до нього «PICNIC FAMILY», код 022, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає зі сторонніх осіб, не усвідомлюючи, що в магазині ведеться відеоспостереження, таємно викрала вказане майно, поклавши вказаний товар з кошика до своєї жіночої сумки, яку мала при собі.
Після цього ОСОБА_4 направилася до виходу з магазину, однак виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогла цього зробити з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівником охорони магазину при виході з приміщення магазину. Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 намагалася спричинити ДП «Рітейл Центр» матеріального збитку на суму 142 гривні 00 копійок.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 22.05.2015 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи в магазині «Фуршет», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 15, вона намагалась таємно викрасти цукерки, олію побутову хімію та засіб від москітів, які сховала у своїй сумці але виходячи з магазину була затримана працівниками охорони. Також додала, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка незаміжня, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі, проте з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинувачену обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні цукерки «Шоколадна ніч» АВК, вагою 0,304 кг, код 924171, цукерки «Шерідан з шоколадним смаком», вагою 0,510 кг, код 303989, цукерки «Горішки для Попелюшки», вагою 0,420 кг, код 618953, олію соняшникову рафіновану «Фуршет», масою нетто 920 г, об`ємом 1 л, код 209, засіб від комарів електрофумігатор, рідину до нього «PICNIC FAMILY», код 022 - залишити у володінні ДП «Рітейл Центр».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: