Провадження № 1-кп/161/871/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 29 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000402, що надійшов з прокуратури Волинської області 17.12.2015 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого начальником Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст.ст. 369-2 ч.2, 15 ч.2, 369-2 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно наказу Державної реєстраційної служби України №604/к від 30.12.2011 призначений на посаду начальника реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області.

Так, відповідно до п.п. 2.1.17, 2.1.18, 2.1.29, 2.1.30 посадової інструкції начальника реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, затвердженої 21.07.2013 начальником реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області, на обвинуваченого покладались права та обов`язки, зокрема, здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до закону; надання інформації про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження відповідно до закону; організація, спрямовання і контроль роботи служби відповідно до планів роботи, заходів та доручень; розподілення обов`язків між працівниками та визначення їх повноважень.

В свою чергу, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, не маючи повноважень вчиняти дії з використанням наданої влади чи службового становища в інтересах інших осіб, однак, маючи можливість вплинути на прийняття відповідного рішення вказаною службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в період часу з 19 жовтня по 02 листопада 2015 року висловив пропозицію приватному підприємцю ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди у вигляді карток на пальне марки А-92 в кількості 100 штук, по 20 літрів кожна, всього на загальну суму 39 980 гривень, за вплив на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави, рішення про проведення державної реєстрації права власності на магазин продовольчих товарів А НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , а після згоди ОСОБА_6 із висловленим ОСОБА_5 проханням, останній прийняв пропозицію від ОСОБА_6 на отримання неправомірної вигоди за такий вплив, та пообіцяв його здійснити за надання зазначеної неправомірної вигоди.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 19.10.2015, перебуваючи в приміщенні реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, за адресою: м.Луцьк, вул.Січова, 22а, під час особистого прийому ПП ОСОБА_6 з приводу проведення державної реєстрації права власності на магазин продовольчих товарів, повідомив, що дані матеріали знаходяться на розгляді в реєстраційній службі Луцького міського управління юстиції, однак провести реєстрацію не можливо за відсутності на те визначених законодавством підстав.

Разом з тим, 19.10.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 за № 25363263 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на магазин продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 на підставі ч.2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому, ОСОБА_5 , з метою подальшого збагачення та отримання неправомірної вигоди, запропонував ОСОБА_6 вплинути на позитивне прийняття рішення в його інтересах за умови, якщо від нього одержить грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, в якості неправомірної вигоди.

В подальшому приватний підприємець ОСОБА_6 вирішив погодитися з пропозицією ОСОБА_5 про надання йому грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, в якості неправомірної вигоди, за вплив на прийняття рішення службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо здійснення державної реєстрації права власності на належний йому магазин продовольчих товарів.

22 жовтня 2015 року в м. Луцьку ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з приватним підприємцем ОСОБА_6 , діючи умисно та продовжуючи свої злочинні дії, стійко направленні на зловживання впливом з метою отримання неправомірної вигоди, висловив незаконне прохання останньому про надання йому неправомірної вигоди не у вигляді грошових коштів, а у вигляді карток на 2 000 літрів пального. При цьому, в ході вищевказаної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , щоб той обов`язково наступного дня повторно здав той самий пакет документів, у центр надання адміністративних послуг в м.Луцьку.

Після згоди ОСОБА_6 із висловленим ОСОБА_5 проханням, останній прийняв вищевказану пропозицію отримання неправомірної вигоди у вигляді карток на 2 000 літрів пального від ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо здійснення державної реєстрації права власності на належний ОСОБА_6 вищевказаний магазин продовольчих товарів, а також пообіцяв ОСОБА_6 за одержання неправомірної вигоди здійснити такий вплив.

Крім цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи відсутність у нього безпосередньо повноважень на вчинення в інтересах ОСОБА_6 дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки з 26.10.2015 перебував на листку непрацездатності, в зв`язку із хворобою, перебуваючи за межами Волинської області, у період часу з 30 жовтня по 02 листопада 2015 року, в ході телефонних розмов з ОСОБА_6 , пообіцяв останньому за надання вищезазначеної неправомірної вигоди через знайомого ОСОБА_8 здійснити вплив на прийняття рішення державним реєстратором реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_6 .

Умисні дії ОСОБА_5 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст.369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянці здійснити цей вплив за надання такої неправомірної вигоди.
Крім того, 27.10.2015 приватний підприємець ОСОБА_6 повторно подав заяву та той самий пакет документів без коригувань у «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» Луцької міської ради про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яка 28.10.2015 надійшла для розгляду до реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції. В той же день, працівник реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_9 повідомила про це по телефону ОСОБА_5 , який дав вказівку передати вказану справу для виконання головному спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_5 , перебуваючи з 26.10.2015 на листку непрацездатності, у зв`язку із хворобою, не маючи повноважень вчиняти дії з використанням наданої влади чи службового становища в інтересах ОСОБА_6 , однак, маючи можливість вплинути на прийняття відповідного рішення вказаною службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в період з 28 по 30 жовтня 2015 року неодноразово телефонував на мобільний телефон до державного реєстратора ОСОБА_7 та наголошував останньому на необхідності проведення реєстрації права власності на магазин, що належить приватному підприємцю ОСОБА_6 .

Після цього обвинувачений, в період з 30 жовтня по 02 листопада 2015 року, усвідомлюючи відсутність у нього службових повноважень, в ході телефонних розмов з ОСОБА_6 повідомив останньому, що неправомірну вигоду для нього необхідно передати через його знайомого ОСОБА_8 .

В зв`язку з чим, 02.11.2015 року близько 15.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщення відділення ПАТ "АВАНТ-БАНК", що за адресою: м.Луцьк, пр.Волі, 35, на яке вказав йому попередньо у ході телефонних розмов сам обвинувачений, передав через керуючого даним відділенням ОСОБА_8 100 карток на пальне марки А-92 на 2000 літрів, що в грошовому еквіваленті відповідно до квитанції № 1595 та видаткової накладної № 192341 від 23.10.2015 становить 39 980 гривень, в якості неправомірної вигоди для подальшої передачі ОСОБА_5 , за вплив ним на прийняття рішення ОСОБА_7 , тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у вигляді реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_6 .

Однак, отримати передані йому картки на пальне в якості неправомірної вигоди ОСОБА_5 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки гр. ОСОБА_8 під час передачі зазначених карток на пальне, був викритий працівниками правоохоронних органів.

Умисні дії ОСОБА_5 по даному епізоду кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.369-2 КК України, як вчинення усіх дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в вчиненні інкримінованих правопорушеньвизнав повністю. Суду дав показання, що дійсно, працюючи на посаді начальника реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області з 30.12.2011, будучи службовою особою, при вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний період вчинив дії, спрямовані на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, зокрема, співробітником відділу реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо безперешкодної реєстрації права власності на магазин продовольчих товарів, належний гр. ОСОБА_6 , що АДРЕСА_2 .

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_10 , його винність в одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянці здійснити цей вплив за надання такої неправомірної вигоди, а також у вчиненні усіх дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, одружений, на його утриманні знаходиться одна малолітня дитина ОСОБА_11 , 2006 року народження, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.ст. 369-2 ч.2, 15 ч.2, 369-2 ч.2, 70 ч.1 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, на думку суду, згідно ст. 374 ч.4 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, обрані ухвалами суду від 24.11.2015, відносно ОСОБА_5 , зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та відсторонення від займаної посади, слід скасувати.

Речові докази, згідно ч.9 ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві, при матеріалах кримінального провадження, передати в дохід держави та знищити.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 369-2 ч.2, 15 ч.2, 369-2 ч.2 КК України, призначивши покарання:

-за ст. 369-2 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-за ст.ст. 15 ч.2, 369-2 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:
-магнітні карти на пальне «WOG», номіналом 20 л, в кількості 100 шт., що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів СУ ГУНП у Волинській області, згідно квитанції №003027 від 14.12.2015 конфіскувати в дохід держави;

-штани та сорочку, що передані в камеру схову речових доказів СУ ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_8 ;

-змиви з рук, контрольні зразки бинтів та спецпрепарату, що знаходяться у камері схову речових доказів СУ ГУНП у Волинській області знищити;

-копії документів, вилучені на підставі постанови про витребування документів від 30.10.2015 залишити при матеріалах кримінального провадження;

-свідоцтво на право власності на нерухоме майно та витяг з ЄДР речових прав на нерухоме майно, що за адресою: АДРЕСА_2 залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_6 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави 460 (чотириста шістдесят) грн. 80 (вісімдесят) коп. судових витрат у справі за проведення судової експертизи спеціальних хімічних речовин.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обрані ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2015 відносно ОСОБА_5 , зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відсторонення від посади начальника Реєстраційної служи Луцького міського управління юстиції у Волинській області скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: