Справа №705/4991/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року м. Умань суд Черкаської області
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горошине Семенівського району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 20.06.2015, приблизно о 15 годині 00 хв., перебуваючи поблизу будинку № 9 по провулку І.Богуна м. Умані Черкаської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з власної необережності, внаслідок злочинної самовпевненості, свідомо припускаючи, що від його дій не настануть негативні наслідки, а саме: смерть ОСОБА_6 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в проекцію кута нижньої щелепи справа, в результаті чого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав правою скронево-потиличною ділянкою голови на рівну асфальтобетонну поверхню та отримав при цьому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток черепа з крововиливом під м`які, тверді мозкові оболонки та і речовину головного мозку, що в своєму перебігу ускладнились набубнявінням та забоєм-розмізченням головного мозку, які носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та від яких настала смерть потерпілого, а також тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці основи лівої кисті по тильній поверхні, садна в проекції 1-3 поперекових хребців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_6 .
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні наведеного вище суспільно небезпечного діяння, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються часу, місця, способу, мотиву, наслідків кримінального правопорушення, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, сказав, що розкаюється у вчиненому, про вчинене жалкує, просив не карати його суворо, зазначивши, що може виправитися без позбавлення його волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду показав, що дійсно між ним та ОСОБА_7 , якого він раніше не знав, 20.06.2015 неподалік будинку АДРЕСА_3 , відбулася сварка, ініціатором якої був померлий, який кидався на нього та його співмешканку ОСОБА_8 , лаявся на їх адресу, висловлював погрози, махав руками. Реагуючи на таку поведінку, з метою захистити себе і жінку, він рукою один раз «штовхнув» ОСОБА_6 в область шиї. У результаті цього останній впав назад. Потім ОСОБА_6 почав рухатися, підніматися, тому він із жінкою пішов з місця події, думаючи, що з тим чоловіком все буде добре. Заподіювати смерть ОСОБА_6 він не хотів.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу ОСОБА_3 , оцінивши фактичні обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище діяння доведена.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який характеризується настанням смерті людини; особу обвинуваченого, який не працює, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не стоїть, за місцем проживання характеризується формально позитивно, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, утримуючи її та її дитину; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в суді не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 119 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нового злочину. Суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та про можливість застосування до нього положень статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і встановивши йому іспитовий строк. При цьому суд вважає необхідним, для забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час іспитового строку, покласти на нього обов`язки, що передбачені пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України.
Строк дії обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу домашнього арешту закінчився. Прокурор клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суду не подавав.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягали б стягненню з обвинуваченого, відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпіла ОСОБА_9 не заявляла.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців, та на підставі статті 76 КК України покласти на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: поліетиленовий пакет експертної служби № 1977362, в якому перебуває чоловіча теніска, чоловічі кросівки «restime», чоловічі штани «Найк», чоловічі шкарпетки, чоловічі труси, вилучені під час огляду трупа ОСОБА_6 21.06.2015, передані на зберігання до камери схову Уманського МВ УМВС України в Черкаській області (квитанція № 396), знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий-суддя ОСОБА_1