Справа № 139/878/15-к

В И Р О К
12 листопада 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 1 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5

ОСОБА_3 09 липня 2015 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшла до кімнати будинку в якій проживала ОСОБА_5 , де на вікні побачила банківську картку «Авальбанк», яку таємно викрала та в подальшому цього ж дня близько 19 години, із вказаної картки, що належить ОСОБА_5 за допомогою банкоматів «Авальбанк» та ПриватБанк» зняла кошти в сумі 2500 гривень, тобто викрала, чим завдала матеріального збитку ОСОБА_5 на вищевказану суму.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину, пояснивши, що дійсно 9 липня 2015 року перебуваючи в будинку ОСОБА_6 викрала звідти банківську картку «Авальбанк», на якій був приклеєний код, з якої пізніше, того ж дня, зняла кошти в сумі 2500 гривень. Тепер в своїх діях щиро кається. Докази її вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в липні 2015 року виявила пропажу картки. Звернулась до Мурованокуриловецьке відділення «ПриватБанку», де з відео фіксації банкомату було встановлено, що гроші з її карткового рахунку зняла обвинувачена. Зазначила, що на даний час до обвинуваченої претензій немає, оскільки остання відшкодувала їй спричинену злочином шкоду. Просила суворо її не карати та не позбавляти волі.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачену. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченою не є складним, є одноепізодним, обвинувачена не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявила суду, злочин вчинений нею відповідно до пред`явленої підозри, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченої з цього питання. Обвинувачена визнає вину повністю, фактичні обставини справи не оспорює, цивільний позов по справі не заявлявся. Потерпілою та прокурором фактичні обставини справи не оспорені.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 09 липня 2015 року вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці її дії кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима (а.к.п.36), по місцю проживання характеризується з позитивної сторони (а.к.п.40), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.37).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, а також і те, що потерпіла не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого, її щиросердечне каяття, вчинення злочину вперше, відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілої, яка просила обвинувачену суворо не карати, майновий стан обвинуваченої, яка ніде не працює, суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано її діяння буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженою так і іншими особами.
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат у справі немає.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручати засудженому і прокурору.

Суддя :