АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1584/15 Справа № 208/8384/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на сукупність встановлених в ході розгляду клопотання обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність постійного місця роботи, наявність зареєстрованого місця проживання, наявність утриманців, участь у антитерористичній операції на сході України, та прийшов до висновку, що при розгляді клопотання слідчого, прокурор довів обставини, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені п.3 цієї статті.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що слідчим суддею не надано правову оцінку таким обставинам, як неодноразове притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності у минулому, що характеризує його репутацію, як негативну, а також відсутність у нього постійного місця роботи, що призвело до неправильної оцінки всіх фактичних обставин та постановлення незаконної ухвали про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В ході судового засідання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які в силу ч.4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та від п`яти до восьми і, відповідно до вказаної норми КПК України, до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилання ОСОБА_9 на те, що у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина не підтверджується жодними документами, рівно як і його ствердження про начебто участь у антитерористичній операції на сході України. Враховуючи вищезазначене, підозрюваний ОСОБА_9 матиме можливість залишити місце свого фактичного проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі і проти власності, за скоєння яких він вже відбував покарання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді; захисника та підозрюваного, які просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 22 травня 2015 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001024 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

12 листопада 2015 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні, частково його задовольнив, та підозрюваному було обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Однак, таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає необґрунтованимз наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На думку колегії суддів, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 слідчий суддя не взяв до уваги ті обставини, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, за місцем своєї реєстрації не проживає, крім того, останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати, оскільки її не можливо визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою, а клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 задовольнити.
Розглядаючи клопотання слідчого, на думку колегії суддів, щодо ОСОБА_9 є обґрунтована підозра у вчиненні ним тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, що ОСОБА_9 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні, а доводи апеляційної скарги прокурора стосовно істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції знайшли своє підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду.

Застосовуючи виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного,дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4