Провадження № 1-кп/702/64/13
Справа № 702/1104/13-к
У Х В А Л А

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

про відмову в затверджені угоди про примирення

30 серпня 2013 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Мусіч Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/64/13 у справі № 702/1104/13-к про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю прокурора : Бебешка М.М.

потерпілого: ОСОБА_2

обвинуваченого : ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 14 липня 2013 року, близько 16 години, знаходячись на присадибній земельній ділянці ОСОБА_2, що розташована по вул. Матросова, 11 с. Нове Місто Монастирищенського району Черкаської області, під час суперечки з останнім, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс два удари кулаком в область обличчя потерпілому спричинивши ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва без зміщення відламків, які згідно висновку СМЕ № 452/416 від 30.07.2013 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, за обвинувальним актом.

13 серпня 2013 року у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1, укладено Угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним на підставі ст. ст. 468-469 КПК України, яка ними підписана, відповідно до якої ці сторони кримінального провадження домовились про примирення між Потерпілим та Підозрюваним у порядку передбаченому п. 1 ст. 468 КПК України та констатували, що Підозрюваний ОСОБА_1 14 липня 2013 року, близько 16 години, знаходячись на присадибній земельній ділянці ОСОБА_2, що розташована по вул. Матросова, 11 с. Нове Місто Монастирищенського району Черкаської області, під час суперечки з останнім, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс два удари кулаком в область обличчя потерпілому спричинивши ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва без зміщення відламків, які згідно висновку СМЕ № 452/416 від 30.07.2013 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривали розлад здоровя. Цим самим Підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. 1. Підозрюваний підтверджуючи факти, викладені в п.1 цієї угоди, заявляє про повне беззаперечне визнання своєї вини в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні № 0000411. 2. Потерпілий підтверджує факт відшкодування Підозрюваним на день прийняття цієї угоди матеріальної шкоди завданої правопорушенням. 3. Потерпілий заявляє, що з моменту підписання цієї угоди про Примирення не матиме жодних майнових та моральних претензій до Підозрюваного з приводу відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в обсязі підозри у кримінальному провадженні № 0000411. 4. Сторонами узгоджене питання щодо покарання Підозрюваного за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та як Потерпілий так і Підозрюваний згодні на призначення покарання підозрюваному у виді 1 року обмеженні волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням. 5. Сторони ознайомлені з процесуальними наслідками укладання цієї Угоди про примирення: а) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження в праві оскарження вироку в апеляційному (ст. 394 КПК України) й касаційному (ст. 424 КПК України) порядку та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 1 п. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він, має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов'язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. б) для потерпілого - обмеження в праві оскарження вироку в апеляційному (ст. 394 КПК України) й касаційному (ст.424 КІІК України) порядку та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Судом зясовано у потерпілого та обвинуваченого, чи розуміють вони наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним у відповідності до ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, а саме: в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Його рішення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Проти затвердження угоди про примирення не заперечує. Однак, крім цього також показав суду, що обвинувачений на сьогоднішній день з ним не розрахувався і те, що угода була ним підписана не 13.08.2013 року а 05.08.2013 року. Обвинувачений повинен був з ним розрахуватися протягом неділі, але не зробив цього.

Обвинувачений ОСОБА_1 пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, а саме: в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу. Його рішення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Йому зрозумілий характер обвинувачення та те, що відносно нього буде обрана міра покарання у виді одного року обмеження волі із випробуванням. Проти затвердження угоди про примирення не заперечує.

Прокурор вважає, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним підлягає затвердженню.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вважає, що угода не підлягає затвердженню, оскільки має місце п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, а саме існують обгрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним і сторони не примирилися, з огляду на заперечення потерпілим факту відшкодування збитків обвинуваченим, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання прокурора про затвердження угоди про примирення відмовити, судове провадження продовжити в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370, 373-374, 394, 468-474 КПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 13 серпня 2013 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Судове провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мазай