У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР Міжрегіонального головного управління Міндоходів - ЦО з обслуговування великих платників ОСОБА_2 , погоджене зі прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0000018, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 ч. 2 ст. 364 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до документів, з вилученням оригіналів документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- договір кредитної лінії №2, укладений між АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з усіма додатками до нього; платіжні доручення щодо сплати кредитного боргу; кредитну справу АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; документи щодо здійснення судово-претензійної роботи по поверненню коштів від АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Обґрунтовував своє клопотання посиланням на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань МГУ Міндоходів - ЦО з обслуговування ВП розслідується кримінальне провадження №0000018 внесене до ЄРДР 23 листопада 2012 року, за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах службовими особами АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК Україна.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що згідно з даними акту № 311/50-1/19359904 від 17.08.2012 року документальної позапланової перевірки Акціонерного комерційного банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) МФО НОМЕР_3 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.03.2012 року службові особи АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порушення пп.3.1.1 п. 3.1. ст. 3, пп. 7.3.1. п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», пп.12.1.1 п.12.1 ст. 12 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», абзацу 6 п.6 підрозділу 4 Перехідних положень та п.145.1 ст.145, п.146.2 ст.146 Податкового кодексу України умисно занизили податок на прибуток на суму 17 659 226 грн., занизили податок на додану вартість на суму 8 461 317 грн., що призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 26 420 543 грн.
Слідчим встановлено, що службовими особами АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в порушення п.3.1.1 п.3.1 ст.7, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про ПДВ» не були нараховані у березні 2010 року податкові зобов`язання на вартість списаної з балансу нежитлової будівлі вартістю 40 996 385,09 грн. Сума заниження ПДВ становить 8 199 277 грн. відповідно до акту перевірки № 311/50-1/19359904 від 17.08.2012 року.
Так, під час слідства встановлено, що 05.03.2010 року відбулося списання з балансу основних засобів на загальну суму 42 146 756,59 грн., а саме - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , попереднім власником якої було підприємство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Крім того, під досудового розслідування було встановлено, що між АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було укладено договір кредитної лінії №2 від 14.06.2007 року, відповідно до якого нотаріусом було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , борг по зазначеному договору АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перед ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » становить 6 591 315,91 доларів США.
Згідно з умовами договору нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , не підлягало продажу до повного погашення суми кредитної заборгованості. Однак в порушення умов договору, зазначене приміщення було продане підприємству ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Тому, посилався слідчій, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 являється предметом скоєння злочину, передбаченого ,ч.2 ст.205,ч.3 ст.212,ч.2 ст.364 ККУ.
Слідчій посилався на необхідність тимчасового доступу до оригіналів зазначених документів, які на праві власності перебувають в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою проведення експертних досліджень, почеркознавчих та економічної експертизи для встановлення об`єктивної істини.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.
Як вбачається із змісту клопотання, слідчий, обґрунтовуючи своє прохання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, посилається на те, що зазначені документи мають значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню.
Згідно зі ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, згідно зі ст.505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Тобто до комерційної таємниці можна віднести більшість документів юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
встановлено, що кримінальне провадження №0000018, внесене до ЄРДР 23.11.2012 року за фактом вчинене службовими особами АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за фактом ухилення у 2010 та 2012 роках від сплати податків в особливо великих розмірах, передбачене ч.ч.1,3 ст.212 КК Україна; фактом створення та використанні невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), що призвело до заподіяння значної матеріальної шкоди, передбачене ч.2 ст.205 КК Україна; фактом вчинення службовою особою АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, шляхом зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб, яке виразилось у незаконній видачі кредиту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), яке мало ознаки фіктивності, що завдало збитків у розмірі 40 млн. грн.; вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, шляхом зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб, яке виразилось у незаконній передачі у власність нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та автомобільного транспорту у загальній кількості 9 автомобілів, що призвело до завдання АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » збитків у розмірі 40 млн. грн.
Так, до способів ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів за ст. 212 належать, зокрема, неподання документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, інших обов`язкових платежів; приховування та заниження об`єкта оподаткування.
Приховування об`єкта оподаткування, який визначається залежно від виду обов`язкового платежу, що стягується з юридичних та (або) фізичних осіб, характеризується тим, що прибуток або інший об`єкт оподаткування у платника податків і зборів фактично існує, проте він не декларується, не згадується у документах, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків або інших обов`язкових платежів, які подаються до податкових чи інших контролюючих органів, а тому податки на такі об`єкти не нараховуються і не сплачуються.
Заниження об`єкта оподаткування означає часткове ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, яке може досягатись за рахунок незаконного завищення валових витрат, у т.ч. шляхом укладання псевдоугод з фіктивними підприємствами.
Крім того, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.
Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України.
Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.
Разом з тим, виходячи з вказаних у внесених до ЄРДР відомостей щодо фабули та правової кваліфікацій кримінального правопорушення, в клопотанні відсутнє обґрунтування, яке б підтверджувало суттєве значення документів, що належать ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та перебувають у його володінні, а саме: договір кредитної лінії №2, укладений між АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з усіма додатками до нього; платіжні доручення щодо сплати кредитного боргу; кредитну справу АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; документи щодо здійснення судово-претензійної роботи по поверненню коштів від АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Однак матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання документів, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи перебувають у володінні та чи витребовувались слідчим відомості про такі документи, відсутня інформація про відмову в наданні цих документів за їх наявності у володінні у даної особи.
Отже, зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях, зазначених у клопотанні, відповідно до фабули кримінального правопорушення. Також з клопотання не вбачається, чому ці документи повинні вилучатися саме з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та в чому необхідність вилучення цих документів.
Між тим, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.
За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.
За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчім доводів необхідності отримання тимчасового доступу до зазначених документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування усіх визначених ним документів; буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, а також вилучити оригінали документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і яке вони будуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні та без яких неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Отже, слідчий всупереч вимогам ст.160 ч.2 КПК України фактично не обґрунтував у клопотанні можливість та необхідність доступу до вказаних документів та їх вилучення, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР Міжрегіонального головного управління Міндоходів - ЦО з обслуговування великих платників ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0000018, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 ч. 2 ст. 364 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1