АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0000036 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду міста Чернівців від 30 листопада 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду міста Чернівців від 30 листопада 2015 року задоволено клопотання старшого прокурора прокуратури Першотравневого району міста Чернівців ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 26 листопада 2010 року Шевченківським районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ч.4 ст.70 КК України на п`ять років шість місяць позбавлення волі, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 13 години 26 січня 2016 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані прокурором доводи та пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, є обґрунтовані, а також надано обгрунтування, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, перерахованих у ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 27 листопада 2015 року приблизно о 21 годині 50 хвилин разом із ОСОБА_8 ,

перебуваючи неподалік зупинки «Фастівська», що по вулиці Руській № 201 -А

міста Чернівців, навпроти інтернет-кафе, побачили раніше незнайомого

гр. ОСОБА_9 , і, діючи з корисливим мотивом, підійшли до

останнього, в ході розмови ОСОБА_7 відвів потерпілого в бік та, застосовуючи фізичне насильство відносно ОСОБА_9 , повалив його на землю та почав наносити йому удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Кримінальне провадження Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
№ 11-сс/794/218/15 Доповідач: ОСОБА_1
У цей час до них підійшов ОСОБА_8 та почав також наносити тілесні ушкодження та вимагати у потерпілого гроші. Після чого ОСОБА_7 вирвав у потерпілого сумку, в якій знаходилося його майно, і разом з ОСОБА_8 з місця події втекли, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2010 гривень. ОСОБА_7 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.5 ст. 194 КПК України. Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, він обраний без врахування доводів захисту та всупереч вимогам КПК України і Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини. Вказує на те, що прокурор в судовому засіданні не довів , що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може відвернути ризики , передбачені ст. 177 КПК України. Слідчий суддя обрав запобіжний захід, мотивуючи своє рішення лише тяжкістю вчиненого злочину та пред`явленою підозрою. При цьому не врахував, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра грунтується на суперечливих обставинах, оскільки його підзахисний не був ініціатором конфлікту, та не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, хворіє на гепатит С, астму, гіпертонію і знаходиться на психіатричному лікуванні, а перебування його під вартою негативно вплине на його здоров`я. Тому вважає, що ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 повідомлена обґрунтована підозра про вчинення умисного, корисливого тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Згідно вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що під час судового розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, лише два місяці назад звільнився з місць позбавлення волі, підозрюється у вчиненні корисливого злочину з застосуванням насильства в період не знятої та непогашеної судимості, слідчий суддя обґрунтовано з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та з метою запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду міста Чернівців від 30 листопада 2015 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною та обґрунтованою і не підлягає зміні, а апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду міста Чернівців від 30 листопада 2015 року про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 13 години 26 січня 2016 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3