У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року слідчий суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Житомирської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування прокуратури Житомирської області, слідчого цього органу щодо ненадання відомостей по справі, ненадання справи (матеріалів) на ознайомлення, порушення конституційних та процесуальних прав особи, заявника та потерпілого, невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не проведення розслідування, -
В С Т А Н О В И В :
28 вересня 2015 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування прокуратури Житомирської області, слідчого цього органу щодо ненадання відомостей по справі, ненадання справи (матеріалів) на ознайомлення, порушення конституційних та процесуальних прав особи, заявника та потерпілого, невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не проведення розслідування.
Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2015 року він дізнався про бездіяльність прокуратури Житомирської області за його повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, за фактом зловживання владою та службовим становищем, службової підробки документа, використання підробленого документа, службової недбалості та перешкоджання законній діяльності адвоката,просив визнати його потерпілим.Всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості з його заяви до ЄРДР внесено не було.
Просить зобов`язати уповноважену особу прокуратури Житомирської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою та розпочати досудове розслідування.
26 січня 2016 року та 03 березня 2016 року скаржник ОСОБА_4 не з`явився в судові засідання. Про час, день і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.108, 113). Скаржник не добросовісно користується своїми процесуальними правами, чим проявляє свою неповагу до суду, ухиляється від явки в судові засідання та навмисно затягує розгляд справи, чим порушує розумні строки на розгляд справи по суті.

Представник прокуратури Житомирської області в судовому засіданні просив залишити без розгляду скаргу в зв`язку з неявкою скаржника, участь якого при розгляді є обов`язковою.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування.

Основними засадами судочинства є, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 4 ч 3 ст. 129 Основного Закону України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбачене ч. 1 ст. 303 КПК України базується на загальному принципі диспозитивності судового розгляду, зважаючи, що особа, яка подала скаргу в судові засідання двічі не з`явилась, причин своєї неявки не повідомила, подану скаргу не підтримала, що є диспозитивним правом особи, та розцінюється судом як втрату інтересу до предмету оскарження, а також враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя вважає, що подана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 р. та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р.) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування прокуратури Житомирської області, слідчого цього органу щодо ненадання відомостей по справі, ненадання справи (матеріалів) на ознайомлення, порушення конституційних та процесуальних прав особи, заявника та потерпілого, невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не проведення розслідування - залишити без розгляду.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1