Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-35/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Янковою Ю.Д.

з участю прокурора Ходаківського С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, 02.07.1982р. народження, уродженця та

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого майстром КП Водоканал, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України

в с т а н о в и в :

29.12.2008 року близько 12-ї години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні стоматологічного кабінету по вул. Грушевського №29 в м.Коростені, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_2, чим заподіяв потерпілому умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому лівої скулової кістки,верхньої щелепної кістки зліва з крововиливом у ліву гайморову пазуху.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого йому обвинувачення, підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав і пояснив, що дійсно 29 грудня 2008 року він прийшов в кабінет до лікаря-стоматолога ОСОБА_2, який 19.12.2008року видаляв йому 8-й верхній зуб з правого боку і після цієї операції він потрапив до лікарні з абсцесом і лікувався в стаціонарі до 26.12.2008року. Він хотів зясувати, чому ОСОБА_2 допустив пошкодження на нижній щелепі і не повідомив про це, але лікар почав виштовхувати його з кабінету. Коли він упирався, то розмахував руками і випадково наніс удар по обличчю ОСОБА_2.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 29.12.2008року до нього в кабінет зайшов ОСОБА_1 і почав предявляти йому претензії з приводу, на його думку, заподіяння йому травми при видаленні зуба. Він пояснював ОСОБА_1 про можливі ускладнення після операції по видаленню зуба і в той момент, як відвів погляд, ОСОБА_1 наніс йому удар кулаком в область акулової кістки зліва, а після цього вийшов з кабінету. В цей же день, з приводу отриманої травми він звернувся в обласну стоматологічну поліклініку, де йому було поставлено діагноз і госпіталізовано.

Свідок ОСОБА_3 показала, що десь 12-30 вона виходила з кабінету свого дядька ОСОБА_2 і бачила, як до нього заходив чоловік, як тепер їй відомо, це ОСОБА_1. Хвилин через 10 до неї зателефонував дядько і просив зайти до нього. при повернення вона побачила у ОСОБА_2 ямку синього кольору під лівим оком і він розповів про обставини конфлікта і нанесення йому удару ОСОБА_1.

В протоколі відтворення обстановки і обставин події з участю обвинуваченого ОСОБА_1 зафіксовано механізм нанесення ним удару потерпілому (а.с.90, 91).

Висновками судово-медичної експертизи (а.с.76-77) підтверджено, що потерпілому ОСОБА_2 було заподіяно середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий розлад здоровя у вигляді уламкового перелому лівої скулової кістки, верхньої щелепної кістки зліва з крововиливом у ліву гайморову пазуху.

Також з висновків судово-медичної експертизи (а.с.83) слідує те, що достовірно висловитись, що саме, чи хвороба зубу, чи травматичне пошкодження слизової оболонки ретромалярної області, спричинило розвиток паратонзилярного абсцесу у ОСОБА_1, не моживо, оскільки на розвиток паратонзилярного абсцесу можуть впливати ряд чинників: наявність хворобливо змінених зубів, стан гігієни порожнини рота, бактеріальні запалання органів рото- глотки і тому подібне.

Дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 в умисному заподіяні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України.

При цьому суд не довіряє показам ОСОБА_1 в тій частині, що він випадково наніс удар потерпілому в обличчя, оскільки вони спростовуються показами потерпілого і висновками судово-медичної експертизи про можливість утворення вказого тілесного ушкодження при нанесенні не менш одного удару кулаком з достатньою силою прикладення, а також протирічать показам самого ОСОБА_1, які він давав в ході досудового слідства і підтвердив при проверенні відтворення обстановки і обставин події.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує тяжкість вчиненого злочину.

Як особа, ОСОБА_1 за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обтяжуючих і помякшуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Також суд враховує думку потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання, якщо йому не буде відшкодована матеріальна і моральна шкода.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що міру покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України у виді виправних робіт і вважає її достатньою для його виправлення і запобігання вчинення злочинів в майбутньому.

Цивільний позов, заявлений потерпілим підлягає частковому задоволенню. Матеріальна шкода в сумі 600грн. визнана підсудним, стверджена письмовими доказами і підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог в частині матеріальної шкоди, то суд, враховуючи обставини справи, зменшує заявлену у позові суму.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України і обрати йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_4