Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

скаржника - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 вересня 2015 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки "ВМW-525D", 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишивши зберігати вказаний автомобіль на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Дубно, вул. Мирогощанська, 62 Рівненської області, встановивши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автомобілем до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, 09 серпня 2015 року на 384 км +650 м автомобільної дороги "Київ-Чоп" водій автомобіля "ВМW-525D" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , 1997 р.н., житель АДРЕСА_1 , рухаючись в напрямку м. Дубно, перебуваючи в с. Тараканів, здійснив наїзд на пішохода, який переходив дорогу у невстановленому місці, внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований в реанімаційне відділення Дубенської ЦРЛ. В подальшому від отриманих травм внаслідок ДТП ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в реанімаційному відділенні Дубенської ЦРЛ.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необгрунтованою. Вказує, що даний автомобіль слідчим було вилучено 09 серпня 2015 року, а з клопотанням про накладення арешту на автомобіль слідчий звернувся до суду 09 вересня 2015 року, при цьому клопотання про поновлення строку до слідчого судді ні слідчий, ні прокурор не заявляли, що є порушенням ч.5 ст.171 КПК України. Крім того, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозра не оголошувалась та цивільний позов відсутній. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 вересня 2015 року та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000681 про арешт майна відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який вважає, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Цих вимог КПК України слідчий суддя в повній мірі не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Посилання слідчого судді в ухвалі на те, що автомобіль марки "ВМW-525D" визнано речовим доказом, на думку колегії суддів є необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що слідчий виніс постанову про визнання речовим доказом автомобіля марки "ВМW-525D", 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та у встановлений строк до суду з клопотанням про накладення на нього арешту не звернувся.

Не надав такого підтвердження прокурор і в судовому засіданні при апеляційному розгляді матеріалів справи.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль "ВМW-525D" був вилучений 09 серпня 2015 року під час огляду місця події, а з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль слідчий звернувся лише 09 вересня 2015 року, при цьому клопотання про поновлення строку звернення до слідчого судді ні слідчим, ні прокурором не заявлено.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі не дав оцінки і не спростував твердження захисту про те, що арешт майна стосовно осіб, які не є підозрюваними або обвинуваченими у кримінальному провадженні в порядку ст.ст.276-279, 291 КПК України, або які в силу закону не несуть цивільної відповідальності за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, чинним законодавством не передбачений.

Також слідчий суддя в ухвалі зазначає, що відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, проте жодним чином дану обставину не обгрунтовує.

Тому, доводи ОСОБА_6 щодо того, що ухвалою слідчого судді безпідставно накладено арешт на тимчасово вилучене майно колегія суддів вважає обґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді винесена без дотримання вищезазначених вимог КПК України та є передчасною, а тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 вересня 2015 року про накладення арешту на майно - скасувати.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Вилучене майно, а саме: автомобіль марки "ВМW-525D", 2002 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

____________________ ____________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_12