У х в а л а
06 листопада 2014 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Підволочиськ Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000072 від 06 березня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

На вирішенні Підволочиського районного суду знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000072 від 06.03. 2013 року стосовно ОСОБА_6 , якій 28 січня 2014 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в тому, що вона, працюючи впродовж 1969-1984 років секретарем виконкому Підволочиської селищної ради депутатів трудящих Тернопільської області та в силу цього, будучи службовою особою, яка виконує організаційно розпорядчі функції, внесла завідомо неправдиві відомості в офіційні документи - витяги з рішення виконкому Підволочиської селищної ради депутатів трудящих Тернопільської області № 241 від 12.11.21970 року.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 подала клопотання в якому просила скасувати ухвалу суду від 12 травня 2014 року про визнання потерпілим ОСОБА_4 посилаючись на те, що у із тексту ухвали видно, що підставою для прийняття рішення про визнаннях ОСОБА_8 потерпілою особою стала його заява від 05 травня 2014 року.

Ознайомившись з даною заявою вона виявила, що заявником не наведено будь яких доказів того, що її діями йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Досудовим слідством, що проведено до того, також не було виявлено жодних підстав вважати ОСОБА_8 особою, якій її діями спричинено будь яку з цих шкоди і сам він на досудовому слідстві з таким клопотанням не звертався та слідчий за своєю ініціативою теж не приймав рішення про те, що той якось потерпів в результаті складання у виконкомі селищної ради витягів із рішення виконкому від 12.11.1970 року .

Жодного причинного зв`язку між складанням у виконкомі витягу із протоколу засідання виконкому селищної ради та спричиненням ОСОБА_9 майнової, моральної або матеріальної шкоди ні на слідстві, ні на суді не встановлено і це не є предметом слідства ні даного судового розгляду.

До того ж , 05.05.2014 року вона звернулася до суду з письмовим проханням про перенесення слухання у зв`язку з необхідністю санаторно - курортного лікування та неможливістю прибути до суду до 24. 05. 2014 року .

Клопотання судом було задоволено, проте 12.05. 2014 року відбулося засідання суду у її відсутності, хоча ухвали про призначення справи в той час суд не виносив. Також її не було повідомлено про час цього судового засідання, яке було проведено у її, обвинуваченої, відсутності.

Про дане судове засідання нічого не було відомо і її захисникові.

Відповідно до ст.. 42 КПК України вона як обвинувачена, має право висловлювати в суді свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження.

Аналогічним правом наділений і адвокат, який захищає її інтереси в суді.

Відповідно до ст. 372 КПК України суд, постановивши 12. 05. 2014 року ухвалу про допуск ОСОБА_8 до участі в справі як потерпілого, повинен був в мотивувальній частині вказати встановлені на суді обставини із посиланням на докази, що б підтверджували достатність підстав для доручення ОСОБА_10 до справи потерпілим. В ухвалі суду цього немає.

Таким чином вважає, що діями суду порушено її право на захист. Крім того порушено інші норми кримінального законодавства, а тому просить скасувати ухвалу суду від 12 травня 2014 року.

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник ОСОБА_11 клопотання підтримали.

Прокурор, особа визнана потерпілою ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_12 просять відмовити у задоволенні клопотання. Прокурор посилається на те, що твердження обвинуваченої про відсутність ухвали про призначення справи до слухання і неповідомлення її судом про день і час судового засідання спростовуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі і журналом судового засідання від 17 квітня 2014 року про відкладення судового засідання з визначенням конкретної дати та часу ( 12 травня 2014 року ).

ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування ухвали суду від 12 травня 2014 року про допуск ОСОБА_4 як потерпілого, оскільки згідно з вимогами нового КПК України особа вважається потерпілою з моменту подання заяви про визнання її потерпілою і в КПК не передбачено право суду скасовувати свої рішення.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого обвинуваченою клопотання, суд приходить до висновку що воно до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань.

17 квітня 2014 року було призначено судовий розгляд по матеріалах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України. В даному судовому засіданні була присутня сама обвинувачена та її захисник ( на той час ОСОБА_13 ).

У зв`язку з неявкою в судове засідання свідків слухання було відкладено на 09 год. 30 хв. 12 травня 2014 року, про що обвинувачена була повідомлена особисто, про що свідчить її розписка від 17. 04. 2014 року.

06 травня 2014 року вона дійсно подала заяву про відкладення слухання справи після 24 травня 2014 року так як з 07 травня 2014 року по 24 травня 2014 року буде проходити лікування у Заліщицькому госпіталі.

Так як 17 квітня 2014 року слухання справи було відкладено на 09 год. 30 хв. 12 травня 2014 року і були викликані свідки, 12 травня 2014 року було відкрито судове засідання і відкладено судовий розгляд на 27 травня 2014 року.

05 травня 2014 року від ОСОБА_4 надійшла письмова заява про визнання його потерпілою особою в якій він вказує, що діями ОСОБА_6 йому завдано моральну та майнову шкоду, яка полягає в тому, що на підставі підроблених витягів судами різних інстанцій та юрисдикцій приймаються рішення про позбавлення його частини земельної ділянки, яку він успадкував згідно чинного законодавства та поніс значні судові витрати, оскільки у випадку не внесення неправдивих відомостей до витягу з рішення № 241 виконкому Підволочиської селищної ради депутатів трудящих від 12 листопада 1970 року у третіх осіб не було би підстав звертатися з судовим позовами про позбавлення його права користуватися земельною ділянкою в АДРЕСА_1 .

12. 05. 2014 року він, ОСОБА_4 подав заяву про долучення листа відповіді слідчого СВ Підволочиського РВ УМВСУ в Тернопільскій області ОСОБА_14 від 05 квітня 2013 року, вих. 2806 на його ім`я про визнання його потерпілим, копію пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_4 , від 15.05.2013 року.

Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування долучених до обвинувального акту видно, що саме за завою ОСОБА_4 від 06 березня 2013 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого .

Виходячи з наведених вимог КПК України 12 травня 2014 року судом було прийнято рішення про допуск ОСОБА_4 до участі в справі як потерпілого.

Оскільки КПК України не передбачено право суду, який ухвалив рішення ( виніс ухвалу ) самому скасувати своє рішення, а відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті , окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом . Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. ст. 20, 45-46, 317,333, 350, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування ухвали суду від 12 травня 2014 року про допуск ОСОБА_4 до участі кримінальному провадженні про її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України і продовжити розгляд справи.

Суддя: