Справа № 588/1335/15-к
№ провадження 1-кп/588/142/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянці кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Леніно Ленінського району АРК, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого

1) 02.10.2008 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст.296 ч.2, ст. 121 ч.2, ст.69,70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

2) 21.04.2010 року за ч.3 ст. 296, 69,71 ч. 1 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

3) 06.02.2012 року за ч.3 ст. 296, 69 КК до 1 року позбавлення волі,

4) 05.07.2013 року за ч.1 ст. 187 КК до 3 років позбавлення волі, 25.05.2015 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців 27 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В :

22 червня 2015 року приблизно о 22 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні бару «Меридіан» в м.Тростянець, після вживання спиртних напоїв, маючи корисливий умисел, на заволодіння чужим майном, перехилився через барну стійку, після чого відкрито у присутності бармена ОСОБА_8 , із каси у вигляді картонного коробку, що знаходився під барною стійкою, дістав гроші у сумі 80 грн., які належать власнику бару «Меридіан» - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , але з причин, що не залежали від його волі, не зміг довести злочин до кінця, оскільки був затриманий барменом ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину за пред`явленим обвинуваченням не визнав, вказав, що не вчиняв цей злочин, суду показав, що у середині літа цього року, точного дня та місяця не пам`ятає разом з трьома знайомими особами, пізно увечері близько 24 години, перебував у місті Тростянці поблизу бару «Меридіан». У цей час вирішив сам зайти у бар «Меридіан» для того, щоб подивитись ціни на алкогольні напої і з`ясувати чи вистачить у нього коштів, щоб щось придбати. Знайомі при цьому до бару не пішли, а попрямували у бік шоколадної фабрики. Зайшовши у приміщення бару, побачив, що дві дівчини у сусідньому залі накривають на стіл, а у залі, де розміщується барна стійка, у цей момент нікого не було. Підійшовши до указаної барної стійки висотою близько 1,3 м для того, щоб ближче роздивитись ціни на алкоголь, оскільки чітко не бачив їх через алкогольне сп`яніння та поганий зір, сперся спочатку руками на поверхню барної стійки, щоб себе підсунути ближче до цінників, потім так вийшло, що ноги відірвались від підлоги, корпусом перехилився значно вперед, обидві руки опинились спереду на рівні нижньої полиці барної стійки, провівши ними по її поверхні, однією рукою зачепив кошти, які були у картонній коробці на полиці за барною стійкою, розташованій нижче від поверхні, на яку спирався. При цьому кошти впали на підлогу, точну їх суму не знає. Місце розташування картонної коробки з грошима на полиці до моменту як він зачіпив його рукою обвинувачений не пам`ятає, чи впав коробок на підлогу також не пам`ятає, вказав, що коробка перевернулась на бік. Коробка ця була подібна до тих, у яких пакують чай, невелика, приблизним розміром як грошові купюри і висотою трішки вище, ніж ширина купюри, відділів у коробці не було. Одразу в цей момент, менше ніж через хвилину, коли як пояснив обвинувачений, він зайняв уже самостійно вертикальне положення, відхилившись корпусом назад без допомоги рук, підбігла з іншого залу бармен ОСОБА_11 , і як стверджував обвинувачений, обійшовши барну стійку, вона стала за цією стійкою перед ним і почала кричати на нього, що він хотів вкрасти гроші, і вона буде викликати міліцію. У відповідь на крик бармена почав казати їй, щоб вона заспокоїлась. Потім вийшов з приміщення бару на вулицю, пройшовся майже до школи №2, вирішив повернутись, оскільки подумав може дівчина вже заспокоїлась і з нею можна буде поговорити і пояснити, що він не мав наміру нічого красти, вийшло непорозуміння. Через деякий час під`їхали працівники міліції і почали опитувати його, бармена, іншу дівчину офіціанта. Після цього повезли його до районного відділу міліції, потім до лікарні на обстеження, в подальшому відпустили додому.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 суду показала, що працює барменом у барі «Меридіан». Точно не пам`ятає день, коли це сталось вже під закриття бару близько 22-23 години, будучи на робочому місці за барною стійкою побачила як до бару увійшло чотири особи, три парня і одна дівчина, серед яких був ОСОБА_12 , і якого вона в цей день вперше побачила і раніше не знала. Ця компанія вирішила подивитись ціни на пиво на розлив, але воно для них виявилось дорогим, і троє осіб пішли в інший зал бару, але точно вона не пам`ятає куди, а ОСОБА_6 , у свою чергу, відійшов від барної стойки і здалось попрямував до виходу. Зрозумівши, що в барі вони нічого купляти не будуть, ОСОБА_8 вирішила піти допомогти офіціантці в іншому залі накривати на стіл. Відійшовши від барної стойки та затримавшись у дверях, які відділяють цей зал та дискозал, розвернулась до барної стойки і побачила, що ОСОБА_6 перехилений через барну стойку, однією рукою тримається за поверхню стойки, а у правій руці тримає гроші. Підбігла до обвинуваченого, який за його виразом обличчя цього не очікував, вибила з його правої руки гроші, які впали з його руки за барну стойку на підлогу. У подальшому з`ясувала, що впало чотири купюри по 20 грн. кожна, а всього 80 грн. Стоячи перед барною стойкою праворуч від перехиленого ОСОБА_6 , вона стягнула його з барної стойки, і будучи з правого боку від нього, повернула його до себе обличчям. Одразу після того як ОСОБА_8 почала кричати з залу підійшла офіціантка ОСОБА_13 , яка спитала, що сталося, потім офіціант обійшла барну стійку, і побачивши гроші на підлозі, підняла їх. ОСОБА_8 кричала на обвинуваченого, задавала питання про те, навіщо він це зробив, за це вона б перед власником бару відповідала і могла втратити роботу, ОСОБА_6 у відповідь мовчав і сказав лише: «Це така жизнь». Потім ОСОБА_6 вийшов з бару, через 5-10 хвилин повернувся, зайшов до дискозалу, де бармен продовжувала накривати стіл, і просив її, щоб вона не викликала міліцію, щоб забула про все, тобто хотів, щоб не було ніякого розслідування, але вона продовжувала казати, що через нього могла втратити роботу, на що ОСОБА_6 мовчав. Потім у ОСОБА_6 з одним з відвідувачів, які почули їх розмову почався конфлікт, вони пішли на вулицю, а ОСОБА_8 викликала міліцію.

Указані свідчення узгоджуються із показаннями та демонстрацією своїх дій здійсненими ОСОБА_8 під час слідчого експеримента, проведеного 28.06.2015 року у барі «Меридіан» з її участю із застосуванням безперервного відеозапису у присутності двох понятих та за участі статиста, який переглядався в судовому засіданні. Під час слідчого експеримента ОСОБА_8 вказала, що у момент, коли вона помітила особу, що намагалась викрасти гроші, вона стояла у дверях між залою бару, де знаходиться барна стійка та дискозалом, повернувшись у дверях, вона побачила, що у нього в руках гроші і він вже перехилений через барну стійку, після цього одразу підбігла до нього, вибила з руки гроші, спустила і повернула до себе, щоб він пояснив навіщо він це робив. При цьому потерпіла продемонструвала за допомогою статиста у якому саме положенні була та особа, зокрема, він був перехилений корпусом через барну стійку і у правій руці тримав гроші, вказала яким чином вибила гроші, а саме своєю правою рукою вдарила по руці із грошима. ОСОБА_8 вказала учасникам слідчого експерименту, провівши всіх за барну стійку, на коробок з грошима, що є касою, який знаходиться під барною стійкою на відстані приблизно 30 см від переднього краю та 1 м до правого бокового краю між двома боковими дерев`яними перегородками і зазначивши, що гроші у той час знаходились у цьому місці (а.с.102-113).

При пред`явленні осіб для впізнання 24.06.2015 року ОСОБА_8 вказала, що зможе впізнати особу, що 22 червня 2015 року намагалася викрасти гроші з каси бару по загальним рисам обличчя та структури тіла і у результаті серед пред`явлених для впізнання чотирьох осіб впізнала ОСОБА_6 (а.с.96-99).

Оцінюючи показання ОСОБА_8 як джерело доказів суд виходить з такого.

Предметом незакінченого злочину у цьому кримінальному провадженні є грошові кошти в сумі 80 грн. з каси бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Судом установлено, що власником бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є фізична особа-підприємець ОСОБА_10 , який будучи, власником грошових коштів, які перебували в касі бару 22 червня 2015 року, під час досудового розслідування не був визнаний потерпілим, оскільки подав слідчому письмову заяву, в якій зазначив, що претензій до ОСОБА_6 не має, збитки йому відшкодовано, а потерпілим у кримінальному провадженні бути відмовляється (а.с.94). За відсутності згоди відповідно до частини 7 статті 55 КПК України особа не може бути визнана потерпілим.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 не може вважатись в силу статті 55 КПК України потерпілою, оскільки їй шкоди не було завдано і не доведено належність саме їй грошових коштів, є частково обґрунтованими. Зокрема, ОСОБА_8 є найманим працівником (барменом) ОСОБА_10 за трудовим договором від 02.10.2014 року (а.с.92) і не може вважатись власником коштів, що є предметом незакінченого злочину у цьому кримінальному провадженні, і відтак вважатись потерпілою. Разом з тим, слід зазначити, що шкоду не було завдано і власнику цих коштів, оскільки злочин не був доведений до кінця.

Натомість процесуальний статус ОСОБА_8 як потерпілої на переконання суду не свідчить, що її показання надані у цьому статусі не можуть враховні судом як джерело доказів. Зокрема, показання ОСОБА_8 надані нею під час судового розгляду як потерпілої та як учасника слідчого експеримента та при пред`явленні їй особи для впізнання у цьому ж статусі суд вважає джерелом доказів, оскільки її процесуальний статус як потерпілої на переконання суду не вплинув на зміст та істинність її свідчень щодо події кримінального правопорушення. ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, беручи участь у слідчих діях (пред`явленні для впізнання, слідчому експерименті), так і під час допиту у суді попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання (а.с.66, 67, 98, 105). Із відеозапису слідчого експерименту, який був переглянутий в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_8 під час її допиту в ході цієї слідчої дії давала показання добровільно, невимушено, без впливу сторонніх осіб. Поводила себе вільно, адекватно ситуації, в якій вона перебувала, що у суду не викликає сумнівів у правдивості нею розказаного тоді, а також під час допиту в суді.

Крім того, подаючи 22.06.2015 року заяву до Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області про проведення перевірки та притягнення до відповідальності незнайомого їй хлопця, який 22.06.2015 року близько 22 години 15 хвилин в її присутності витягнув з каси грошові купюри, вона була ознайомлена із положеннями статей 383,384 КК України (а.с.90).

Показання ОСОБА_8 узгоджуються із показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що точно не пам`ятає дати, влітку цього року близько 23 години працювала офіціантом у барі «Меридіан» і була на зміні разом з барменом ОСОБА_14 . Коли вона разом з барменом перебували за барною стійкою, зайшов ОСОБА_6 з декількома особами, скільки точно їх було не пам`ятає, і які підійшли до барної стойки і спитали про ціну на пиво, а потім вийшли. З ОСОБА_6 свідок не знайома, працюючи офіціантом бачила його декілька разів як відвідувача бару. Коли ОСОБА_6 зі знайомими відійшли від барної стойки, свідок пішла до дискозалу накривати столи, при цьому, накриваючи стіл була спиною до входу у зал. Раптом почула крик бармена ОСОБА_15 , повернулась обличчям до дверей залу і побачила як ОСОБА_11 і ОСОБА_6 стоять перед барною стойкою, ОСОБА_11 його вдарила по руці і кричала на нього: «Навіщо ти це робиш?», на що обвинувачений відповів «Жизнь така». Підійшовши до барної стойки, вона спитала у бармена, що трапилось, на що ОСОБА_16 відповіла, що ОСОБА_6 хотів украсти гроші. ОСОБА_8 та обвинувачений у момент, коли вона до них підійшла з дискозалу, стояли перед барною стойкою, бармен стояла з правого боку від нього, ближче до дверей дискозалу. Свідок обійшла барну стійку і побачила, що дійсно на підлозі лежать гроші в сумі 80 грн., чотири купюри по 20 грн. кожна. Свідок підняла ці кошти з підлоги. Виручка бару вся зберігається у картонній коробці з трьома відділеннями, яка використовується як каса, і розміщується на нижній полиці барної стійки і завжди стоїть в глибині полиці. Висота коробки відповідає ширині грошової купюри. У той момент як свідок підняла гроші з підлоги коробка стояла не як завжди в глибині, а на середині полиці, тобто була видвинута зі звичайного місця. Потім сказала бармену, щоб саме вона вирішувала чи викликати міліцію, оскільки бармен є головною на зміні і вона відповідає за гроші. ОСОБА_6 при цьому виходив з бару, деякий час його не було, потім повернувся. Міліцію викликала ОСОБА_16 .

Указані свідчення свідка узгоджуються із показаннями даними нею під час слідчого експерименту 27.08.2015 року, який проводився із застосуванням безперервного відеозапису, під час якого ОСОБА_17 у приміщенні бару «Меридіан» в м.Тростянець показала місце розташування картонного коробка з грошима під дерев`яною верхньою частиною стойки, продемонструвавши як саме 22.06.2015 року був розміщений указаний коробок і вказала місце на підлозі за барною стійкою, де лежали гроші в сумі 80 грн. купюрами по 20 грн. кожна, і зазначила, що в цей момент за іншою стороною барної стійки знаходився хлопець з барменом, яка кричала навіщо він крав гроші. Свідок вказала, що гроші з підлоги підняла вона (а.с.114-116).

Деякі розбіжності у свідченнях ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , про які вказували захисник та обвинувачений, зокрема, щодо місця перебування ОСОБА_8 в момент, коли остання побачила ОСОБА_6 перехиленим через барну стойку, не є істотними, оскільки сам ОСОБА_6 не заперечив, що дійсно перехилявся через барну стійку, і крім того, ОСОБА_8 побачила гроші в руках обвинуваченого не лише в момент, коли помітила ОСОБА_6 , будучи на відстані від нього, а й коли підбігла до нього і вдарила по руці, що також підтвердила свідок ОСОБА_18 . Основний зміст показань ОСОБА_8 та ОСОБА_17 узгоджується між собою, а невеликі розбіжності на переконання суду пов`язані з індивідуальними здібностями кожної людини до сприйняття та аналізу подій, а також залежать від того, на чому саме була зосереджена увага цих осіб і на особливостях їх пам`яті щодо вибірковості та зберігання інформації.

У суду немає розумних сумнівів у правдивості свідчень ОСОБА_18 та ОСОБА_8 та правильності сприйняття ними змісту подій, про які вони свідчили, такі свідчення є логічними, послідовними, які підтвердились при проведенні слідчих експериментів та в суді, та узгоджуються з іншими доказами. Крім того, слід зазначити, що до подій, що відбулись 22 червня 2015 року у барі «Меридіан» ОСОБА_17 та ОСОБА_8 не були знайомі з обвинуваченим, не перебували у неприязних стосунках, що підтвердив і сам ОСОБА_6 , а тому цих осіб суд вважає безсторонніми. Стороною захисту не надано переконливих доказів, які б спростовували свідчення указаних осіб та дали суду підставу для розумного сумніву в об`єктивності їх свідчень.

Крім указаних доказів суд ураховує і протокол огляду місця події від 22.06.2015 року, яким установлено, що місцем події є бар «Меридіан» в м.Тростянці по вул.Півненка, описано приміщення бару, місце розташування барної стійки та картонного коробка з грошима загальною сумою в ньому 940 грн. (а.с.89).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 297 від 20.07.2015 року ОСОБА_6 на момент вчинення злочину будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час ОСОБА_6 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений є осудною особою (а.с. 158-160).

Доводи захисника обвинуваченого про відсутність події кримінального правопорушення, яке йому інкримінується стороною обвинувачення, є непереконливими, і зводяться до того, що в обвинуваченого був відсутній умисел на вчинення грабежу, що перехиляючись в динаміці він випадкового зачепив коробку і тому гроші випали, що бармен та офіціант не бачили як ОСОБА_6 брав кошти саме з коробки за барною стійкою, що не доведено, що у обвинуваченого у цей момент власних коштів не було і припустив, що він міг тримати власні кошти в руці, і що факт того, що ОСОБА_6 не втік з бару і залишився, вказує на його думку, що він хотів залагодити непорозуміння. Такі доводи сторони захисту спростовуються дослідженими судом доказами та не узгоджуються в деякій мірі із поясненнями самого обвинуваченого.

Зокрема, твердження захисника про те, що не доведено чиї кошти тримав у руці ОСОБА_6 , і що можливо він тримав власні кошти, суперечать поясненням обвинуваченого, який стверджував, що зачепив саме кошти з картонної коробки, що була під барною стійкою, тобто чужі для нього гроші і жодного разу не казав, що це його гроші впали на підлогу за барну стійку.

Пояснення ОСОБА_6 щодо механізму його перехиляння корпусом, враховуючи зазначену ним мету, а також механізм чіпляння коробки з грошима рукою таким чином як він описав, на думку суду є неспроможними і не доведені під час проведеного 27.08.2015 року слідчого експерименту за його участі та його захисника (а.с. 120-133). Крім того, доказів того, що обвинувачений має поганий зір, тобто короткозорість та про її ступінь стороною захисту не надано. Пояснення ОСОБА_6 про те з якого боку до нього підійшла бармен, в момент, коли він перехилявся через барну стійку, про його рухи руками, положення корпусу, та спосіб зайняття ним вертикального положення самостійно без допомоги рук, при цьому враховуючи те, що це він здійснював для того, щоб роздивитись ціни на алкоголь, суд оцінює критично та вважає, що в ході судового розгляду кримінального провадження вони знайшли своє спростування.

Невизнання ОСОБА_6 своєї вини суд оцінює як усталену модель захисту від пред`явленого обвинувачення і спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин встановлених судом доведена повністю.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України, так як він своїми умисними протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, непрацюючий, згідно з довідкою характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, проживає з батьками, батько є інвалідом 3 групи, страждає на цукровий діабет, тип 1, важка форма (а.с.43-45).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не установлено. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає відсутність претензій до нього з боку фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 , який є власником бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та наявність у нього 3 групи інвалідності.

Таким чином, суд, з урахуванням установлених судом обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке не було доведено до кінця і не було спрямовано на заподіяння значної шкоди і фактично шкода не була завдана власнику 80 грн., було вчинено один епізод злочину, враховуючи позицію власника бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який претензій до ОСОБА_6 не має, крім того, враховуючи особу обвинуваченого, стан здоров`я його батька, стан здоров`я ОСОБА_6 , який є інвалідом 3 групи по неврології безтерміново з діагнозом - об`ємне новоутворення лівої скроневої ділянки, стан після оперативного втручання з розсіяною органічною мікросимптоматикою, судомним синдромом у вигляді частих, великих судомних нападів (а.с.159-160), що у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що 25.05.2015 року ОСОБА_6 був звільнений умовно-достроково на 10 місяців 27 днів від відбування покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.07.2013 року (а.с.192), вчинив 22.06.2015 року під час невідбутої частини покарання кримінальне правопорушення, остаточне покарання слід визначити йому на підставі статті 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.08.2015 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 жовтня 2015 року включно (а.с.41,42). Підстав для зміни чи скасування обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не установив, враховуючи, думку прокурора, слід залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368- 374, 392,394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 05.07.2013 року у вигляді 10 місяців 27 днів позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_19 до відбування покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_19 , обчислювати з моменту фактичного його затримання, тобто з 11 години 10 хвилин 23 серпня 2015 року, зарахувавши у строк покарання час тримання під вартою в порядку, визначеному ст.72 КК Україниз урахуванням того, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1