пр. № 1-кп/759/762/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000520 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_4 , потерпілий: ОСОБА_5 , захисник: ОСОБА_6 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, ОСОБА_3 10.06.2015 приблизно об 11 год. 45 хв., керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Fiat-Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався заднім ходом по дворовій території зі сторони будинку АДРЕСА_3 .
В цей час позаду автомобіля «Fiat-Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , біля бетонної рампи магазину «Весна», яка розташована з бічної сторони будинку № 3 по бульвару Ромена Ролана в місті Києві, перебував пішохід ОСОБА_5 .
Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 2.3 підпункт б», 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху:
-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
-п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п. 10.9: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_3 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Fiat-Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком та під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1237/Е від 13.07.2015 р. ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого кульшового суглобу: вивих голівки правої стегнової кістки. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 334/ат від 13.07.2015 р. в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування в діях водія ОСОБА_3 виявлено порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б» та 10.1 Правил дорожнього руху.
Порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, визнав повністю та показав, що дійсно 10.06.2015 приблизно об 11 год. 45 хв. керував технічно справним вантажним автомобілем «Fiat-Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 та, рухаючись заднім ходом по дворовій території зі сторони будинку АДРЕСА_3 , за допомогою до сторонніх осіб не звернувся та скоїв наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого потерпілого було госпіталізовано до лікарні. З висновком експертизи про заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості погоджується. Матеріальної шкоди потерпілому не відшкодував у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. У судовому засіданні обвинувачений попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми ненавмисними діями, які виразились у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України вірно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного: має постійне місце проживання, за яким скарг на поведінку не надходило, не працевлаштований, перебуває на консультативному нагляді у лікаря психіатра з 2009 р., на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, а також враховує думку потерпілого, якому заподіяну шкоду не відшкодовано та те, що обвинувачений протягом 01.01.2012 по 20.06.2015 двічі притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України: 09.02.2012 за ч.1 ст. 122 КУпАП до штрафу 255 гривень; 18.03.2014 за ст. 124 КУпАП.
Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. 75 КК України і звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні № 17 на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2895 грн. 25 коп., який підтверджений у судовому засіданні та визнаний обвинуваченим, задовольнити у повному обсязі.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін особисте зобов`язання.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Київської міської клінічної лікарні № 17 кошти на лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 2895 (дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять) гривень 20 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи № 299/ат від 08.07.2015 р. та 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 66 коп. витрат «за проведення автотехнічної експертизи № 334/ат від 13.07.2015 р.

Речові докази по справі: автомобіль «Fiat-Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , який залишено на зберігання на території спецмайданчику тимчасового утримання транспортних засобів в. Києві, вул. Нова, 1, повернути законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1