Провадження №1-кп/761/1203/2015
В И Р О К
іменем України
15 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)21.01.2008 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

2)17.07.2008 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

3)30.11.2011 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 15.03.2015 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «Квадрат», що знаходиться по вул. Білоруській, 2 в м.Києві, намагався повторно таємно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , однак не довів свій злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі. При цьому, ОСОБА_3 30.08.2015 року о 16 год. 15 хв. прийшов до ТЦ «Квадрат», розташованого по вул.Білоруській, 2 в м.Києві, з метою купівлі товару. Знаходячись в приміщенні вище зазначеного торгівельного центру, ОСОБА_3 помітив на виході кіоск з продажу канцелярських товарів, який знаходився з відчиненими дверима, з вітрини якого вирішив повторно скоїти крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не слідкує, підійшов до відчинених дверей кіоску канцтоварів, який розташований в приміщені ТЦ «Квадрат», що по вул. Білоруській, 2 в м.Києві, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, просунувши руку у середину кіоску, повторно таємно викрав з полиці канцтовари, які належать ОСОБА_5 , а саме: одну готовальню вартістю 235 грн., два циркулі загальною вартістю 20 грн., два циркуля-олівця, загальною вартістю 48 грн., а всього майна на загальну суму 303 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_3 , направився до виходу з ТЦ «Квадрат», однак свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожим громадянином.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, він повідомив, що 30 серпня 2015 року приблизно о 16 год. 15 хв. він, перебуваючи в ТЦ «Квадрат», здійснив покупки та при виході з торгівельного центру звернув увагу на кіоск з продажу канцелярських товарів. Так, як його молодший брат йшов до 11-го класу, він вирішив йому допомогти з канцелярією. Так, він звернув увагу на готовальню з циркулями, загальною вартістю 303 грн. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він просунув руку у кіоск та дістав готовальню з циркулями, яку поклав до свого пакету, після чого його дії були викриті перехожим та продавцем та він був затриманий. Дуже шкодує про вчинене, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_3 , є особою раніше судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на момент вчинення кримінального правопорушення офіційно суспільно-корисною працею не займався, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне врахувати щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту на певний строк, оскільки саме таке покарання у даному випадку на переконання суду необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових аналогічних злочинів. Інші ж покарання, передбачені санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з урахуванням пом`якшуючої обставини, відношення обвинуваченого до скоєного, його характеризуючих даних є занадто суворими.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України, оскільки відповідно до ч.1 ст.69 КК України положення даної статті можуть бути застосовані за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, в даному випадку наявна лише одна обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Речові докази слід передати у розпорядження потерпілого.

Враховуючи, що до обвинуваченого раніше запобіжний захід не застосувався, відповідних клопотань від сторони обвинувачення не надходило, підстав для застосування запобіжного до вступу вироку в законну силу на даний час немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання відраховувати з дня прибуття до арештного дому.

Речові докази готовальню та циркулі, передати у розпорядження власника потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя