Провадження № 1-кп/185/61/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

педставника

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001804 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в місті Макіївка Донецького району, громадянки України, яка має вищу освіту, не одруженої, яка працює юрист-консультом в ТОВ Юста, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 24 червня 2014 року о 15.00 годині рухаючись по вулиці Леніна міста Павлограда зі сторони вулиці Карла Маркса міста Павлограда, на легковому автомобілі марки GEELY CK державний номер НОМЕР_1 , здійснила зупинку напроти будинку № 113 розташованого на вулиці Леніна міста Павлограда, щоб в подальшому здійснити поворот ліворуч.

У зазначений час в зустрічному напрямку зі сторони вулиці Полтавської міста Павлограда в напрямку вулиці Карла Маркса міста Павлограда по вулиці Леніна міста Павлограда Дніпропетровської області зі швидкістю 20 кілометрів на годину, рухався мопед марки Дельта з робочим об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметрів, під керуванням водія ОСОБА_3 .

У процесі подальшого руху, в безпосередній близькості від рухомого, водій автомобіля марки GEELY CK державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху, не переконалась в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, почала рух ліворуч виїхавши з правої смуги на ліву, займану мопедом марки Дельта під керуванням водія ОСОБА_3 , в процесі якого допустила зіткнення з правою передньою боковою частиною керованого нею автомобіля марки GEELY CK державний номер НОМЕР_1 з передньою частиною мопеда марки Дельта під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті зіткнення водію мотоцикла марки Дельта з робочим об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметрів, ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку експерта № 70/27-731 від 21 жовтня 2014 року своїми діями водій автомобіля марки GEELY CK державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 грубо порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

п. 10.1: Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху.

Дані порушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди і з наступними наслідками.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водієві мопеда марки Дельта ОСОБА_3 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки лівого променево-зап`ястного суглобу та закритого дволоджечного перелому правої гомілки. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладьєвидної кістки лівого променево-зап`ястного суглобу та закритого дволоджечного перелому правої гомілки утворились від дії тупих предметів, що діяли за ударним механізмом з місцем прикладання діючої сили в вищезазначені області, або при ударі об такі, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж як 21 день), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 389 від 10 вересня 2014 року.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду показала, що 24 червня 2014 року біля 15.00 години вона на автомобілі Geely їхала по вул. Леніна в м. Павлограді зі сторони вул. Карла Маркса в м. Павлограді та зупинилася щоб повернути ліворуч. І тільки почала повертати як в передній бампер врізався потерпілий на мопеді та перелетів через капот. Вона вийшла та підійшла до потерпілого. Потім викликали швидку та ДАЇ. Потерпілого госпіталізували в 4 міську лікарню. Вона сплатила витрати на лікування в сумі 5518,95 грн. Перед потерпілим вона вибачилася. До схеми ДТП зауважень у неї не має. 60 грн. 77 коп. вона визнає. Мопед вона пошкодила. 612,98 грн. вона не визнає, так як вона застрахована. 8960,82 грн. вона не визнає, це повинна сплачувати страхова компанія. Моральну шкоду також страхової компанії. Раніше вона до кримінальної відповідальності не притягалася. Вона пропонувала 10000 грн. за майнову та моральну шкоду, потерпілий говорив, що він візьме, а інше через суд. Вона звернулася в страхову компанію 25 червня 2014 року та повідомила про настання ДТП. Вона застрахована в представництві компанії АСКА в м. Павлограді. В скоєному щиро розкаялася.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що у відносинах з обвинуваченою не перебуває. 24 червня 2014 року десь о 15.00 години він рухався по вул. Леніна в сторону вул. К. Маркса в м. Павлограді зі швидкістю км. 20 на мопеді Дельта, об`ємом двигуна 49,9 кубічних сантиметрів. Автомобіль обвинуваченої він побачив за метрів 20, який стояв на своїй полосі, і приблизно за 5 м., вона почала повертати. Він врізався і перелетів через капот. Люди його підняли та віднесли на лавочку та викликали швидку допомогу. Його відвезли в 4 міську лікарню в м. Павлограді. Він лікувався в лікарні півтора місяця. Потім реабілітація, ще п`ять місяців. Мопед червоного кольору. Зупинити мопед він не міг. Йому заборонили працювати фізично, на холоді та довго стояти. Позов він підтримує в повному обсязі. Обвинувачена йому віддавала гроші за лікування, суму він не пам`ятає, але всі за виключенням 60,77 грн. Йому не відомо, що обвинувачена мала поліс цивільної відповідальності. На момент ДТП він офіційно не працював.

Представник Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА в судове засідання не з`явився подав письмові заперечення.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюютьсяі і обмежився допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції нема.

Крім того в судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_8 , яка суду показала, що у потерпілого були виявлені рубці. Ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості. Їй відомо, що експертиза проводиться після видужання потерпілого. Курс лікування закінчений 05 вересня 2014 року. За ознакою, спричинення тривалого розладу здоров`я, понад три тижні, більше 21 дня. Свій висновок вона підтримує.

Враховуючи показання обвинуваченої, потерпілого та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно /Т. 2 а.к.п. 98/, раніше не судима /Т. 2 а.к.п. 93/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /Т. 2 а.к.п. 94, 96/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щире розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді штрафу без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання не має.

Потерпілий ОСОБА_3 подав цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 60 грн. 77 коп. в рахунок відшкодування вартості ліків, матеріальної шкоди у сумі 8960 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту та суму у розмірі 612 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування вартості експертизи і моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн. В ході судового розгляду потерпілий уточнив свої позовні вимоги до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 60 грн. 77 коп. в рахунок відшкодування вартості ліків, матеріальної шкоди у сумі 13 531 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування вартості відновлювального ремонту та суму у розмірі 962 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування вартості експертизи і моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.

В обґрунтування майнової шкоди потерпілий вказав, що внаслідок даного кримінального правопорушення ним були понесені матеріальні витрати, які полягали в купівлі медичних препаратів, проведення експертизи та відшкодування відновлювального ремонту мопеда. Крім того, йому спричинена моральна шкода, яка виразилася в тому, що в момент злочину і протягом тривалого часу після нього відчував сильні фізичні болі, душевне страждання, його спосіб життя на тривалий час був порушений, так як знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно зі ст. 25 Закону України Про страхуванняя, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля GEELY CK державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4549132 у Приватному акціонерному товаристві Українська акціонерна страхова компанія АСКА, що підтверджується відповідним страховим полісом /Т.1 а.к.п. 46/.

Відповідно до п. 16 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки № 4 від 01 березня 2013 року, відповідно до ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.
Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд своєю ухвалою залучив в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство Українська акціонерна страхова компанія АСКА. Позивач до зазначеної страхової компанії ніяких позовних вимог не пред`явив. В свою чергу ОСОБА_5 виконала вимоги ст. 33 Закону та повідомила страховика про настання страхового випадку, що підтверджується відповідною заявою, наданою представником ПрАТ УАСК АСКА /Т. 1 а.к.п. 153, 154/. ОСОБА_5 визнала позов в частині відшкодування 60 грн. 77 коп. на лікування в інший частині не визнала, пославшись на те, що її цивільно-правова відповідальність застрахована, а тому цивільний позов в кримінальному провадженні підлягає задоволенню частково.

Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої майнової шкоди у розмірі 60 грн. 77 коп. підлягають задоволенню повністю, вимоги про стягнення з обвинуваченої витрат за проведення експертиз в сумі 962 грн. 98 коп. також підлягають задоволенню, так як відноситься до процесуальних витрат. В іншій частині позов про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, як передчасні в розумінні ст. 1194 ЦК України. Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди у розмірі 40 000 грн. підлягають задоволенню частково, у розмірі 10 000 грн. Саме такий розмір суми на відшкодування моральної шкоди на думку суду є достатнім для відшкодування потерпілому моральних збитків.

У справі маються судові витрати за проведення автотехнічної експертизи /Т. 2 а.к.п. 68/ в сумі 393 грн. 12 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_3 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 60 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування процесуальних витрат грошові кошти в сумі 962 грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 393 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази: автомобіль марки GEELY CK державний номер НОМЕР_1 , переданий під розписку обвинуваченій ОСОБА_5 залишити у її користуванні, мопед марки Дельта, який зберігається на площадці тимчасового тримання, за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10 повернути потерпілому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1