18.12.2015 Єдиний унікальний № 371/1686/15-к Провадження 1кп/371/122/15
В И Р О К
Іменем України
18 грудня 2015 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Потік, Миронівського району, Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта професійно-технічна, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10 серпня 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи на присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживав, незаконно придбав наркотичний засіб відламав від стебла одну гілку рослини коноплі, яка росла біля сараю, та переніс до дерев`яного сараю на території вищевказаного домоволодіння та повісив на гвіздок сушити, тим самим почав зберігати наркотичний засіб для власних потреб без мети збуту.
13 серпня 2015 року у період часу з 14 години 05 хвилин по 15 годину 10 хвилин під час проведення огляду місця події працівникам міліції у присутності понятих виявлено та вилучено 57,42 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Згідно висновку експерта №2-02/1044 від 27.08.2015 представлена на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, яку було відокремлено, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Загальна маса наркотичного засобу у перерахунку на суху речовину становить 57,42 гр.
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.
Крім того, сторони угоди про визнання винуватості узгодили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 у період іспитового строку з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Сторони угоди надали згоду на призначення узгодженого покарання.
В угоді зазначено, які зобов`язання взяв обвинувачений ОСОБА_4 щодо беззастережного визнання винуватості. Також в угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК і КК України, просив цю угоду затвердити і застосувати до обвинуваченого узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він розуміє надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що укладення угоди про визнання винуватості з боку його підзахисного було добровільним, що він, як захисник був залучений до справи з моменту ініціювання угоди, просив угоду затвердити.
ОСОБА_4 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Заслухавши сторони угоди про визнання винуватості, перевіривши угоду на відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд встановив таке.
Згідно із ч.ч. 2,4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного, обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Як вбачається із обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості, від цього злочину потерпілих немає, шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Зміст угоди про визнання винуватості від 10 грудня 2015 року, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на призначення покарання; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін та захисника.
Крім того, судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, щодо якого беззастережно визнає себе винуватим; розуміє узгоджене покарання та дає згоду на призначення узгодженого покарання.
Судом з`ясовано, що сторони угоди розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України; дії ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному придбанні, виготовленні на зберіганні наркотичних засобів без мети збуту кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 309 КК України; фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 наявні; узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 КК України.
Відтак, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 474 КПК України.
Керуючись ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст.ст. 373-377, 472, 473, 474, 475, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1/один/ рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 у період іспитового строку з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нерозяснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_1