Справа № 477/965/15-к
Провадження № 1-кп/477/110/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області, проживаючого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
а також представників потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В січні 2015 року, точну дату під час розгляду справи встановити не виявилося за можливе, громадянин ОСОБА_3 , проходячи в
с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області повз ферму на 2-ому відділенні, помітив там водонапірну башту Рожновського, повалену сильним вітром, яка належала Шевченківській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області. Тоді ж у нього виник умисел на таємне викрадення цього майна.
28 березня 2015 року, близько 9:00, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, залучивши до його здійснення громадянина
ОСОБА_7 , якому не повідомив про свої дійсні наміри, прибув разом з ним на вантажному автомобілі марки КАМАЗ та під керуванням останнього до території зазначеної ферми, де за допомогою автомобіля з вантажним краном під управлінням невстановленою особи, завантажив частину водонапірної башти вагою 2500 кг. до автомобіля ОСОБА_7 .
З викраденим він на автомобілі ОСОБА_7 з місця скоєння зник, спричинивши Шевченківській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області матеріальний збиток на 7500 грн.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання свою вину ОСОБА_3 визнав повністю та підтвердив зазначені обставини. Розповів, що в січні 2015 року він проходив в с. Шевченкове Жовтневого району повз ферму, де побачив металеву водонапірну башту, яка валялася на землі. Ферма була покинута і він вирішив викрасти частину башти, щоб здати на металобрухт. Для цього він домовився з громадянином ОСОБА_7 , щоб той приїхав на своєму вантажному автомобілі та забрав башту, і він же повинен був її і купити у нього. Також домовився з іншим, раніше незнайомим громадянином, якого знайшов на заправці, щоб той на своєму автомобілі з вантажним краном завантажив башту. 28 березня 2015 року вони зранку приїхали на ферму, де завантажили башту на автомобіль ОСОБА_7 , він йому заплатив 4600 грн. і вивіз башту. Розкаявся у вчиненому і просив не позбавляти його волі, а вчинив крадіжку оскільки потрібні були кошти. Після того як почалося з`ясування обставин вивезення башти він звертався до сільського голови з питання повернення коштів, але порозумінні вони не знайшли.
Крім цього його вина у вчиненому також підтверджується наступними дослідженими письмовими доказами:
- заявою голови Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_5 від 30 березня 2015 року до Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області про те, що громадянин ОСОБА_3 вчинив крадіжку верхньої частини водонапірної башти, яка знаходилася в городах вул. Першотравневої с. Шевченкове, напроти будинку № 10;
- протоколом огляду місця події від 30 березня 2015 року (із фототаблицями) ділянки, розташованої за с. Шевченкове Жовтневого району поблизу вул. Першотравневої, на якій була виявлена водонапірна башта без верхньої частини;
- протоколом огляду автомобіля марки КАМАЗ, р.н. НОМЕР_1 , який був виданий для огляду громадянином ОСОБА_7 згідно його заяви від 27 квітня 2015 року, в якій також зазначено, що на цьому автомобілі він перевозив верхню частину водонапірної башти спільно з ОСОБА_3 із с. Шевченкове;
- довідками Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 30 березня та 23 квітня 2015 року, згідно з якими башта Рожновського, яка була розташована в с. Шевченкове (2-відділення-ферма) є комунальною власністю територіальної громади сільської ради, її балансова вартість склала 4003 грн.;
довідкою Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 27 квітня 2015 року, згідно з якою викрадена верхня частина башти Рожновського, яка розташована була в с. Шевченкове (2-відділення-ферма) мала вагу 2500 кг. і сільській раді її викраденням спричинено збиток на суму 7500 грн.;
- довідкою ТОВ Єдині комунальні системи від 24 квітня 2015 року, згідно якої вага башти Рожновського складала 6050 кг.;
- актом від 6 квітня 2015 року, згідно з яким комісією Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області були обстежені залишки водонапірної башти (2-відділення), які не придатні для використання, а їх вага складає 3550 кг. металобрухту, які оприбутковані.
За досліджених та встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у викраденні майна Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області повністю доказана, а його дії, в межах пред`явленого обвинувачення, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд вважає, що пом`якшуючою його вину обставиною є щире каяття. Обтяжуючих його вину обставин судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його характеризуючі дані, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину, але допускає можливість його виправлення без відбуття цього покарання та ізоляції від суспільства та з обов`язковим контролем за цим виправленням.
Потерпілим був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого відшкодування матеріального збитку в сумі 7500 грн.
Цей позов обвинувачений визнав частково на суму 3500 грн., оскільки вважав, що саме скільки коштувала верхня частина башти як в металобрухт.
Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, виходячи зі встановлених в судовому засіданні обставин, та враховуючи, що завданий збиток у вказаній сумі був підтверджений доказами, в тому числі документами сільської ради, а обвинуваченим на його спростування не було представлено допустимих та достатніх доказів, тому позов суд приходить до висновку, що він підлягає повному задоволенню.
Речовий доказ - автомобіль ОСОБА_7 , слід залишити йому як власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 рік та поклавши на нього у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки, які він повинен виконати на протязі цього іспитового строку:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу
ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_3 на користь Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області відшкодування завданого матеріального збитку в сумі 7500 грн.
Речовий доказ у виді автомобіля марки КАМАЗ р.н. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_7 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1 о