Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8420/15-к
Провадження № 1-КП/758/435/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження №1-кп/758/435/15 ( справа №758/8420/15к), під час досудового розслідування провадження №0004211 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого неофіційно вантажником, не одруженого, дітей не має, не зареєстрованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 26.10.2001 року Шевченківським районним судом м. Києва по ст.ст. 187 ч. 3, 185 ч. 3, 185 ч. 2, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі;
- 15.10.2009 року Подільським районним судом м. Києва по ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном на 1 рік;
- 05.01.2011 року Подільським районним судом м. Києва по ст.ст. 15 ч.2, ст.185 ч.2; 185 ч. 1, 185 ч. 2, ст.70, ст.71 КК України до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі, 09.04.2014 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 3 місяці 9 днів;
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
20 червня 2015 року, близько 02 години 25 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по проспекту Свободи, 30 в м. Києві, побачив автомобіль марки «Нісан» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діячи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «Нісан», д.н.з. НОМЕР_2 , та впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, за допомогою викрутки, яку мав при собі, відчинив замок правих передніх дверей, звідки взяв автомагнітолу марки «SONY» модель № CDX GT620U, вартістю 1466 грн. 66 коп., рулетку «PROLINE», довжиною 5 м, вартістю 51 грн. 66 коп., пляшку розчинника 647 ХІМРЕЗЕРВ без прикурсорів, вартістю 29 грн. 60 коп., пристрій для розгалуження прикурювальної системи «Startex», вартістю 51 грн. 66 коп., викрутку, вартість 37 грн. 66 коп., а всього взяв майна, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 1637 грн. 24 коп.
Після цього ОСОБА_5 , маючи умисел повторно таємно викрасти чуже майно, вказане майно помістив до поліетиленового пакету.
Проте, ОСОБА_5 , не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме його дії були викриті та він затриманий працівниками міліції на місці вчинення злочину, а викрадений товар був вилучений.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 погодився із кваліфікацією його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні. Він також дав показання, що 20 червня 2015 року, приблизно о 02 годині 25 хвилин, в м. Києві по проспекту Свободи, 30, побачив автомобіль «Нісан» червоного кольору. У нього виник умисел на викрадення майна із даного автомобіля. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він підійшов до даного автомобіля, за допомогою викрутки відчинив замок передніх дверей та забрав майно, яке там знаходилось. Він взяв з автомобіля автомагнітолу, рулетку, пляшку розчинника, пристрій для розгалуження прикурювальної системи, викрутку. Однак, він не встиг довести до кінця злочин та був затриманий працівниками міліції. Він погоджується, що намагався викрасти чуже майно на суму 1637 гривень 24 коп.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 15, ч.2 cт. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, зокрема, межі санкції ч.2 ст.185 КК України, що вказаний злочин відносить до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 обставиною суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_5 обставиною суд визнає рецидив злочинів, що передбачено п.1 ч.1 ст. 67 КК України, оскільки він має непогашену судимість за ч.1 ст.309 КК України, що не впливає на кваліфікацію його дій. за навмисні злочини.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, його схильність до скоєння злочинів проти власності, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді реального позбавлення волі, однак, з врахуванням, що тяжких наслідків від злочину не настало, викрадене повернуто потерпілому, ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.185 КК України.
Призначення іншого покарання, на думку суду не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню в дохід держави витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 залишити без змін у виді утримання під вартою в Київському СІЗО.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 червня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави триста шістдесят вісім гривень 28 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання потерпілому, залишити у його володінні, як законного власника.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 на протязі тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1