Лановецький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2010 року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сарновського В.Я.,

при секретарі Домчук В.І.,

з участю прокурора Нестера М.Б.,

захисника ОСОБА_1,

та потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В :

5 червня 2010 року близько 16 години ОСОБА_3 у власному житловому будинку в с. Волиця Лановецького району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під час суперечки із своїм сином ОСОБА_2 умисно наніс останньому удар кухонним ножем в область грудної клітки, чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді поранення лівої половини грудної клітки в четвертому міжреберї з раневим каналом, який проникав у плевральну порожнину, що за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він проживає в с. Волиця з дружиною та сином. 5 червня 2010 року, коли він перебував у своїй кімнаті, у нього з сином виник конфлікт під час якого він взяв зі столу кухонний ніж і наніс ним синові удар в область грудної клітки з лівої сторони. Коли почала текти кров, він злякався і разом з дружиною, яка в цей момент зайшла в кімнату, намагався надати синові допомогу. Причину конфлікту він не пригадує, оскільки перебував у стані алкогольного спяніння. У вчиненому розкається і просить суворо не карати.

Крім визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині, вона доведена доказами, зібраними органами досудового слідства по справі та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтвердив покази підсудного щодо обставин заподіяння йому батьком ножового поранення, а також пояснив, що в той день він в післяобідню пору знаходився у своїй кімнаті. Приблизно о 16 годині туди зайшов батько і почав вимагати у нього 10 гривень. Він відмовився давати гроші і батько вирвав з телевізора кабель та пішов у свою кімнату. Він пішов слідом за ним і вирвав кабель з телевізора у його кімнаті. Після цього батько його виштовхував з кімнати, але він спочатку опирався, а коли вийшов то відчув, що зліва в грудях є рана. Подальші події не пригадує, оскільки втрачав свідомість. Уже в лікарні після операції від матері він дізнався, що це батько наніс удар ножем. На даний час він з підсудним помирився, претензій до нього не має, цивільний позов заявляти не бажає і просить батька суворо не карати.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є дружиною підсудного і вони разом із сином ОСОБА_2 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5. Після обіду 5 червня 2010 року, після того як вони із сином повернулись з поля додому, чоловік вимагав у сина 10 гривень, але той відмовлявся давати гроші. Між ними у кімнаті чоловіка виникла сварка та шарпанина. Вона в цей час знаходилась в іншій кімнаті, але через відкриті двері бачила як чоловік наніс синові удар ножем в ліву сторону грудей. Коли син знепритомнів, вона намагалась зупинити кровотечу і чоловік їй допомагав. На її крики про допомогу прибігли сусіди, які зателефонували у лікарню і в міліцію.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в с. Волиця по сусідству із господарством ОСОБА_2. Близько 17 години 5 червня 2010 року вона перебувала на вулиці неподалік і почула в їх господарстві крики. Там була ОСОБА_6, яка проживає теж по сусідству і яка повідомила їй, що батько порізав сина та попросила викликати швидку медичну допомогу, що вона і зробила. Коли приїхали лікарі, то вона з ними зайшла в будинок, де ОСОБА_2 лежав непритомний і його забрали в лікарню. Крім того, вона пізніше була присутня при проведенні відтворень обстановки та обставин події із підсудним ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_4, під час яких вони пояснювали, що це підсудний заподіяв синові ножове поранення.

Крім показів потерпілого та свідків факт вчинення злочину підсудним ОСОБА_3 підтверджується також письмовими доказами, зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні.

Так, висновком судово-медичної експертизи № 1362 (а.с.95-99) підтверджено, що у ОСОБА_2 при госпіталізації 5 червня 2010 року було виявлене поранення лівої половини грудної клітки у вигляді рани в 4-му міжребер'ї по середній пахвовій анатомічній лінії (її бокова поверхня) з подовженням раневим каналом, що проникав у плевральну порожнину з ушкодженням 4-го ребра та міжреберної артерії, верхньої частки легені, середостінної частини пристінкової плеври та лімфатичного вузла середостіння. Це поранення супроводжувалось розвитком гемопневмотораксу (наявність крові та повітря в плевральній порожнині), гематоми (накопичення крові) в клітковині середостіння та підшкірної емфіземи (наявність повітря в товщі м'яких тканин). В той же день за життєвими показами ОСОБА_2 проведено оперативне втручання - розкриття грудної порожнини (торакотомії) з видаленням верхньої частки лівої легені (лобектомією), ушиванням ушкоджень плеври та судин і остеосинтезом ребра. Отримане ОСОБА_2 поранення грудної клітки, що проникало в плевральну порожнину за ознакою небезпеки для життя кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Також, висновками даної експертизи доводиться, що вищеописане поранення грудної клітки ОСОБА_2 отримав незадовго до госпіталізації і воно утворилося від колюче-ріжучої дії гострого предмета по типу клинка ножа, а тому виникнення його 5 червня 2010 року при нанесенні удару ножем в ліву половину грудної клітки не виключається.

Згідно протоколу очної ставки від 29 липня 2010 року, під час проведення даної слідчої дії потерпілий та підсудний підтвердили, що 5 червня 2010 року під час суперечки ОСОБА_3 наніс своєму синові ножове поранення в області грудної клітки (а.с.84-85).

Даний факт також знайшов підтвердження при проведенні відтворень обстановки та обставин події, проведених 15 червня 2010 року за участю підсудного ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4, під час яких вони розповіли та показали, яким чином підсудний наносив ножем удар потерпілому (а.с.76-83).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №419 ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння страждав та в даний час страждає розладами психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає степені психозу чи вираженого недоумства, і може давати звіт своїм діям і керувати ними (а.с.103-104).

Згідно висновку спеціальної медичної наркологічної експертної комісії Тернопільського обласного наркологічного диспансеру від 29 червня 2010 року №493 підсудний ОСОБА_3 хворіє хронічним алкоголізмом ІІ кл.ст. і йому рекомендовано лікування від нього (а.с. 111).

Враховуючи наведені по справі обставини суд прийшов до висновку про доведеність злочину вчиненого підсудним ОСОБА_3, дії якого слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Аналізуючи дані щодо особи винного, суд не вважає позитивною його характеристику, видану виконкомом Лановецької міської ради 8 червня 2010 року про те, що на підсудного заяв і скарг не надходило, оскільки згідно повідомлення Лановецького РВ УМВСУ від 11 червня 2010 року №1128 ОСОБА_3 на протязі року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення 25 червня та 19 листопада 2009року і 15 січня 2010 року насильства в сімї, а 22 лютого 2010 року доставлявся у райвідділ міліції у звязку з аналогічним правопорушенням. Крім того, стосовно ОСОБА_3 у журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини Лановецького РВ УМВСУ є зареєстровані повідомлення його батька ОСОБА_7 про те, що підсудний 9 червня 2008 року вчинив скандал по місцю проживання, а також старшого сина ОСОБА_8 про те, що підсудний 23 червня 2009 року на вулиці села вчинив з ним бійку (а.с.129).

Крім наведеного, призначаючи покарання підсудному, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який хворіє хронічним алкоголізмом і потребує лікування від нього; як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, і приходить до висновку, що в даному випадку підсудному слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи конкретні обставини справи, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і те, що підсудний після вчинення злочину брав участь у наданні допомоги потерпілому, як обставини, що пом'якшують покарання, а також думку потерпілого, який просить підсудного суворо не карати, суд вважає, що наведені обставини в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому є підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті звинувачення.

Підсудний ОСОБА_3 був затриманий 5 червня 2010 року і йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.38-40, 54, 57), а тому, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, досудове увязнення підлягає зарахуванню у строк покарання.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 7 липня 1995 року № 11 розмір судових витрат визначається і вони стягуються із засудженого в межах обвинувачення, яке визнано судом доведеним.

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового слідства в основу обвинувачення покладені висновки судово-медичної і судово-психіатричної експертиз та висновок спеціальної медичної наркологічної експертної комісії, а тому немає законних підстав для стягнення вартості проведеної експертизи холодної зброї (а.с. 89-91), висновки якої в основу обвинувачення покладені не були.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

До вступу вироку в законну силу залишити без змін міру запобіжного заходу обрану засудженому у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня затримання 05 червня 2010 року.

Речові докази по справі ніж та паперовий конверт із зразками речовини темно-бурого кольору схожої на кров, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Лановецького РВ УМВСУ, знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя