Справа № 357/8451/14-к
1-кп/357/531/14
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002660 від 30.05. 2014 року за ознаками ст.309 ч.1 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з освітою середньою- спеціальною, не одруженого, на утриманнінеповнолітніх дітей немаючого, тимчасово непрацюючого,зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:
30 травня 2014року близько 07.30 години ОСОБА_5 поруч з дерев`яним мостом по вул.Новоселівській в м.Біла Церква, Київської області у траві, незаконно придбав, знайшов медичний шприц, об`ємом 2 мл., заповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, опієм (ацетильованим), маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0602 г., які забрав та незаконно зберігав при собі для власного вживання без з мети збуту та цього ж дня близько 08.45 год. у ОСОБА_5 працівниками міліції поруч з під`їздом №6 біля буд. 137 по бульвару 50-років Перемоги в м.Біла Церква, Київської області з поліетиленового пакета з написом «АТБ», який мав при собі, було виявлено шкарпетку, з середини якої було вилучено медичний шприц з опієм, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без з мети збуту, чим своїми умисними діями, які виразились в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

19.06.2014 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах: обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389ч.1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020грн..

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, потерпілі від злочину відсутні, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просила угоду затвердити.

Вислухавши учасників судового розгляду, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судові витрати в сумі 368,94 грн. за проведення судово-хімічної експертизи слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави, речові докази, медичний шприц з опієм, який знаходиться в камері схову речових доказів Білоцерківського МВ слід знищити, диск з відеозаписом затримання ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06.2014 року, укладену у кримінальному провадженні №0002660 від 30.05. 2014 року між прокурором прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020грн., в дохід держави.

Речові докази у справі, медичний шприц з опієм по кримінальному провадженню №0002660 від 30.05. 2014 року, який зберігається в камері схову речових доказів Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області- знищити, диск з відеозаписом затримання ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати в сумі 368,94 грн. за проведення судово-хімічної експертизи стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1