Справа № 11-663/2010 Головуючий в 1-й інстанції Сарбей В.Л.
Категорія: ч.1 ст. 125, ч.3 ст.186 КК України Доповідач Козачок С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Бережного С.Д.

суддів Козачка С.В., Цугеля І.М.

з участю прокурора Бантюка І.М.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_5 вона ж в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6, прокурора, який приймав участь в розгляді справи на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на утриманні має малолітню дитину, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого;

засуджено за:

-ч.1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно із вимогами ст. 76 КК України його зобовязано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти орган кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання; систематично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області 329, 54 грн. судових витрат „за дослідження №3.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.81 КПК України.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

За вироком суду, 23.10.2008 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4, знаходячись в будинку № 12/1 по вул. Гастелло у м. Хмельницькому, відкрито викрав із зовнішньої сторони підвіконня відкритого вікна кухонної кімнати квартири №37 цього будинку жіночі черевики вартістю 900 грн. та жіночі туфлі вартістю 300 грн., належні ОСОБА_5, спричинивши їй матеріальні збитки на суму 1200 грн.

Крім того, 20.07.2009 рок близько 22 год. ОСОБА_4 біля Шкір венерологічного диспансеру, що по вул. І.Франка 13, виїхав мопедом на тротуар, де проходила неповнолітня ОСОБА_6, перегородивши їй дорогу, почав її ображати, став на її ногу своєю ногою та наніс декілька ударів рукою по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Також, 04.06.2009 року біля 8 год. 30 хв. на ринку „Ранковий по вул. Толстого 16, у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 на ґрунті неприязних стосунків вдарив в обличчя ОСОБА_7, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 вона ж в інтересах дочки, неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, оскільки висновки суду щодо перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч.3 на ч.1 ст. 186 КК України не відповідають фактичним обставинам справи. Просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.3, 125 ч.1 КК України призначити 4 роки позбавлення волі.

Із змісту поданої на вирок суду апеляції, засуджений ОСОБА_4 та в його інтересах захисник ОСОБА_1 зазначають, що вирок суду підлягає скасуванню, а справа закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст.186 КК України, оскільки з корисливих мотивів даний злочин він не вчиняв, а його вина у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125 КК України не доведена.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь в розгляді справи просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст.125 КК України штраф в розмірі 1000 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

Вказує, що при перекваліфікації дій засудженого, з ч.3 на ч.1 ст. 186 КК України суд не в повній мірі врахував покази потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8, які стверджували про те, що грабіж майна засуджений вчинив шляхом проникнення в житло.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення апеляції прокурора та потерпілої, і скасування вироку із постановленням нового, потерпілої на підтримку апеляції, засудженого і його захисника про скасування вироку і закриття справи, вивчивши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляції потерпілої і прокурора не підлягають задоволенню, апеляція засудженого і його захисника частковому задоволенню.

Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_4 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, обґрунтовані і підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

І хоч ОСОБА_4 заперечує свою причетність до вказаних злочинів, його вина очевидна.

Так із показів потерпілого ОСОБА_7, його дружини ОСОБА_9, а також очевидців події, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 видно, що саме ОСОБА_4 близько 9 години ранку 4.06.2009 року побив потерпілого, заподіявши удар кулаком в обличчя та ногою по спині.

Невірити цим показам підстав немає, оскільки вони підтверджені обєктивно.

Згідно із висновків судово медичного експерта за №1175 від 5.06.2009 року у ОСОБА_7 після його звернення до медичного закладу були виявлені тілесні ушкодження у вигляді набряку і крововиливу мяких тканин щічної ділянки зліва, крововиливу мяких тканин поперекової ділянки зліва. Ці ушкодження могли утворитись від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

За словами потерпілого, причиною його побиття було намагання засудженого у такий спосіб повернути від нього автомашину, яка між тим належить ОСОБА_7

Таким чином, покази потерпілого і свідків по механізму заподіяння та локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілого повністю узгоджуються між собою, а тому висновки місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вказаному епізоді сумніву не викликають.

Доводи засудженого про упередженість показів свідка ОСОБА_11 на увагу не заслуговують, оскільки вони узгоджуються з показами інших очевидців події, у тому числі свідка ОСОБА_10

Що стосується висунутого засудженим алібі, про перебування під час згаданих подій в іншому місці, то такі доводи голослівні і не підтверджені обєктивно.

Відповідають фактичним обставинам справи і висновки суду стосовно причетності ОСОБА_4 до побиття неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6, яка приходилась засудженому падчеркою.

Неповнолітня на досудовому і судовому слідстві послідовно твердила, що 20.07.2009 року близько 22 години біля воріт шкірвендиспансеру м. Хмельницького зазнала нападу з боку вітчима ОСОБА_4, під час якого від нього отримала три удари ребром правої руки по обох щоках. Під час цих подій засуджений утримував її, ставши своєю ногою на її ногу.

Свідок вказаної події ОСОБА_12 підтвердила, що бачила, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_6

Про цю події розповів і свідок ОСОБА_13, який на власній автомашині у той час проїздив поряд.

За словами матері, діда і баби ОСОБА_6, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 і ОСОБА_9, після отримання від ОСОБА_6 телефонного дзвінка про її побиття ОСОБА_4, вони прибули на місце нападу, бачили на її щоках сліди ударів, після чого звернулись до лікарні і за медичною допомогою. З розповіді ОСОБА_6 ОСОБА_4 утримував її, ставши ногою на ногу і бив кулаком по обличчю.

Обєктивно покази потерпілої і свідків даної події підтвердились висновками судово медичного експерта за №2088 від 9.09.2009 року, згідно із яким у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри 1,2 пальців правої стопи (по механізму виникнення удар тертя), крововиливу мяких тканин лівої щоки (по механізму виникнення удару), що могли утворитись від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути взуті ноги чи руки. За своїм характером ці тілесні ушкодження відносяться до категорії легких без розладу здоровя.

Як видно із наведених висновків судово медичного експерта, розповідь потерпілої ОСОБА_6, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про механізм заподіяння та локалізацію тілесних ушкоджень, відповідають фактичним обставинам справи, а тому обґрунтовано взятті судом до уваги. При оцінці доказів по справі.

Ставити під сумнів покази очевидців подій по епізодах побиття ОСОБА_7, ОСОБА_6 підстав немає, оскільки вони узгоджуються між собою.

Вказані докази спростовують доводи ОСОБА_4 про його перебування під час зазначених подій в іншому місці. З висновками суду на спростування цього алібі ОСОБА_4 слід погодитись, оскільки вони до того ж підтверджені роздруківкою телефонних дзвінків, згідно із якими у вечір побиття неповнолітньої ОСОБА_6 він перебував в м. Хмельницькому.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність провини ОСОБА_4 у заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 і ОСОБА_7, вірно кваліфікувавши його дії по цих епізодах за ст. 125 ч.1 КК України.

Призначене ОСОБА_4 покарання за цей злочин відповідає вимогам ст. 65 КК України і є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 по ст. 186 КК України, то вирок в цій частині підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України.

До такого висновку судова колегія дійшла з погляду на ту обставину, що в діях ОСОБА_4 не вбачається прямого умислу на заволодіння чужим майном, а також необхідного в таких випадках корисливого мотиву.

За законом корисливий мотив при вчиненні злочинів проти чужої власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже майно на свою користь, таким чином одержуючи фактичну можливість володіти, користуватись чи розпоряджатись таким майном, як своїм власним.

Не може розглядатись, як злочин заволодіння майном, здійснення всупереч встановленого законом порядку, коли винний вважає, що він має право на володіння, користування або розпорядження цим майном.

Як видно із матеріалів кримінальної справи, між колишнім подружжям ОСОБА_4 і С.А. існують вкрай ворожі стосунки, що виникли на ґрунті, як особистих так і майнових стосунків.

Протягом досудового і судового слідства ОСОБА_4 постійно твердив, що взяв взяття у ОСОБА_5, оскільки сам його придбав і вважає власним.

Крім того, до цього його спонукала поведінка колишньої дружини, яка перешкоджає у побаченні з їх спільним сином, не віддає особисті його речі, в тому числі золотий ланцюжок і каблучку.

Потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції визнали, що ОСОБА_4 залишився незадоволеним розподілом майна, безпідставно вимагає його частину, вороже ставиться до рідних і близьких ОСОБА_7, систематично погрожує і ображає, в тому числі шляхом надсилання см повідомлень на мобільний телефон, які зафіксовані в матеріалах справи.

Згідно із матеріалами справи, дві пари жіночого взяття, ОСОБА_4 віддав добровільно.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 по даному епізоду діяв без умислу заволодіти жіночим взяття колишньої дружини, а тому за відсутності корисливого мотиву у нього відсутній склад злочину передбачений ст. 186 КК України у звязку з чим справа по даному епізоду підлягає закриттю, а вирок скасуванню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_1 задоволити частково.

Апеляції прокурора і потерпілої ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2010 року стосовно ОСОБА_4 змінити.

Вирок суду в частині засудження ОСОБА_4 за ст. 186 ч.1 КК України скасувати, а справу в цій частині закрити за відсутністю складу злочину на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 125 ч.1 КК України до 1000 грн. штрафу.

Стягнення із ОСОБА_4 судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області в сумі 329, 54 грн. скасувати, а провадження закрити.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду С.В.Козачок