Справа № 2506/9815/2012
Провадження по справі 1-п/2506/676/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Малиша В.В.

при секретарі Корончук І.В.

за участю прокурора Коваленко Л.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінальної справи за постановою начальника СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків давності

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Чернігова в порядку ст. 7-1 КПК України надійшла кримінальна справа порушена за фактом погроз застосування насильства та заволодіння 19.11.1996 року невстановленими особами автомобілем ВАЗ-2103 д.н. є9271ЧН, що належав ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), для вирішення питання про закриття провадження у звязку із закінченням строків давності.

Постановою від 03.10.2012 року слідство по даній справі було поновлено та справа була прийнята до свого провадження начальником СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області і в цей же день ним була винесена постанова про закриття справи в частині відносно ОСОБА_2, а 04.10.2012 р. - про направлення справи до суду для вирішення питання про її закриття у звязку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав постанову, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що постанова задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні було встановлено, що кримінальна справа за фактом розбійного нападу на ОСОБА_1 була порушена 06.12.1996 року (а.с.1)

Постановою слідчого від 24.12.1996 p. потерпілим по справі був визнаний ОСОБА_1, яким 24.12.1996 p. була подана позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6000 грн. і відповідно постановою від 24.12.1996 p. ОСОБА_1 був визнаний цивільним позивачем (а.с.19-24).

14.01.1997 р. слідчим було винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) в якій зазначено, що той 19.11.1996 p. денний час за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись на подвірї пологового будинку по вул. 1-го Травня в м. Чернігові, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_1, який знаходився у власному автомобілі ВАЗ 2103 держзнак Є9271ЧН, напали на останнього, при цьому ОСОБА_3 накинув на шию потерпілого мотузок, затягуючи його, а інша невстановлена особа погрожувала предметом, схожим на пістолет, який потерпілий сприймав як реальний. У подальшому на автомобілі, що належав ОСОБА_1, під погрозою застосуванням насильства, прибули в район заводу № 171, що по вул. О.Кошового м. Чернігова, де в одному з кіосків зв'язали руки та ноги потерпілого, при цьому заклеївши рот та зав'язавши очі. Далі, на цьому ж автомобілі, перевезли потерпілого до садового товариства Ветеран, де залишили зв'язаним у дачному будинку № 87. Внаслідок цього заволоділи майном, яке належить потерпілому ОСОБА_1, автомобілем ВАЗ 2103 держзнак Є9271ЧН вартістю 6000 грн.

14.01.1997 p. ОСОБА_3 був оголошений у розшук, у зв'язку з тим, що обвинувачений ухилявся від слідства та місцезнаходження його невідоме, а 04.02.1997 р. слідство було зупинено (а.с.41-42,47).

19.05.1997 р. після відновлення слідства знову була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 р.) та відносно нього було обрано запобіжний захід утримання під вартою і слідство було зупинено у звязку з розшуком (а.с.92-95), а після скасування 30.05.2011 р. прокурором постанови про зупинення, 06.06.2011 p. досудове слідство було відновлене (а.с.97), однак крім плану спільних слідчих дій ніяких заходів слідчим не проводилось і вказівки заступника прокурора м. Чернігова, викладені в постанові, залишилися не виконаними, а слідство 02.08.2011 р. було зупинено в звязку з не встановленням особи (а.с.100).

Потім лише 08.06.2012 p. начальником слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області було поновлено розслідування та винесена постанова про перекваліфікацію дій ОСОБА_3 з ознак злочину, передбаченого ст. 142 ч.2 КК України (1960 року), на дії, передбачені ст. 187 ч.2 КК України, а також того самого дня було порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за фактом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_1, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ознаками злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

11.06.2012 p. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, а 15.06.2012 р. постанова про направлення справи до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у звязку з закінченням строків давності, яка 20.07.2012 р. Деснянським районним судом м. Чернігова була залишена без задоволення і матеріали повернуті прокурору м. Чернігова для усунення недоліків.

Згідно ч.3 ст. 11-1 КПК України якщо в ході досудового слідства протягом строків, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою частиною другою цієї статі (у звязку із закінченням строків давності).

Відповідно до ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з'явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п'ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, після пред'явлення ОСОБА_2 обвинувачення та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудове слідство по справі неодноразово зупинялося із об'явленням розшуку обвинуваченого і сумнівів щодо його причетності до вчиненого злочину у органів досудового слідства не виникало.

Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.49 КК України, при наявності особи, яка вчинила злочин, правових підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності, немає.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу органа досудового слідства на грубе порушення вимог діючого кримінально-процесуального законодавства при вирішенні питання щодо звернення до суду із відповідною постановою про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.07.2012 р. кримінальна справа, порушена відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України, що була направлена до суду для вирішення питання про її закриття у звязку із закінченням строків давності, повернута прокурору м. Чернігова для усунення виявлених недоліків, зазначених в постанові суду.

Однак без проведення будь-яких слідчих чи оперативно розшукових дій, без врахування вказівок прокуратури, зазначених в постанові від 30.05.2011 року та вказівок суду, зазначених в постанові від 20.07.2012 р. начальник СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області виніс постанову про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за недоведеністю вини обвинуваченого, створивши тим самим умови для можливості закриття справи за строками давності при відсутності встановлених винних осіб, що викликає сумнів і на думку суду є передчасним.

На підставі наведеного, у задоволенні постанови слідчого необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 211 ч.1 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні постанови начальника СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 04.10.2012 р. про закриття кримінальної справи у зв'язку із закінчення строків давності - відмовити.

Кримінальну справу №25/11490 повернути прокурору м. Чернігова.

На постанову протягом 7 діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя В.В.Малиш