Романівський районний суд Житомирської області
справа № 1-214
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2010 р. смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Грубіяна Є.О.

при секретарі - Строган Л.В.,

за участю прокурора - Примака О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Романів кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину віком 12 років, раніше не судимий на підставі положень ст. 89 КК України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 22.02.2005 року по теперішній час ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів - коштів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь матері дитини ОСОБА_3, встановлених рішенням Дзержинського (нині Романівського) районного суду Житомирської області від 6.02.2003 року за виконавчим листом № 2-175/03 в зв'язку з чим заборгованість за аліментами станом на 1.08.2009 року становила 9772,02 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 у інкримінованому діяння винним себе визнав повністю і показав, що дійсно з 22.02.2005 року не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 на користь колишньої співмешканки ОСОБА_3, з якою проживає дитина, тому, що ніде не працював, а роботу не міг знайти. Про заборгованість, яка виникла за аліментами він знає з листів державного виконавця, які до нього надходили. Йому оголошували попередження про кримінальну відповідальність в державній виконавчій службі за злісне ухилення від сплати аліментів.

Крім показань підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

заява ОСОБА_3 від 3.09.2009 року, якою остання просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дочки підсудного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.4);

рішення Дзержинського (нині Романівського) районного суду Житомирської області від 6.02.2003 року яким було визначено стягнення аліментів з підсудного на користь ОСОБА_3 на утримання дитини підсудного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11);

свідоцтво про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, яким зазначено, що батьком такої дитини є підсудний у справі ОСОБА_1 (а.с. 12);

--листи директора Романівського районну центру зайнятості якими зазначено, що станом на 4.11.2008 року підсудний на обліку не перебував і станом на 19.10.2009 року не перебуває (а.с.15,79);

довідки видані головами Миропільської селищної та Колодяжненської сільської рад про те, що підсудний з питання працевлаштування не звертався. Також по такому питанню підсудний не звертався в Миропільське лісництво (а.с.19,21,87);

довідка розрахунок державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції, якою зазначено, що заборгованість по аліментах, станом на 1.08.2009 року, становить 9772,02 гривень (а.с.25);

попередження, якими ОСОБА_1 було повідомлено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Разом з попередженнями досліджувались в судовому засіданні повідомлення відділення зв'язку про вручення попереджень підсудному (а.с.82-85)

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує такі дії підсудного за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ОСОБА_2

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, не працює і пошуками роботи не займався, раніше не судимий в силу положень ст. 89 КК України, оскільки відповідно до постанови Романівського районного суду від 10.04.2006 року був звільнений від призначеного покарання вироком Романівського районного суду у виді трьох років позбавлення волі, в зв'язку із закінченням іспитового строку, фактично має на утриманні неповнолітню дитину, однак не приймає участі в майновому забезпеченні, відсутність обставин, які помякшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання і обирає покарання в межах санкції ст. 164 ч.І КК України і вважає, що перевиховання і виправлення підсудного можливе без застосування покарання повязаного з обмеженням волі із обовязковим застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, які тільки підсилять виховний характер призначеного покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання - один рік обмеження волі.

Керуючись положеннями ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки передбачені ст. 76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції (далі КВІ);

повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтись для реєстрації в органи КВІ.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

головуючий суддя Є.О. Грубіян