Справа № 161/923/16-к
Провадження № 1-кп/161/136/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 05 лютого 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Луцьку кримінальне провадження №0000018, що надійшло з Луцької місцевої прокуратури 27.01.2016 року з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 01.01.2016 року, близько 21.30 год., перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Базука», що по вул. Ветеранів, 1А у м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo А600», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №16 від 22.01.2016 року становить 2 526, 33 грн., на екрані якого було захисне скло вартістю 199 грн., який був у чохлі вартістю, згідно вище вказаної експертизи 169,33 грн., в якому знаходились дві сім-картки мобільного оператора стільникового зв`язку ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_3 , вартістю 10 грн., на рахунку якої грошей не було та з № НОМЕР_4 , вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 15 грн., а також флеш-карта марки «MicroSD» об`ємом пам`яті 8 Гб., вартістю 88 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3 017, 66 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно.

Під час досудового провадження між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 , 22.01.2016 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого ОСОБА_5 та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч.4,5 ст. 474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.53 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 ..

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи, що підтверджено документально, слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 21.09.2015 року у кримінальному провадженні №0000018 укладену між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo А600» та чохол до нього залишити за належністю законному ОСОБА_5 ..

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в доход держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №16 від 22.01.2016 року в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: