НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
17 серпня 2015 рокуСправа № 322/858/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року,

встановив:
Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим було призначено остаточну міру покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року вирок Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року був змінений. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 було звільнено від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 125 КК України в зв`язку з закінченням строку давності. З вироку було виключено застосування ч. 1 ст. 70 КК України та було постановлено ОСОБА_3 вважати засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі.

30 липня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 надійшло клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року, в якому він просить суд відновити йому строк на касаційне оскарження вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року, в зв`язку з тим, що він його пропустив з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку засуджений зазначив наступне.

Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26.02.2015 ОСОБА_3 було відновлено строк на оскарження вищезазначених судових рішень. Після цього засудженим було подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Постановою судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальник справ від 20 березня 2015 року (справа № 5-5339 км 13) у витребуванні кримінальної справи щодо засудженого для перевірки її в касаційному порядку було відмовлено через те, що до касаційної скарги було додано копії вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, які не завірені належним чином. При цьому, сам текст касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ засудженому повернуто не було.

Засуджений в межах місячного строку з моменту отримання копії вищезазначеної постанови, надав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ належним чином завірені копії зазначених вироку і ухвали, тобто, на його думку, усунув недопіки, вказані у постанові.

Проте, листом від 19.05.2015 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ повідомив засудженого про те, що оскільки нова касаційна скарга до суду ним подана не була, а повторний розгляд однієї й тієї ж скарги КПК України 1960 року не передбачений, йому повертаються надіслані ним копії вироку та ухвали.

Після цього, засудженим до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ було надіслано нову касаційну скаргу разом із належним чином завіреними копіями вказаних судових рішень. Проте, постановою судді Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2015 року (справа № 5-5339км13) касаційну скаргу було визнано такою, що не підлягає розгляду, оскільки за час, коли засуджений усував недоліки своєї попередньої касаційної скарги та повторно звертався до суду касаційної інстанції, минув установлений у ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року трьохмісячних строк на касаційне оскарження, який йому було відновлено судом першої інстанції.

Вищезазначені обставини, а також те, що засуджений, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі і не маючи спеціальних знань у галузі права, мав складнощі з належним оформленням та подачею до суду касаційної інстанції касаційної скарги, на його думку, свідчать про те, що строк на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції було пропущено з поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 383 КПК України (в редакції 1960 року) у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки і постанови апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 383 КПК України (в редакції 1960 року) у касаційному порядку можуть бути також перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановленні щодо, цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 387 КПК України (в редакції 1960 року) касаційні скарги на судові рішення, зазначені у ч. 1 ст. 383 цього Кодексу подаються через суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу або постанову, а на інші рішення - безпосередньо до касаційного суду.

Частинами 2, 4 ст. 386 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу можуть бути поданні протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили, у разі подачі скарги з пропуском встановленого ч. 1, 2 цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 353 КПК України у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Як було встановлено в судовому засіданні, зазначені засудженим ОСОБА_3 обставини пропуску ним строку на касаційне оскарження знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим суд визнає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження вищезазначеного вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області та ухвали апеляційного суду Запорізької області.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 353, 386 КПК України, суд

постановив:
Відновити засудженому ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2012 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1