Справа № 1-4/10
ПОСТАНОВА

23 червня 2010 року смт.Червоноармійськ

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

при секретареві Панченко I.A.

з участю прокурора Кучер Л.П.

представника потерпілого ОСОБА_2

представника цивільного відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Червоноармійську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 .уродженця Дніпропетровська,гр-на України. військовозобов,'язаного,ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого .працюючого волдієм ПП "Сімор' ,мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачуються в тому, що він 30 квітня 2008 року, близько 12 годин ЗО хвилин керуючи згідно подорожнього листа автомобілем НОМЕР_1, який належить приватній фірмі «Сімор» та рухаючись по автодорозі Київ- Чоп , в напрямку міста Новоград-Волинський, проїжджаючи 177 км.+ 320 м. автошляху,в селі Мартинівка Червоноармійського району Житомирської області здійснив наїзд на автомобіль марки «Нісан - Максима», д/н АР 5111 АА, під керуванням ОСОБА_5, який стояв на правому краю проїжджої частини.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди водій ОСОБА_5 отримав закриту ну травму голови та шиї у вигляді субарахноїдальних крововиливів конвекситальної поверхні головного мозку, забою головного мозку легкого ступеню, перелому тіла 6-го шийного хребця, перелому дужки та остистого відростку 7-го шийного хребця, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя , але призвели до довготривалого розладу здоров»я.

В наведених умовах дорожнього руху, водій ОСОБА_4, порушив вимоги пп. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.1, 12.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху,своїми необережними діями зорив небезпеку для руху, яка загрожувала здоров»ю громадян, завдав матеріальні збитки, був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, відповідно не реагував на її зміну, під час руху не урахував дорожню обстановку, не врахував стан автомобіля, щоб мати можливість контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виявленні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди, не дотримався безпечної станції та безпечного інтервалу.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пп. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3

Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому зв»язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

В ході судового слідства трудовий колектив ПП Сімон звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з передачею його на поруки трудового колективу.

Суд, заслухавши думку підсудного ОСОБА_4 та представника цивільного відповідача, які підтримали дане клопотання та просили врахувати те, що ОСОБА_4 визнає повністю свою вину у скоєному, щиро кається та те, що ним відшкодовано понесені державним закладом витрати на лікування потерпілого, думку прокурора,який не заперечував відносно задоволення клопотання, посилаючись на те, що для його задоволення є всі підстави зазначені в ст.47 КК України приходить до наступного висновку .

Так, відповідно до ст.47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Підсудний ОСОБА_4 скоїв злочин ,який відноситься до категорії невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, в ході досудового та судового слідства ОСОБА_4 змінював своє відношення щодо визнання своєї вини у скоєному, визнав вину у скоєному повністю і покаявся лише при зверненні до суду з клопотанням трудового колективу про передачу його на поруки.

Як вбачається із матеріалів даної кримінальної справи в результаті скоєної ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя та призвели до довготривалого розладу здоров»я та потерпілий став інвалідом 3-ї групи.

Крім цього потерпілому було завдано матеріальні збитки і в справі заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 136 тисяч гривень та моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень. Даний цивільний позов представник цивільного відповідача та підсудний визнали лише частково та будь-яких мір по відшкодуванню завданої потерпілому шкоди підсуднім не приймалося.

Враховуючи вище наведене та думку представника потерпілого, який заперечував щодо задоволення даного клопотання, суд приходить до висновку про те, що клопотання трудового колективу ПП Сімон про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України передачею його на поруки трудовому колективу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 47 КК 7-1 КПК України,суд

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання трудового колективу ПП Сімон про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбачені ч.1 ст.286 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу ,відмовити.

ОСОБА_6 ОСОБА_1