Ухвала іменем україни 03 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_23

суддів: ОСОБА_24., ОСОБА_25.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_26

за участю прокурора ОСОБА_27.,

представника

цивільного позивача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000170 за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1), раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановлені щодо ОСОБА_3 судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченні на цю касаційну скаргу представник ОКСТ «Рябина» ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів, просить скаргу залишити без задоволення, а постановлені у кримінальному провадженні судові рішення - без зміни.

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців із позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками на підприємствах усіх форм власності на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК. На підставі статей 49, 74, 80 КК ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

Постановлено стягнути із ОСОБА_3 на користь ОКСТ «Рябіна» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 79 978 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови обслуговуючого кооперативу садового товариства «Рябина» з 06 липня 2008 року по

12 вересня 2010 року згідно виписки протоколу зборів членів вказаного кооперативу від 06 липня 2008 року, тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками, достовірно знаючи про те, що відповідно до розрахункової книги на балансі товариства знаходяться металева цистерна ємкістю 75 м3 та вагон-теплушка, а також будучи обізнаним про те, що він за посадою та наданими йому статутом Кооперативу повноваженнями здійснює розпорядження та управління зазначеним майном тільки у межах своєї компетенції, однак він всупереч вищевказаному в серпні-вересні 2009 року неналежним чином виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не провів експертну оцінку щодо вартості зазначеного майна, не отримав дозволу на реалізацію зазначеного майна від загальних зборів Кооперативу й Правління Кооперативу та залучивши до демонтажу вагону-теплушки та металевої цистерни приватну особу ОСОБА_7, який демонтував зазначене майно та у подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме: цистерна здана на металобрухт, при цьому не витребувані документи, що підтверджують фактичну суму сплачених коштів за металеву цистерну, а вагон-теплушку розібрано та знищено, у той час, як фактична вартість вказаного майна на момент вчинення діяння згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 22 серпня 2013 року № 2031-13 складала: металевої цистерни ємкістю 75 м3 - 29 665 грн, вагона-теплушки - 48 813 грн, усього на суму 78 478 грн, чим завдав шкоду ОКСТ «Рябина» на вказану суму, що призвело до настання тяжких наслідків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника цивільного позивача, який просив касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, думку прокурора, який вважав, що постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі та запереченні на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню на таких підставах.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції і перегляду у касаційному порядку відповідно до вимог

ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають, а неповнота судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовується касаційна скарга захисника у цій справі, самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.

Разом із тим, під час перевірки матеріалів було встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_3 у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, чим завдано шкоди інтересам юридичної особи, що призвело до настання тяжких наслідків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2

ст. 367 КК, за обставин, встановлених судом і детально викладених у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах і є правильним.

Зазначені в касаційній скарзі міркування не містять даних, які б заперечували правильність висновків суду, і спростовуються наведеними у вироку доказами, а саме: показаннями представника потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, експерта ОСОБА_22, яка проводила судово-товарознавчу експертизу, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, протоколом усної заяви про злочин від 30 серпня 2011 року, постановою про порушення кримінальної справи від 19 квітня 2012 року, протоколом огляду місця події від 30 серпня 2011 року, статутом обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Рябина», затвердженого загальними зборами вказаного кооперативу (протокол від 12 вересня

2007 року № 2), статутом обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Рябина» (нова редакція), який затверджено загальними зборами членів СТ «Рябина», розташованої на землях Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району (протокол від 12 вересня 2010 року № 7), інвентарним списком основних засобів (за місцем їх знаходження, експлуатації) СТ «Рябина» від 01 жовтня 2011 року, актом ревізійної комісії СТ «Рябина» від 01 жовтня 2011 року, книгою розрахунків СТ «Рябина», витягом з протоколу загальних зборів членів СТ «Рябина» від 15 травня

2011 року № 8, довідкою АА№253998 з єдиного державного реєстру підприємства організації України, випискою з протоколу зборів членів

ОК СТ «Рябина» від 06 червня 2008 року, договорами підряду від 27 серпня та 13 вересня 2009 року, протоколом загальних зборів ОК СТ «Рябина» від квітня 2010 року, протоколом ОК СТ «Рябина» від 12 травня 2007 року, довідкою №АА248063 з єдиного державного реєстру підприємства організації України, витягом із протоколу загальних зборів членів

СТ «Рябина» від 12 вересня 2010 року, протоколом загальних зборів членів СТ «Рябина» від 12 травня 2012 року № 14, кошторисом СТ «Рябина» станом на 1991 рік, який затверджено на зборах протоколом від 11 травня 1991 року № 1, кошторисом доходів і витрат станом на 1989 рік і звітом про виконання кошторису 1988 року, актом ревізії фінансово-господарської діяльності правління СТ «Рябина» за період із 27 березня 1990 року по 30 квітня

1991 року, актом ревізії господарської діяльності правління СТ «Рябина» за період із 01 травня 1991 року по 03 травня 1992 року, розпискою від

27 червня 2009 року, довідкою та розпискою від 27 травня 2010 року, висновком судово-товарознавчої експертизи від 22 серпня 2013 року № 2031-13, протоколом проведення слідчого експерименту від 30 липня 2013 року за участю свідка ОСОБА_7, висновком щодо проведення дослідження з втрати ваги цистерни та іншими наведеними у вироку доказами, яким суд дав повну, всебічну і об'єктивну оцінку.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про неправильну оцінку наведених у вироку доказів, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 91 КПК, оцінка доказів є виключно компетенцією суду, який постановив вирок. Крім того, показання свідків об'єктивно узгоджуються із вищевказаними доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Давши належну оцінку зібраним доказам та обставинам кримінального провадження, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 367 КК.

Покарання ОСОБА_3 суд призначив згідно з вимогами ст. 65 КК з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого. Призначене ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. Звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі статей 49, п. 3 ч. 1 ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 80 КК, колегія суддів вважає правомірним.

Як убачається з матеріалів справи, наведені в апеляційній скарзі доводи захисника ОСОБА_4 з приводу неповноти судового слідства та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав безпідставними і належним чином мотивував у своєму рішенні висновки, з якими погоджується колегія суддів. Вони підтверджуються доказами, ретельно перевіреними і належним чином оціненими судом апеляційної інстанції.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовною підставою для скасування або зміни судових рішень, не виявлено.

Враховуючи викладене і керуючись статтями 433, 436-438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_23 ОСОБА_24 ОСОБА_25