Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.09.1997 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.141 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) до 4-х років позбавлення волі, 12.03.2001 року звільнений по відбуттю покарання;

- 29.01.2003 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 20.01.2005 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців 7 днів;

- 21.03.2006 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, 12.06.2009 року звільнений по відбуттю покарання;

якого визнано винним та засуджено за ст.185 ч.2 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; за ст.186 ч.2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 02.02.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 :

- в користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 372 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.;

- в користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат, -

в с т а н о в и в:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, 29.06.2014 року, близько 23:30 год., перебуваючи по вул. Коперніка, 27 в м. Луцьку, поблизу магазину Домашній, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_10 , таємно викрав велосипед марки ТРЕК, вартістю 2000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Він же, 25.08.2014 року, близько 21:00 год., повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля хлібного кіоску, який розташований по пр. Відродження в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наніс удар потерпілому ОСОБА_11 , від якого той впав, та відкрито викрав гаманець та інше майно потерпілого, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1011,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, за яким його притягнуто до відповідальності.

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ряд пом`якшуючих покарання обставин: сприяння розкриттю злочину, щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання та наявність у ОСОБА_8 таких хвороб як туберкульоз, гепатит "С", ВІЛ.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким не оскаржуються. Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Кримінальне провадження розглянуто за правилами ст. 349 КПК України, а тому апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в частині з`ясування фактичних обставин.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував тяжкість вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та відповідно тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, однак раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, має декілька непогашених судимостей, не займається суспільно-корисною працею і не має постійного джерела доходів, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

До обставин, що пом`якшують покарання суд правильно відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд підставно визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України під час пред`явленої йому підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, що характеризує його як особу підвищеної суспільної небезпеки.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі. Зважаючи на пом`якшуючі покарання обставини, строк позбавлення волі ОСОБА_8 визначено мінімальним серед можливих, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Твердження ОСОБА_8 в своїй апеляції про неврахування судом при призначенні йому покарання ряду тяжких хвороб, не заслуговує на увагу, оскільки дані обставини нічим не підтверджується.

За таких обставин, підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання щодо ОСОБА_8 , про що ставиться питання в його апеляції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року щодо нього - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: