Номер справи 1-19 Категорія 5
ВИРОК

Іменем України

14
березня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області в

складі:
головуючого - судді Покидюка
М.В.

при секретарі - Каращук
B.C.

з участю
прокурора - Дуднік
М.М.

потерпшого - ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця смт. Маневичі,
АДРЕСА_1 Волинської області, українця, громадянина України, з професійно -
технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше згідно ст. 89 КК України
не судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.І ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2., 31 грудня 2006 року, приблизно о 8 год. 10 хвилин,
перебуваючи в житловому будинку своєї матері в смт. Маневичі, АДРЕСА_1, на
грунті особистих неприязних відносин до свого брата ОСОБА_1, під час сварки,
які виникли через те, що потерпілий безпідставно звинувачував підсудного в
тому, що той виносить із хати та продає продукти харчування, умисно, з метою
припинення його дій, наніс останньому один удар кишеньковим ножем спереду в
ліву частину грудної клітки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді
проникаючого колото - різаного поранення лівої половини грудної клітки з
розвитком гемопневмоторакса, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень
тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Підсудний ОСОБА_2. вину свою в пред"явленому
обвинуваченні визнав повністю, показав, що у вечері ЗО грудня та ранком,
приблизно о 8 год., 31
грудня 2006 року його рідний брат ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1, належному їх
матері, докоряв його в тому, що він виносить з дому продукти харчування. Коли
ранком, приблизно о 8 год.,
31 грудня 2006 року ОСОБА_1 знову затіяв з ним розмову на цю тему між ними
виникла сварка і вони стали штовхати один одного. Так як він продуктів
харчування з дому не виносив, то розмова брата на цю тему дуже його схвилювала
і під час конфлікту він умисно наніс йому один удар кишеньковим ножем, якого
тримав в руках, в грудну клітку. Зробив це з тією метою, щоб припинити сварку.
Він знав що спричинить тілесні ушкодження брату, але думав що вони будуть
незначні. Спричинити йому смерть він не бажав. Щиро кається у вчиненому і
просить суворо не карати.

Покази підсудного ОСОБА_2. відповідають фактичним обставинам справи, які
ним не оспорюються.

Відповідно вимог ст. 299 КПК України судом із згоди учасників судового
розгляду визнано недоцільним дослідження наявних у справі доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім
повного визнання підсудним ОСОБА_2. своєї вини в інкримінованому злочині, його
вина в пред"явленому обвинуваченні підтверджується іншими доказами,
зібраними та дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_1, який підтвердив
повністю покази підсудного. Потерпілий доповнив, що підсудний наміру вбити його
не мав. Визнає, що своїми звинуваченнями він дійсно розсердив брата і під час
штовханини він наніс йому ножем один удар в грудну клітку. Удар було нанесено
навмисно. Після поранення підсудний надав йому допомогу і разом з сусідами
викликав швидку допомогу і відправив його в лікарню. Претензій до брата не має
і

просить
суворо не карата.

Вина підсудного
підтверджується, дослідженим судом,
висновком судово - медичної експертизи № 11 від 16 січня 2007 року (а.с.
41-42), яким підтверджено факт заподіяння підсудним потерпілому тілесних
ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2. вину свою в
інкримінованому злочині визнав повністю, аналізуючи докази здобуті в судовому
засіданні в їх сукупності суд вважає, що він вчинив злочин, передбачений ч.І
ст.111 К України, оскільки спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний ОСОБА_2. по ступені
тяжкості вчинив тяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу
підсудного, а саме: його посередню характеристику з місця проживання, що він є
потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше притягався до
кримінальної відповідальності.

При відсутності обставин, що обтяжують покарання, до обставин, які
пом"якшують покарання, суд відносить щире каяття підсудного та сприяння
розкриттю злочину.

Суд також враховує думку потерпілого, який претензій до підсудного не має і
не наполягає на суворій мірі покарання, що практично він був ініціатором даного
конфлікту.

Виходячи із наведеного суд вважає, що виправлення і запобігання вчиненню
нових злочинів як самим підсудним так і іншими особами можливе без ізоляції
його від суспільства шляхом обрання покарання у виді позбавлення волі у межах
санкції статті, по якій він притягуються до кримінальної відповідальності з
звільненням його від відбування покарання з випробуванням та встановленням
іспитового строку.

Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах
Маневицької центральної районної лікарні про стягнення з підсудного на користь
лікарні 716 гривень 67 коп. підлягає до повного задоволення, оскільки його діями
були спричинені тілесні ушкодження потерпілому, на лікування якого лікарня
витратила 716 гривень 67 коп.

З підсудного підлягає стягненню в дохід держави 94 гривні 16 коп. судових
витрат за проведення експертизи холодної зброї.

Речові докази: одяг потерпілого підлягає поверненню ОСОБА_1, а ніж, як
знаряддя злочину і такий, що не представляє матеріальної цінності, - знищенню.

Керуючись ст.
ст. 323,324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 121 КК
України, призначивши покарання - 5 (п"ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2. від відбуття
призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо
він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_2. без
згоди органу кримінально-виконавчої системи не виїзджати на постійне місце
проживання за межі України, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і
навчання, періодично з"являтися до них для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2. залишити попередню - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь Маневицької центральної
районної лікарні (р/р 1073 в ГУДКУ Волинської області МФО 803014 ЗКПО
01983186) 716 (сімсот шістнадцять) гривень 67 коп. за лікування потерпілого
ОСОБА_1. та в дохід держави 94 (дев"яносто чотири) гривні 16 коп. за
проведення експертизи холодної зброї.

Речові докази: одяг потерпілого повернути ОСОБА_1, а ніж, як знаряддя
злочину і такий, що не представляє матеріальної цінності, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, подання
прокурора до апеляційного суду

Волинської області через Маневицький районний суд
протягом п"ятнадцяти діб з моменту його

проголошення.