Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/4900/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/558/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні слідчого про застосування щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000566 за ст. 185 ч. 3 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 години 00 хвилин до 6 години 00 хвилин, строком на два місяці, до 02.08.2015 року включно.

Покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати до органів досудового слідства, до прокурора і до суду за першим викликом і у призначений час; не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати заклади, де дозволено вживати алкогольні напої та купувати алкогольні напої для подальшого вживання; утриматися від будь-якого спілкування зі свідками даного кримінального провадження; докласти зусиль до пошуку роботи.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді тривалістю два місяці, до 02.08.2015 року.

ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду.

Підозрюваному ОСОБА_7 роз`яснено що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого Мелітопольського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 .

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 02.06.2015 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Мелітопольської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 17.01.2015, приблизно о 1 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через огорожу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись на території якого, через неогороджену ділянку, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де з подвір`я вищевказаного домоволодіння, яке є сховищем, таємно викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 500 гривень.

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням до сховища, що кваліфікується як злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 25.01.2015, приблизно о 1 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перелізши через огорожу території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , знаходячись на території якого, через неогороджену ділянку, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де з подвір`я вищевказаного домоволодіння, яке є сховищем, таємно викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 500 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, що кваліфікується як злочин, передбачений ч. З ст. 185 КК України.

25 лютого 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

У зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_7 було невідоме копія повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) було вручено матері підозрюваного ОСОБА_12 .

В клопотанні слідчого зазначено, що на той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від органів досудового розслідування вказують матеріали кримінального провадження, а саме, протоколи допиту в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які показали, що довгий час не бачили і не мали можливості спілкуватися з ОСОБА_7 та те, що його місцезнаходження їм не відоме.

03.03.2015 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

01.06.2015 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, один з яких вчинений повторно, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.

ОСОБА_7 не має офіційного місця роботи, у зв`язку з чим, не має постійного джерела доходів та засобів до існування, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинить інше кримінальне правопорушення з метою збагачення. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування, на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що він і надалі з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваному ОСОБА_7 відомі анкетні дані та місце проживання потерпілої ОСОБА_11 , у зв`язку з чим, на думку слідчого підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу в ході проведення досудового розслідування.

Таким чином, слідчий вважає, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинить інше кримінальне правопорушення; буде незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, інші вищенаведені обставини, слідчий вважає, що є ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування. Особи, які заслуговують на довіру та поручатися за виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, у своїй ухвалі зазначив, що підозрюваному ОСОБА_7 не було належним чином повідомлено про підозру, він не переховувався від органів досудового слідства, та самостійно з`явився до правоохоронних органів, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких корисливих злочинів, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходів та засобів існування, тому може переховуватись від органів слідства та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Звертає увагу, на те, що ОСОБА_7 не відшкодував потерпілій завдану шкоду, а також на те, що він переховувався від органів досудового розслідування. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на скасуванні ухвали слідчого судді та постановленні нової ухвали апеляційного суду та застосуванні до підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім того, пояснив, що на цей час обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 передано до суду, але підготовче судове засідання не проведено; підозрюваного ОСОБА_7 , який вважав ухвалу законною та обґрунтованою та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, крім того, пояснив, що наміру переховуватися від органів досудового слідства не мав, на той час, коли його було оголошено у розшук йому не було відомо, що стосовно нього здійснюється кримінальне провадження, дійсно за сімейними обставинами він виїжджав до АР Крим, але повернувся до постійного місця проживання та наміру залишати його не має, також пояснив, що під час проведення щодо нього слідства він в повному обсязі відшкодував шкоду потерпілій, яка на цей час будь-яких претензій до нього не має; захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, оскільки своєю належною процесуальною поведінкою ОСОБА_7 повністю довів, що застосування до нього більш суворого запобіжного заходу є недоцільним, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, має постійне місце проживання, випадків не з`явлення за викликом слідчого не зафіксовано, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на потерпілого, свідків відсутні і такі не встановлені апеляційною колегією суддів.

Крім того, як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, підозрюваним в повному обсязі відшкодовано завдану шкоду потерпілій, підозрюваний на цій стадії кримінального провадження беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відсутність ризиків переховування від органів досудового слідства, на думку колегії суддів, також об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, який двічі - 12.06.2015 року та 19.06.2015 року самостійно з`являвся до залу судових засідань апеляційного суду та 16.06.2015 року з`явився до залу судового засідання Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для участі в судовому засіданні в режимі відео конференції.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з законністю рішення слідчого судді та не знаходить підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги прокурора.

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1)
2. 3.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4