АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/1548/13
1-й інстанції Дружинін К.В.
Категорія ч.2 ст.368, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 368 КК
Доповідач Мудрецький Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Мудрецького Р.В.

суддів
Руських К.Г., Дігтярь Н.В.

при секретарі
Грищенко І.М.

за участю прокурора
Морозової І.І.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
кримінальну справу за апеляціями
адвоката ОСОБА_3 в інтересах
засудженого ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_2 в
інтересах засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_5 та засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_6 на вирок
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2013 року,
яким:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, громадянин України, освіта
вища, не одружений, не працюючий, раніше
не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 368 КК України до 5
років 6 місяців позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади в
правоохоронних органах строком на 3
роки, з конфіскацією всього належного
йому майна, з позбавленням
спеціального звання радника митної
служби 1 рангу.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, громадянин України, освіта
вища, одружений, не працюючий, раніше не
судимий,

засуджений за ч.2 ст. 368 КК України із
застосуванням ст.69 КК України, до 3
років 6 місяців позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади в
правоохоронних органах строком на 3
роки, з конфіскацією всього належного
йому майна, з позбавленням
спеціального звання радника митної
служби 2 рангу.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м.Фатеж
Курської області Російської Федерації,
громадянин України, освіта вища,
одружений, не працюючий, раніше не
судимий,

засуджений за ч.2 ст. 368 КК України із
застосуванням ст.69 КК України, до 4
років позбавлення волі, з позбавленням
права обіймати посади в правоохоронних
органах строком на 3 роки, з
конфіскацією всього належного йому
майна, з позбавленням спеціального
звання радника митної служби 1 рангу.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області, громадянин України, освіта
вища, одружений, працюючий заступником
директора ПП «Едванс КР», раніше
судимий 20.12.2011 року Дзержинським
районним судом м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області за ст.ст. 367
ч.2, 69 КК України до 12 000 гривень штрафу, з
позбавленням права виконувати
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції
строком на 2 роки,

засуджений за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368 КК
України до 5 років позбавлення волі, на
підставі ч.2 ст.69 КК України без
позбавлення права обіймати посади або
займатися певною діяльністю, з
конфіскацією всього належного йому
майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України
призначено покарання за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, а
саме призначеним покаранням поглинено
виконане основне покарання у вигляді
штрафу в дохід держави в розмірі 12000
грн., та приєднано не виконане
додаткове покарання у вигляді
позбавлення права виконувати
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції
строком на 2 роки, яке призначене
вироком Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 20.12.2011 року, остаточно
призначено покарання у вигляді 5 років
позбавлення волі, з конфіскацією
всього належного йому майна, з
позбавленням права виконувати
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції
строком на 2 роки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як випливає з вироку, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 засуджені за те, що
вчинили злочин, передбачений ст. 368 ч.2
КК України, а ОСОБА_7 за ст.. 27 ч.5, 368 ч.2 КК
України. Як встановлено судовим
слідством, ОСОБА_4 будучи начальником
Криворізької митниці, згідно наказу №
403-к від 29.03.2010 року та відповідно до
покладених на нього обов'язків
підписував накази, приймав рішення,
давав доручення працівникам митниці,
підписував фінансові та інші службові
документи, організовував роботу з
якісного, повного та своєчасного
виконання покладених на митницю
завдань, виявлення й припинення
контрабанди, вів роботу з добору та
розстановки кадрів, забезпечував
дотримання працівниками митниці вимог
законодавства України. Таким чином,
ОСОБА_4 на вказаній посаді здійснював
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
і тому являвся службовою особою та за
своєю посадою займав відповідальне
становище.

24.09.2010 року ОСОБА_4, реалізуючи свій
злочинний намір, використовуючи свої
владні повноваження, з метою власного
незаконного збагачення, видав наказ №
508, яким змінив зону митного
інспектування для автотранспортних
засобів, що здійснювали перевезення
товарів для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" - із зони митного
контролю ПП „Едванс КР", за адресою:
Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне, вул.
Нікопольське шосе, 2-а (митний пост
„Кривбас") - на зону митного контролю ПП
„Брок-Альянс", за адресою:
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
вул. Героїв Чорнобиля, 106 (митний пост
„Нікополь"), де не було створено
відповідних умов для митного
оформлення і у зв'язку з чим
збільшилася відстань, яку необхідно
долати автотранспорту вказаного
підприємства для митного оформлення
вантажів і, таким чином, суттєво
збільшувалися матеріальні витрати
підприємства. У зв'язку з цим також було
зупинене митне оформлення на митному
посту „Кривбас" автотранспортних
засобів, що перевозили для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг"
вантаж сировинних компонентів.

На лист від 27.09.2010 представника цього
підприємства на митниці - брокерської
фірми ТОВ „Кастомс Брокерейдж Сервіс"
з проханням змінити місце митного
оформлення вантажів ТОВ „Проктер енд
Гембл Менюфекчурінг", начальник
Криворізької митниці ОСОБА_4 надав
відповідь від 28.09.2010 № 45-09-1/5990, якою у
задоволенні вказаного прохання
відмовив. Цим самим ОСОБА_4 штучно
створив умови, за яких службові особи
ТОВ „Кастомс Брокерейдж Сервіс"
вимушені дати хабара з метою
запобігання шкідливим наслідкам щодо
прав та законних інтересів ТОВ
„Кастомс Брокерейдж Сервіс" та
підприємства, яке вони представляють -
ТОВ „Проктер енд Гембл Менюфекчурінг".

ОСОБА_8, будучи головою наглядової ради
ТОВ „Кастомс Брокерейдж Сервіс", та
усвідомлюючи, що ОСОБА_4 створив штучні
перешкоди у розмитненні вантажу, який
надходив для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" та довідавшись від
ОСОБА_7, що ОСОБА_4 запропонував
передавати хабар за сприяння в
розмитненні вантажу, 04.10.2010 року
звернувся до Служби безпеки України з
відповідною заявою, про вимагання
хабара.

06 жовтня 2010 року о 12 годині, начальник
Криворізької митниці ОСОБА_4,
перебуваючи у своєму службовому
кабінеті, за адресою: Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Революційна,
20, діючи умисно, з корисливих мотивів,
висунув ОСОБА_8 незаконну вимогу про
передачу йому щомісячно хабара в
розмірі 100 гривен за митне оформлення
кожної одиниці транспортного засобу з
вантажем товару для ТОВ „Проктер енд
Гембл Менюфекчурінг", який прибуває для
такого оформлення протягом місяця на
митні пости Криворізької митниці.
Після отримання згоди ОСОБА_8 на такі
умови, ОСОБА_4 заявив, що дозволить
транспортним засобам, що перевозять
товар для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" здійснювати митне
оформлення на митному посту „Кривбас",
за адресою: Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне, вул.
Нікопольське шосе, 2-а (митний пост
„Кривбас"). У цій же розмові, ОСОБА_4
уточнив що у вересні 2010 року відбулося
митне оформлення 228 транспортних
засобів з вантажем товару для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг", а
тому ОСОБА_8 зобов'язаний передати йому
хабара за цей місяць в розмірі 22 800
гривен. З метою запобігання шкідливим
наслідкам своїх прав і законних
інтересів щодо безперебійної роботи
товариств, не маючи можливості в інший
спосіб реалізувати своє право, ОСОБА_8
був вимушений погодитись із такою
незаконною вимогою про передачу
хабара. Для проведення
оперативно-розшукових заходів з метою
документування злочинних дій ОСОБА_4, у
встановленому законом порядку ОСОБА_8
співробітниками СБ України було
вручено 11 400 грн. для подальшої передачі
ОСОБА_4

08 жовтня 2010 року приблизно о 14 годині, в
приміщенні митного поста „Кривбас", за
адресою: Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне, вул.
Нікопольське шосе, 2-а, ОСОБА_8, за
вказівкою ОСОБА_4 передав його
пособнику -ОСОБА_7 частину хабара в сумі
11 400 грн., за надання дозволу
здійснювати цьому підприємству митне
оформлення вантажів на митному посту
„Кривбас", за не створення перешкод у
митному оформленні вантажів для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг" та
сприяння у такому оформленні, а саме за
вересень 2010 року за 228 транспортних
засобів з вантажем товару для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг".

При цьому, відразу після передачі
хабара, ОСОБА_4, використовуючи своє
службове становище та надані йому
владні повноваження, підписав лист від
08.10.2010 року № 45-09-1/6345 на адресу ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг",
яким дозволив здійснювати цьому
підприємству митне оформлення
вантажів на митному посту „Кривбас".

Продовжуючи реалізацію своїх
злочинних намірів, 16.10.2010 року
приблизно о 15 годині 40 хвилин, в
приміщенні кафе „Стара Прага", за
адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 61,
ОСОБА_8 на вимогу начальника
Криворізької митниці ОСОБА_4 передав
йому другу частину хабара в сумі 11 400
грн., які для проведення
оперативно-розшукових заходів з метою
документування злочинних дій ОСОБА_4, у
встановленому законом порядку ОСОБА_8
були вручені співробітниками СБ
України, а ОСОБА_4 діючи умисно, з
корисливих мотивів отримав ці кошти, за
надання дозволу здійснювати
зазначеному підприємству митне
оформлення вантажів на митному посту
„Кривбас", за не створення перешкод у
митному оформленні вантажів для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг" та
сприяння такому оформленню, а саме за
вересень 2010 року за 228 транспортних
засобів з вантажем товару для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг".

У зв'язку з ліквідацією Криворізької
митниці, згідно наказу голови
Державної митної служби України № 1218
від 14.10.2010 року, ОСОБА_4 був призначений
на посаду заступника начальника
митниці - начальника митного поста
«Кривий Ріг» Дніпропетровської
митниці ДМС України, маючи ті ж
повноваження щодо митного оформлення
товарів у митному регіоні колишньої
Криворізької митниці, а саме, на
підставі ст.ст. 11, 14, 15 Митного кодексу
України ОСОБА_4, на займаній посаді був
наділений правом у межах своєї
компетенції ставити вимоги, а також
приймати рішення обов'язкові для
виконання фізичними та юридичними
особами незалежно від їх відомчої
належності, а тому являвся
представником влади.

Крім того, у відповідності до Положення
про Криворізьку митницю, затвердженого
наказом Державної митної служби № 251
від 06.04.2010 року, ОСОБА_4 відповідно до
покладених на нього обов'язків
підписував накази, приймав рішення,
давав доручення працівникам митниці,
підписував фінансові та інші службові
документи, організовував роботу з
якісного, повного та своєчасного
виконання покладених на митницю
завдань, виявлення й припинення
контрабанди, вів роботу з добору та
розстановки кадрів, забезпечував
дотримання працівниками митниці вимог
законодавства України. Таким чином,
ОСОБА_4 на вказаній посаді здійснював
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
і тому являвся службовою особою та за
своєю посадою займав відповідальне
становище.

03 листопада 2010 року приблизно о 12
годині 30 хвилин, в приміщенні кафе
„Стара Прага" у м. Кривий Ріг по вул.
Димитрова, 61, ОСОБА_8, на вимогу
заступника начальника митниці -
начальника митного поста „Кривий Ріг"
Дніпропетровської митниці ОСОБА_4
передав йому повторно хабар в сумі 21 600
грн., які для проведення
оперативно-розшукових заходів з метою
документування злочинних дій ОСОБА_4, у
встановленому законом порядку ОСОБА_8
були вручені співробітниками СБ
України, а ОСОБА_4, діючи умисно, з
корисливих мотивів, отримав ці кошти за
створення сприятливих умов у митному
оформленні 216 автомобілів з вантажем
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" за жовтень 2010 року.

Всього за описаних вище обставин
ОСОБА_4, перебуваючи на посадах
начальника Криворізької митниці та
заступника начальника митниці -
начальника митного поста „Кривий Ріг"
Дніпропетровської митниці, являючись
представником влади і службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, діючи умисно, з корисливих
мотивів, одержав від ОСОБА_8 хабар на
загальну суму 44 400 гривен за надання
дозволу здійснювати митне оформлення
вантажів на митному пості „Кривбас", за
створення сприятливих умов та
безперешкодне митне оформлення товару
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг", яким займалася
брокерська фірма ТОВ „Кастомс
Брокерейдж Сервіс".

ОСОБА_5 згідно наказу № 1410-к від 21.07.2010
року Голови Державної митної служби
України, був призначений на посаду
начальника митного поста „Кривбас"
Криворізької митниці, на вказаній
посаді здійснював загальне
керівництво постом, розподіляв
обов'язки між працівниками посту та
контролював їх виконання,
організовував якісне, повне та
своєчасне виконання покладених на
митний пост завдань, здійснював митний
контроль та митне оформлення товарів,
забезпечував зберігання та передачу до
митниці затриманих предметів, що є
об'єктами порушення митних правил і
інше, тобто виконував
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
і як працівник правоохоронного органу
був представником влади і службовою
особою та за своєю посадою, займав
відповідальне становище.

Крім того, наказом № 258-к від 11.06.2010 року
начальника Криворізької митниці, на
підсудного ОСОБА_6 було покладене
тимчасове виконання обов'язків
начальника відділу контролю митної
вартості Криворізької митниці, а
наказом № 510-к від 23.09.2010 - ОСОБА_6
призначено на посаду начальника
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів Криворізької
митниці. У відповідності до Положення
про відділ номенклатури й класифікації
товарів Криворізької митниці,
затвердженого наказом №558 від 02.12.2009 та
посадової інструкції начальника
відділу контролю митної вартості
Криворізької митниці, затвердженої
начальником митниці 04.09.2009, на посаді
начальника відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Криворізької митниці, ОСОБА_6
здійснював загальне керівництво
відділом, розподіляв обов'язки між
працівниками відділу та контролював їх
роботу, забезпечував виконання
поставлених перед відділом завдань,
забезпечував участь працівників
відділу у здійсненні процедури митного
контролю та митного оформлення
товарів, тобто виконував
організаційно-розпорядчі функції, і як
працівник правоохоронного органу був
представником влади і тому був
службовою особою та за своєю посадою
займав відповідальне становище.

Приблизно в липні-серпні 2010 року
начальник митного поста „Кривбас"
Криворізької митниці ОСОБА_5 за
попередньою змовою з начальником
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів Криворізької
митниці ОСОБА_6, вирішили використати
владні та службові повноваження при
здійсненні митної справи підрозділами
митного органу, які вони очолювали, з
метою власного незаконного збагачення,
тобто використати ці повноваження у
злочинних цілях - для одержання
хабарів, поєднаних з вимаганням. З
метою реалізації злочинних намірів,
начальник митного поста „Кривбас"
Криворізької митниці ОСОБА_5 та
начальник відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Криворізької митниці ОСОБА_6 в період
серпня-вересня 2010 року, діючи умисно, з
корисливих мотивів, за попередньою
змовою між собою створювали окремі
перешкоди митному оформленні товару
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг", як несвоєчасне
розмитнення, що тягло за собою
негативні наслідки для цього
підприємства у вигляді зриву
безперебійного виробничого процесу і
внаслідок заподіяння можливих
матеріальних збитків. Цим самим ОСОБА_5
та ОСОБА_6 штучно створили умови, за
яких службові особи ТОВ „Кастомс
Брокерейдж Сервіс" вимушені дати
хабара з метою запобігання шкідливим
наслідкам щодо прав та законних
інтересів ТОВ „Кастомс Брокерейдж
Сервіс" та підприємства, яке вони
представляють - ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг".

ОСОБА_8, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 створили штучні перешкоди у
розмитненні вантажу, який надходив для
ТОВ „Проктер енд Гембл Менюфекчурінг"
і довідавшись від директора ТОВ
„Кастомс Брокерейдж Сервіс" ОСОБА_9, що
вони висунули незаконну вимогу про
передачу їм щомісячно хабарів, а саме: в
розмірі 50 грн. за митне оформлення
кожної одиниці транспортного засобу з
вантажем товару для ТОВ „Проктер енд
Гембл Менюфекчурінг", який прибуває для
такого оформлення протягом місяця на
митний пост Криворізької митниці, з
метою запобігання настання шкідливих
наслідків щодо своїх прав і законних
інтересів, не маючи можливості в інший
спосіб реалізувати своє право,
погодився з такою незаконною вимогою і
08 вересня 2010 року передав директору ТОВ
«Кастомс Брокерейдж Сервіс» ОСОБА_9
свої особисті грошові кошти в
загальній сумі 10 900 грн. та разом
прийшли у службовий кабінет начальника
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів Криворізької
митниці ОСОБА_6 за адресою:
Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне вул.
Нікопольське шосе, 2-а, де приблизно в 11
годин, ОСОБА_9 вимушений був і передав
ОСОБА_6, а останній одержав як хабар 2 180
грн. із розрахунку по 10 грн. за кожен із
розмитнених 218 автомобілів з вантажем,
що переміщували вантажі для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг" в
серпні та для передачі ОСОБА_5 8 720 грн.,
із розрахунку по 40 грн. за кожен
розмитнений автомобіль з вантажем за
вказаний період.

Далі, 06 жовтня 2010 року начальник
митного поста „Кривбас" Криворізької
митниці ОСОБА_5 за попередньою
домовленістю з ОСОБА_6, діючи умисно, з
корисливих мотивів, перебуваючи у
приміщенні зазначеного митного посту,
за адресою: Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне вул.
Нікопольське шосе, 2-а, висунув голові
наглядової ради ТОВ „Кастомс
Брокерейдж Сервіс" ОСОБА_8 незаконну
вимогу про передачу йому хабара в
розмірі 9 120 грн. та передачу хабара
начальнику відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Криворізької митниці ОСОБА_6 в розмірі 2
280 грн. за митне оформлення 228 одиниць
транспортних засобів з вантажем товару
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг", які прибували на митний
пост „Кривбас" у вересні 2010 року, а
всього 11 400 грн.

Крім того, ОСОБА_5 погодився зменшити
суму хабара у жовтні 2010 року за кожну
одиницю розмитненого автотранспорту з
вантажем із розрахунку: ОСОБА_5 - 25 грн.
та ОСОБА_6 - 10 грн.

В наступному, 12 жовтня 2010 року
приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_8,
на виконання незаконних вимог ОСОБА_5
та ОСОБА_6, у приміщенні митного поста
„Кривбас" Криворізької митниці
передав ОСОБА_6, а останній умисно, з
корисливих мотивів, повторно одержав
частину обумовленого хабара в сумі 1 000
грн., а також передав йому повторно
частину хабара для передачі ОСОБА_5 в
розмірі 4 500 грн. за нестворення
перешкод у митному оформленні вантажів
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" та сприяння такому
оформленню за період вересня 2010 року, а
всього грошових коштів, як хабар, в сумі
5 500 грн.

15 жовтня 2010 року ОСОБА_8, на виконання
незаконних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
денний час, на автостоянці біля митного
поста „Кривбас" Криворізької митниці
за вищевказаною адресою передав
грошові кошти, ОСОБА_5, а останній
умисно, з корисливих мотивів, повторно
одержав наступну частину хабара у
своєму власному автомобілі у сумі 4 620
грн. за не створення перешкод у митному
оформленні вантажів для ТОВ „Проктер
енд Гембл Менюфекчурінг" та сприяння
такому оформленню.

Після ліквідації, згідно наказу голови
ДМС України №1218 від 14.10.2010 року,
Криворізької митниці, структурний
підрозділ митний пост «Кривбас» був
перетворений у відділ митного
оформлення №3 митного поста «Кривий
Ріг» Дніпропетровської митниці та
ОСОБА_5 був призначений на посаду
начальника вказаного відділу митного
оформлення № 3, маючи ті ж повноваження,
тобто здійснював загальне керівництво
постом, розподіляв обов'язки між
працівниками посту та контролював їх
виконання, організовував якісне, повне
та своєчасне виконання покладених на
митний пост завдань, здійснював митний
контроль та митне оформлення товарів,
забезпечував зберігання та передачу до
митниці затриманих предметів, що є
об'єктами порушення митних правил і
інше, тобто виконував
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції
і як працівник правоохоронного органу
був представником влади і службовою
особою та за своєю посадою займав
відповідальне становище.

03 листопада 2010 року ОСОБА_8, на
виконання незаконних вимог ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, в приміщенні відділу митного
оформлення №3 митного поста «Кривий
Ріг» Дніпропетровської митниці, за
адресою: Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт. Радушне вул.
Нікопольське шосе, 2-а, приблизно в 11
годин 50 хвилин передав грошові кошти,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а останні умисно, з
корисливих мотивів, одержали повторно
хабар відповідно в розмірі 5 400 грн. та 3
440 грн., всього 8 840 грн., за не створення
перешкод у митному оформленні вантажів
для ТОВ „Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг" та сприяння такому
оформленню.

Всього за вищеописаних обставин
ОСОБА_5, перебуваючи на посадах
начальника митного поста „Кривбас"
Криворізької митниці та начальника
відділу митного оформлення № 3 митного
поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської
митниці, займаючи за своєю посадою
відповідальне становище, за
попередньою змовою з ОСОБА_6, умисно, з
корисливих мотивів, повторно одержав
від ОСОБА_8 шляхом вимагання хабар в
розмірі 23 240 грн. за створення
сприятливих умов та безперешкодне
митне оформлення товару для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюшекчурінг".

ОСОБА_6, перебуваючи на посадах
начальника відділу контролю митної
вартості та класифікації товарів
Криворізької митниці та заступника
начальника відділу контролю митної
вартості і класифікації товарів
Дніпропетровської митниці, займаючи за
своєю посадою відповідальне становище,
умисно, з корисливих мотивів, повторно
одержав від ОСОБА_8 шляхом вимагання за
попередньою змовою з ОСОБА_5 хабар на
загальну суму 6 620 грн., за створення
сприятливих умов та безперешкодне
митне оформлення товару для ТОВ
„Проктер енд Гембл Менюфекчурінг".

Разом ОСОБА_5 і ОСОБА_6 одержали від
ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів,
повторно, шляхом вимагання, за
попередньою змовою групою осіб хабарі
у загальній сумі 29 860 грн.

В апеляціях та доповненнях до них:

- адвокат ОСОБА_3 в інтересах
засудженого ОСОБА_7 просить вирок суду
змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7
на ст. 192 ч.1 КК України та призначити
покарання не пов'язане з позбавленням
волі, а у вигляді штрафу. Вважає, що в
діях засудженого відсутній склад
злочину передбачений ч.5 ст.27, ст.368 ч.2 КК
України, а є ознаки злочину,
передбаченого ст.192 ч.1 КК України. При
цьому посилається на те, що в судовому
засіданні було доведено факт, що
засуджений ОСОБА_7 не був посадовою
особою, і працівником митниці, і не
знаходився в якій-небудь залежності
від працівників митниці, а також від
свідка ОСОБА_8 Також в ході судового
слідства було встановлено, що між
свідком ОСОБА_8 та засудженим ОСОБА_7
були ділові стосунки, які виражались в
тому, що ОСОБА_7 надавав кваліфіковану
допомогу підприємству ОСОБА_8.
Щомісячна оплата послуг ОСОБА_7
складала 4000 гривень, це підтвердив сам
ОСОБА_8, а також вказав, що мав
заборгованість перед ОСОБА_7 за 3
місяці. Крім того, вказує, що у судовому
засіданні було встановлено факт, що
ОСОБА_7 не давав своєї згоди бути
посередником між начальником митниці
ОСОБА_4 та ОСОБА_8. також встановлено, що
ніякої винагороди за посередницьку
діяльність ОСОБА_7 не передбачалось, та
він не може бути співучасником злочину.
У суді першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_7 гроші начальнику митниці не
передав і тому свідок ОСОБА_8
погрожував йому. Грошові кошти у
розмірі 11400 грн. отриманні від ОСОБА_8
ОСОБА_7 начальнику митниці не передав,
привласнив собі, оскільки вважав, що ці
гроші ОСОБА_8 передав в рахунок
погашення заборгованості, а тому
розпорядився ними на власний розсуд.
Посилається, що гроші не були вилучені
у ОСОБА_7, аудіо запис та фотозйомка
проведена ОСОБА_8 була проведена в
порушення норм чинного законодавства і
не може бути доказами отримання ОСОБА_7
коштів від ОСОБА_8 Крім того, вказує, що
ОСОБА_7 не був посадовою особою, яка
здійснює організаційно-розпорядчі
функції, тому не може бути
співучасником даного злочину, ніким не
передбачалося дача йому хабара за
виконання ним певних дій, або за їх не
виконання.

- адвокат ОСОБА_2 в інтересах
засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_4

просить вирок суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд. При
цьому посилається, що судом першої
інстанції було допущено суттєве
порушення вимог
Кримінально-процесуального закону, яке
завадило суду повно та об'єктивно
розглянути справу. Вказує, що
обвинувачення пред'явлене підсудним не
конкретизоване, не підтверджується
доказами та ґрунтується на
припущеннях, а наявні в матеріалах
справи докази, які лягли в
обґрунтування обвинувачення є
недопустимими та отримані з порушенням
чинного законодавства. Вказує, що в
матеріалах справи відсутні посадова
інструкція ОСОБА_6 та положення про
відділ, який він очолював, внаслідок
чого матеріалами справи не
підтверджено, що відповідно до своїх
повноважень ОСОБА_6 міг вчинити
будь-які дії направлені на затримку
митного оформлення товарів, яке
здійснювало «Кастомс Брокерейдж
Сервіс». Про те, що зазначені документи
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи свідчить лист
Генеральної прокуратури України від
14.10.2010р. згідно якого направлені до
Генеральної прокуратури України в
порядку ст. 97 КПК України матеріали
перевірки заяви ОСОБА_8. були повернуті
для доопрацювання оскільки перевірка
була проведена не повно. Матеріали
повернуті для доопрацювання, щоб
долучити до матеріалів перевірки, крім
всього, документи про займані посади та
посадові повноваження керівництва
Криворізької митниці. Але в матеріалах
справи вони відсутні. Також вказує, що
не доведений факт створення
засудженими окремих перешкод митному
оформленню товарів ТОВ «Проктер енд
Гембл Менюфечурінг», як несвоєчасне
розмитнення. У вироку не наведені дата,
номер вантажної митної декларації,
номер автотранспортного засобу, митне
оформлення якого було безпідставно
затримане. Крім того, в матеріалах
справи відсутні будь-які докази, або
документи чи інші відомості про те, що
ОСОБА_6 з 11.06.2010 до 03.11.2010 року здійснював
проведення митного оформлення товарів.
Отже, він не міг, а ні сприяти, а ні
затримувати проведення митного
оформлення. Крім того, вказує, що у
вироку суду та матеріалах справи
містяться протиріччя, які не були
усунуті під час судового слідства по
справі. А саме, вказує, що свідок ОСОБА_8
пояснив, що він для передачі в якості
хабара дав директору ТОВ «Кастомс
Брокерейдж Сервис» ОСОБА_9 свої
особисті грошові кошти, в загальній
сумі 10900 грн., та вони разом прийшли в
робочий кабінет начальника відділу
контролю митної вартості та
класифікації товарів Криворізької
митниці ОСОБА_6, де ОСОБА_9 передав
вказані гроші як хабар. Але відповідно
до протоколу допиту свідка ОСОБА_9
показав, що в кабінеті керівника ТОВ
«Нерудпром» ОСОБА_11, за його
присутності свідок ОСОБА_8 передав
гроші ОСОБА_6 обидва свідки, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 дають протилежні покази. Також
не усунуті протиріччя стосовно
диктофону «Olympus» VN-5500 PC з серійним
номером 200281708, котрий відповідно до
пояснювального листа директора
магазину ОСОБА_12 був придбаний лише
30.11.2010 року о 19.34 годині, отже після
написання заяви ОСОБА_8 У вироку крім
того, зазначено, що в цей день 12.10.2010 р.
ОСОБА_8 на виконання незаконних вимог
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у приміщенні митного
поста «Кривбас» Криворізької митниці
передав…, але згідно протоколу №1 про
наслідки проведення
оперативно-розшукового заходу від
13.10.2010 року, вказані події і зафіксована
розмова відбулися в кабінеті ОСОБА_11

У своїх доповненнях змінив
апеляційні вимоги, просить вирок
скасувати, а кримінальну справу
відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6 закрити у
зв'язку з відсутністю складу злочину в
їх діях. При цьому посилається що судом
порушено положення ст.. 81 ч.1 п.5 та ст.. 330
КПК України, при поверненні грошових
коштів до ФЕУ СБУ, оскільки судом не
вказано з якою метою поверненні гроші.
При цьому зазначив, що у справі
відсутні квитанції про видачу грошових
коштів та відомості про те, хто їх
отримав. Крім того, зазначив, що судом
порушено положення ст..213 КПК України, а
саме те, що у судовому засіданні були
оглянуті не всі речові докази та не
були досліджені оригінали аудіо- та
відеозаписів. Також вказує, що вирок
суду обґрунтований недопустимими
доказами, а саме показами в судовому
засіданні засуджених, свідка ОСОБА_8, та
інших свідків, оскільки наведенні у
вироку покази зазначених осіб були
визнані самим судом такими, що не
відповідають дійсності, про що суд
19.07.2013 року виніс постанову за
результатами розгляду зауважень на
протокол судового засідання. Вказав, що
судом першої інстанції не було
застосовано рішення Європейського
суду з прав людини як джерело права.
Вказує на факти фальсифікації доказів
по справі, а саме на те що заява ОСОБА_8
датована 04.10.10 року, а дозвіл на
технічні засоби видані 30.09.10 та 01.10.10
року. Крім того, вказує, що всі поняті,
які приймали участь у слідчих діях були
зареєстровані в м.Київ, за місцем
складання протоколів і є службовцями
служби охорони дипломатичних
представництв у складі управління з
охорони важливих державних об'єктів
Головного управління внутрішніх
військ МВС України, тобто є службовцями
органу дізнання відповідно до п.1 ч.1
ст.101 КПК України, та відповідно до ст.127
КПК України не можуть бути понятими.
Також вказав, що протоколи огляду та
вручення грошей від 08.10.10 року були
складені за 5 хвилин, що викликає
сумніви в їх правильності та
достовірності.

- адвокат ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_5, просить вирок суду
змінити, звільнити засудженого ОСОБА_5
від призначеного покарання у зв'язку з
хворобою. Вважає вирок суду незаконним
та необґрунтованим, таким що підлягає
скасуванню. При цьому посилається, що
факт отримання та вимагання хабара за
попередньою змовою групою осіб не
доведений. Свідок ОСОБА_8 вказав, що
вимог платити гроші за розмитнення
товарів для «Проктер енд Гембл» з боку
начальника митного поста ОСОБА_5 не
поступало і ніяких перешкод в затримці
розмитнення товарів не було. В ході
судового слідства свідок ОСОБА_8
пояснив, що залишив на робочому столі
ОСОБА_5 конверт з грошима, не
повідомляючи ОСОБА_5, що знаходиться в
конверті, але не пояснив з якою метою,
при цьому вказав, що ОСОБА_5 ніяких благ
чи подяк не обіцяв, заявив, щ о
неодноразово пропонував ОСОБА_5 гроші,
але той відмовлявся. Вина засудженого
ОСОБА_5 не доведена, своєї провини він
не визнав. Відносно стану здоров'я
засудженого адвокат вказує, що на
момент затримання засуджений був
здоровий, за медичною допомогою не
звертався, на обліках в медичних
заладах не перебував. За час проведення
досудового та судового слідства ОСОБА_5
захворів на тяжку хворобу, діагноз
«нейроендокринний рак кардіального
відділу шлунку, метастази в печінку
стадія 4». На підставі діагнозу, ОСОБА_5
згідно акту огляду МСЕК від 04.09.2012 року
була встановлена 2 група інвалідності.
Відповідно до спільного наказу №3/6 від
18.01.2000 р. затвердженого Державним
департаментом України з питань
виконання покарань та Міністерством
охорони здоров'я України, «Про перелік
захворювань, які є підставою для
подання в суди матеріалів про
звільнення засуджених від подальшого
відбування покарання»: Розділ 4
«Новоутворення»,п.4.1. Усі злоякісні
новоутворення ІVстадії за міжнародною
класифікацією TNM. Клінічний діагноз
підтверджується гістологічним
дослідженням. До своєї апеляції
долучив копії медичних документів, які
підтверджують діагноз засудженого.

У своїх доповненнях до апеляції
адвокат ОСОБА_1 просить змінити вирок в
частині конфіскації майна, а саме
просить відмінити конфіскацію майна,
не застосовувати додаткове покарання у
вигляді конфіскації майна у зв'язку з
матеріальним становищем засудженого, а
також з крайньою необхідністю
здійснення лікування хвороби. Просить
також змінити вирок суду, в частині
конфіскації грошових коштів в сумі 115052
грн. та 200 доларів США, які були виявлені
та вилучені у робочому кабінеті ОСОБА_5,
які призначались для лікування
онко-хворого тестя, для повернення
боргу, оскільки вони не є речовими
доказами по справі та підлягають
поверненню власникові. При цьому
посилається, що вказані кошти належать
ОСОБА_13, та були запозичені в нього на
підставі договору позики.

- засуджений ОСОБА_6 просить вирок
скасувати, а справу закрити на підставі
п.2 ст. 6 КПК України. При цьому
посилається на відсутність складу
злочину в його діях, що у вироку не було
вказано які дії, з використанням влади
чи службового становища були виконані
або не виконанні ним в інтересах ОСОБА_8
Крім того, вказує, що судом не були
витребувані документи, які мають
істотне значення для вирішення справи,
а саме Положення про відділ контролю
митної вартості та класифікації
товарів Криворізької митниці, Посадова
інструкція начальника відділу
контролю митної вартості та
класифікації товарів Криворізької
митниці та ін.. Зазначив, що у вироку не
вірне посилання на Положення про
відділ номенклатури та класифікації
товарів Криворізької митниці, оскільки
він не має до цього відношення. Вказує
на не доведеність його вини у вчиненні
інкримінованого йому злочину, не
доведено факт його попередньою змови з
ОСОБА_5, відсутність в матеріалах
справи його посадової інструкції, крім
того зазначив що свідок ОСОБА_9 взагалі
змінював свої покази на протязі
досудового та судового слідства. Також
вказує, що в обвинуваченні вказано, «…
з лютого 2010 року керівнику брокерської
групи ОСОБА_39 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були
висунуті вимоги плати за проходження
транспортного засобу», при цьому
звертає увагу, що він почав виконувати
свої обов'язки на посаді з червня 2010
року, а ОСОБА_5 з липня 2010 року. Також
вказав, що свідки у судовому засіданні
не підтвердили факт затримки митного
оформлення товарів. Крім того, вказує
на протиріччя показів свідків ОСОБА_8
та ОСОБА_9 стосовно місця події, а саме
місця передачі грошових коштів, і того
хто саме їх передавав. Вказує, що аудіо
запис, який зробив ОСОБА_8, не є доказом,
оскільки добутий з порушенням чинного
законодавства. А сам диктофон був
придбаний у листопаді 2010 року, вже
після написання заяви ОСОБА_8 про
вимагання грошей.

В своїх доповненнях до апеляції
засуджений вказує, що обвинувачення
йому пред'явлене не конкретизоване, яке
не підтверджується доказами по справі,
ґрунтується на припущеннях, а докази,
які містяться у справі є недопустими
та отримані з порушенням чинного
законодавства. Вказує, що не зрозуміло,
хто надавав дозволи на здійснення
оперативно-розшукових заходів,
пов'язаних з тимчасовим обмеженням
прав і свобод людини, крім того
зазначає, що вказані дозволи в
матеріалах справи відсутні. Крім того,
звертає увагу на заяву ОСОБА_8, яка не
була зареєстрована у встановленому
порядку, містить неправдиві дані. Крім
того, перевірка за заявою була
проведена з порушенням строків
передбачених ст. 97 КПК України. В якості
понятих були залучені особи, які не
можуть бути понятими, оскільки є
співробітниками дізнання, що є
порушенням ст.. 101 КПК України. При
цьому вказані поняті в протоколах
зазначили, що вони не працюють та
невірно вказали адреси свого мешкання.
Також вказує, що в матеріалах справи є
заяви, які слово в слово повторюють
зміст одна одної, які суд прийняв до
уваги, та провів судове слідство без
допиту свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, чим на його думку
допустив неповноту судового слідства.
Вказує, що ні він, ні його відділ
контролю митної вартості та
класифікації товарів не здійснювали
митного оформлення товарів і
транспортних засобів, а тому
твердження суду, відносно його
заінтересованості та сприяння у
митному оформленні товарів для ТОВ
«Проктер енд Гембел Менюфекчурінг» не
відповідають фактичним обставинам.
Також вказав на порушення судом його
права на захист, а саме те, що його допит
було проведено без участі його
захисника, а також було проведено
судове засідання в якому суд
досліджував матеріали справи. Крім
того, вказує, що судом порушено ст. 254
КПК України, копію обвинувального
висновку йому було вручено під
розписку 04.08.2011 року, у той же день було
розпочато судове слідство по справі.
Крім того, на досудовому слідстві
слідчі дії в період з 05.10.2010року до
15.02.2011року здійснювались без участі
його захисника. Також вказує, що в
порушення ст.. 180 КПК України обшук
службового кабінету було проведено в
нічний час.

- засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду
скасувати, визнати його не винуватим, а
кримінальну справу закрити на підставі
п.2 ст.6 КПК України за відсутністю в
його діях складу злочину. Вважає вирок
суду незаконним, необґрунтованим,
невмотивованим, а також те, що судом не
дана об'єктивна оцінка доказам які
знаходяться у справі. Вважає, що судове
слідство проведено однобічно та
неповно, не прийняті до уваги докази,
які істотно впливають на висновки суду.
У вироку суду не зазначено, чому суд
взяв до уваги одні докази та відкинув
інші, крім того, суд не визнав
недопустимими доказами ті, які
потребують попереднього дозволу суду,
а були добуті без такого дозволу.
Посилається, що судом не дана правова
оцінка діям співробітників СБУ та
слідчим Генеральної прокуратури у
дотриманні процесуального порядку при
збиранні та отриманні доказів по
справі. Вказує, що в наявних матеріалах
справи міститься заява та покази
свідка ОСОБА_8, який не вказує, що до
вчинення начальником Криворізької
митниці ОСОБА_4 злочинів, відносно
нього. Вказує, що на заяві відсутній
штамп, який підтверджує його
реєстрацію в установленому законом
порядку. При наданні пояснень ОСОБА_8 не
був попереджений про кримінальну
відповідальність за дачу неправдивих
свідчень в порядку ст. 384 КК України.
Вказує, що твердження слідства, що той
факт, що ним штучно було створено
перешкоду у проведенні митного
оформлення вантажів є безпідставними.
Тоді як, інспектори митниці виписували
вмотивовані картки відмови у
проведенні митного оформлення
вантажів, так як вони не були
оскарженні ТОВ «Кастомс Брокерейдж
сервіс» у встановленому законом
порядку, що підтверджується
матеріалами справи. Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази
того, що ОСОБА_4 безпосередньо
здійснював вплив на підлеглих, щодо
сприяння або навпаки створення
перешкод у проведенні митного
оформлення вантажів. Цей факт
підтвердили свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_14 у судовому
засіданні, вони працювали на митному
посту «Кривбас» підпорядковувались
безпосередньо керівнику цього поста.
Висновки суду про те, що покази цих
свідків є бажанням допомогти підсудним
уникнути кримінальної
відповідальності є лише припущенням та
не підтверджується ніякими доказами
про їх залежність від підсудних.
Оскільки свідки були допитані судом
через рік після порушення кримінальної
справи та звільнення підсудних з
митних органів. Вказує також, що був не
змозі на посаді начальника
Криворізької митниці використовувати
своє службове становище для здійснення
будь якого впливу, щодо вчинення
безпосередньо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будь
яких дій в його інтересах, або
інтересах ОСОБА_8, оскільки вказані
особи згідно Розподілу обов'язків між
начальником Криворізької митниці та
його заступниками, підпорядковувались
першому заступника начальника ОСОБА_28.
вказує, що свідок ОСОБА_8 свідомо
створював штучні докази його вини.
Посилається, що на вимогу Генеральної
прокуратури України було проведено
перевірку, яка встановила, що порушень
чинного законодавства в діях ОСОБА_4
немає, а також на те, що в матеріалах
справи міститься постанова про відмову
в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_4 за ст.364 ч.3 КК України
за відсутністю в його діях складу
злочину, що підтверджує факт що ним не
створювались штучні умови для
отримання будь-якої винагороди. Вважає,
що слідством здійснено припущення,
стосовно його вимоги виказаної ОСОБА_8
про сплату 100 грн. за кожний
транспортний засіб, який здійснює
митне оформлення в ході діяльності
Криворізької митниці. Дане припущення
суперечить наявним в кримінальній
справі роздруківкам бесіди між ОСОБА_4
та ОСОБА_8. Вказує, що в матеріалах
справи відсутні докази, які свідчать
про саму вимогу передачі та саму
передачу будь-якої винагороди за
надання дозволу на проведення митного
оформлення вантажів на м/п «Кривбас».
Вказує, що органом досудового слідства
за фактом давання ОСОБА_8 хабара в
порушенні кримінальної справи
відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК
України. Цим процесуальним документом
на його думку підтверджено те, що
ОСОБА_8 не давав йому хабара, а всі події
є провокацією. Крім того, зазначає, що
ОСОБА_8 в своїй заяві від 04.10.10 року,
зазначено, що передав грошові кошти
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ще до написання заяви,
а питання про звільнення ОСОБА_8 від
кримінальної відповідальності за ч.3
ст. 369 КК України органом досудового
слідства не вирішувалось. Також,
зазначив, що були допущенні порушення
при складанні протоколів про вручення
технічних засобів відео-, аудіо- запису,
а саме не зазначені поняті, та самі
протоколи містять протиріччя, не вірно
вказана адреса складання протоколу, не
зазначені технічні характеристики
пристрою та інше. При всіх допущених
порушеннях оптичний диск не може
слугувати джерелом доказів у даній
кримінальній справі. Також вказує, що
неможливо зробити висновок, запис на
диску є оригіналом або копією. Крім
того, вказує, що не можна вважати
доказом і протокол прослуховування
запису, що міститься на диктофоні
Олимпус 5500РС, так я к даний запис
отриманий протизаконно, вилучений з
порушенням вимог чинного
законодавства. Стосовно доказів флеш
карт, які долучені до матеріалів
справи, вказує, що вони є власністю
ОСОБА_8, що свідчить про незаконність їх
використання в проведених
оперативно-розшукових заходах. Крім
того, вказує на те,що протокол огляду
від 03.03.2011 року не підписаний слідчим, а
тому складений з порушенням норм КПК
України. Вказує, що згідно
судово-хімічної експертизи на долонях
ОСОБА_4 не було слідів спеціальної
хімічної речовини. Вказує,на порушення
при проведенні судово-хімічної
експертизи, оскільки на експертизу
були представлені інші грошові кошти.
Також, зазначив, що при вручені
грошових коштів, були залучені в якості
понятих солдати ВЧ 2260, які в той час
знаходились при виконанні службових
обов'язків, це є порушенням, відповідно
до ст..127 КПК України співробітники
органів дізнання не можуть бути
понятими. Вказує на порушення при
проведенні слідчої дії, як огляд місця
події від 03.11.2010 року, а саме при огляді
речового доказу «барсетки» повинні
були бути залучені поняті, які були
присутні при огляді місця події,
оскільки ця слідча дія була продовжена.
Не може слугувати речовим доказом
вилучена «барсетка» оскільки вона була
не належним чином опечатана. Крім того,
вказує, на порушення допущені при
допиті свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_19, які
були допитані по справі за ознаками
злочину, передбаченого ст..201 ч.2 КК
України, не були попереджені за
кримінальну відповідальність за ст.. 384
КК України, а також те що дані протоколи
були складені не уповноваженою на це
особою. Також, зазначив, що
співробітником СБУ ОСОБА_29 25.02.2011 року
було одночасно проведено дві слідчі
дії, а саме перегляд відеозапису
слідчої дії понятими ОСОБА_19 та ОСОБА_16
та демонстрація слідчої дії ОСОБА_30 та
ОСОБА_18., в протоколах не зазначено який
саме відеозапис надавався понятим для
перегляду, на якому саме носієві.
Зазначив, що 10.11.2010 року ОСОБА_31 в
порушення вимог ст.. 43 КПК України без
порушення кримінальної справи за
епізодом від 03.11.2010 року було винесено
постанову про притягнення в якості
обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 368 КК
України, та слідчі дії в період часу з
10.11.2010 року до порушення кримінальної
справи до 07.04.2011 року були здійсненні з
грубим порушенням норм КПК України та
не можуть бути джерелом доказів у
справі.

У своїх доповненнях засуджений ОСОБА_4
повторює доводи своєї основної
апеляції, крім того, зазначає, що у
судовому засіданні не було досліджено
предмет злочину, а саме грошові кошти.
Вказує, що в матеріал справи відсутні
постанови Апеляційного суду м. Києва,
про дозвіл застосування щодо ОСОБА_4
технічних засобів, що тимчасово
обмежують права фізичної особи.
Вказує на порушення його права на
захист, що судове засідання у суді
першої інстанції від 16.01.2013 року було
проведено без його часті, у той час коли
він знаходився на стаціонарному
лікуванні. У цьому судовому засіданні
суд дослідив матеріали кримінальної
справи, чим позбавив ОСОБА_4 права
висловлювати свою думку з приводу тих
чи інших доказів. Судом не вирішено
клопотання про закриття кримінальної
справи від 07.03.2012 року. Вказує, що судом
в порушення ст.372 КПК України
призначено покарання, яке не
відповідає ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого, оскільки
воно не справедливим внаслідок
суворості. Просить врахувати, що він є
особою раніше не судимою,
характеризується позитивно, страждає
на хронічні захворювання. Був під
вартою 9 місяців, після цього перебував
18 місяців на підписці, в цей період не
притягувався до адміністративної та
кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
який заперечував проти задоволення
апеляцій засуджених та їх захисників,
просив вирок суду залишити без змін,
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_6. та їх
захисника ОСОБА_2, які підтримали
доводи, викладені в своїх апеляціях,
просили справу закрити через
відсутність в їх діях складу злочину,
засудженого ОСОБА_5 та в його інтересах
захисника ОСОБА_1, які підтримали
апеляцію захисника ОСОБА_1, просили
справу закрити на підставі ст.84 КК
України через хворобу, засудженого
ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_3, які
підтримали апеляцію останнього та
просили перекваліфікувати дії
засудженого ОСОБА_7 на ст.192ч.1 КК
України, призначивши більш м'яке
покарання, передбачене санкцією
вказаної статті кримінального закону,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає апеляції, подані
учасниками процесу такими, що
підлягають частковому задоволенню, а
вирок суду скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд з
наступних підстав.

Відповідно до ст.323 КПК України, вирок
суду повинен бути законним і
обгрунтованим. Суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, яке
грунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до ст.334 КПК України
мотивувальна частина обвинувального
висновку повинна містити формулювання
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, з зазначенням місця, часу,
способу вчинення та наслідків злочину,
форми вини і мотивів злочину. В цій
частині вироку наводяться обставини,
які визначають ступінь тяжкості
вчиненого злочину, та докази, на яких
ґрунтується висновок суду щодо кожного
підсудного, з зазначенням мотивів, з
яких суд відкидає інші докази.

Як вбачається з вироку, суд не виконав
зазначених вимог закону.

Так, вироком суду ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6. засуджені за скоєння злочину,
передбаченого ч.2 ст.368 КК України, яка
передбачає одержання службовою особою,
що займає відповідальне становище
хабара за вчинення дій в інтересах
того, хто дає хабара з використанням
службового становища, поєднане з
вимаганням хабара, скоєного повторно, а
дії засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6. крім
того за кваліфікуючою ознакою за
попередньою змовою групою осіб. Дії
засудженого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.5
ст.27, ч.2 ст.368 КК України, як посібництво
в одержанні службовою особою, що займає
відповідальне становище хабара за
вчинення дій в інтересах того, хто дає
хабара з використанням службового
становища, поєднане з вимаганням
хабара.

Разом з цим, вирішуючи питання про
доведеність вини засуджених у скоєнні
інкримінованого їм складу злочину, суд
першої інстанції в повній мірі не
зазначив його об'єктивну сторону з
вказівкою на обов'язкові його ознаки,
належним чином не виклав у вироку
обставини вчинення злочину та не дав
належної оцінки доказам по справі у їх
сукупності.

Кваліфікуючи дії засуджених за
ознакою вимагання хабара, суд у вироку
в цій частині дійшов висновку, що
ОСОБА_4, використовуючи свої службові
повноваження, 24.09.2010 року наказом №508
(а.с.33 т.1) змінив зону митного
інспектування для автотранспортних
засобів, що здійснювали перевезення
товарів для ТОВ «Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг» із зони митного
контролю ПП «Едванс КР» за адресою:
Дніпропетровська область,
Криворізький район, смт.Радушне,
вул..Нікопольське шосе, 2-а (митний пост
«Кривбас» на зону митного контролю ПП
«Брок-Альянс» за адресою:
Дніпропетровська область, м.Нікополь,
вул..Героїв Чорнобиля, 106 (митний пост
«Нікополь», де не булор створено
відповідних умов для митного
оформлення і збільшилась відстань, яку
необхідно було долати
автотранспортним засобам. Також на
лист підприємства ТОВ «Кастомс
брокерейдж сервіс» від 27 вересня 2010
року, яке займалось митним оформленням
товарів, листами від 28.09.2010 року
відмовив в проведенні митного
оформлення товарів ТОВ «Проктер енд
Гембл Менюфекчурінг» на митному посту
«Кривбас» Криворізької митниці, чим
штучно створив умови, за яких службові
особи ТОВ «Кастомс брокерейдж сервіс»
вимушені давати хабара з метою
запобігання шкідливим наслідкам щодо
прав та законних інтересів ТОВ
«Кастомс брокерейдж сервіс» та
підприємства, яке вони представляють
ТОВ «Проктер енд Гембл Менюфекчурінг».

ОСОБА_5. та ОСОБА_6 в свою чергу
інкриміновано, що вони в період
серпня-вересня 2010 року, діючи умисно, з
корисливих мотивів, створювали окремі
перешкоди митному оформленню товару
для ТОВ «Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг», як несвоєчасне
розмитнення, що тягло за собою
негативні наслідки для цього
підприємства у вигляді зриву
безперебійного виробничого процесу і
внаслідок заподіяння можливих
матеріальних збитків.

При цьому, у вироку не зазначено які ж
саме дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6. вчинили для
створення перешкод митному оформленню
товару, які факти несвоєчасного
розмитнення товару мали місце. Не
проаналізував, що в матеріалах справи є
лист ТОВ «Кастомс брокерейдж сервіс»
№243 від 10.11.2010 року (а.с.199 т.3), який діяв в
інтересах ТОВ «Проктер енд Гембл
Менюфекчурінг» щодо розмитнення
товарів останнього, де зазначено, що
під час митного оформлення вантажів на
митному посту «Кривбас» з боку митниці
не було затримок, перешкод, затягувань
митного оформлення та що митне
оформлення відбувалось згідно чинного
законодавства. Також не надав оцінки,
чи в межах діючих повноважень та чи на
законних підставах засудженим ОСОБА_4
видано зазначений наказ від 24.09.2010 року
№508, чи стосується він безпосередньо
розмитнення товарів ТОВ «Проктер енд
Гембл Менюфекчурінг» та не зазначено
які саме негативні наслідки мали місце
внаслідок видачі зазначеного наказу.

Також за даною категорією справ, суд
повинен був достеменно встановити, чи
одержали всі засуджені особи незаконну
винагороду за виконання таких дій, які
він міг або повинен був виконати з
використанням наданої йому влади або
покладених на нього
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських
обов'язків.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, засуджений ОСОБА_6
на момент вчинення злочину був
службовою особою та цей факт в
апеляціях учасників судового процесу
не оскаржується, але він не був
посадовою особою митного посту
«Кривбас» та відділу №3 митного
оформлення митного посту Кривий Ріг»,
сформованого з 14.10.2010 року, де
відбувалось розмитнення транспортних
засобів та який очолював засуджений
ОСОБА_5 При цьому судом у вироку не
зазначено та в цій частині не дано
оцінки доказам по справі в частині
того, якими повноваженнями, як посадова
особа був наділений засуджений ОСОБА_6.
щодо вчинення дій, які йому
інкримінуються, а саме за сприяння в
митному оформленні вантажів для ТОВ
«Проктер енд Гембл Менюфекчурінг» та
не створення перешкод у митному
оформленні зазначених вантажів. В цій
частині суд не звернув уваги й на те, що
положення про відділ контролю митної
вартості та класифікації товарів
Дніпропетровської митниці, а також
посадові інструкція ОСОБА_6. на посадах
начальника відділ контролю митної
вартості та класифікації товарів
Криворізької митниці та відповідно
заступника начальника відділу
контролю митної вартості та
класифікації товарів
Дніпропетровської митниці в
матеріалах кримінальної справи
відсутні.

Що стосується епізоду отримання хабара
засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 3
листопада 2010 року, то у вироку
зазначено, що вони отримали від ОСОБА_8
хабар відповідно в розмірі 5400 грн. та 3440
грн., але при цьому не вказано де та при
яких обставинах відбулася передача та
отримання кожним з засуджених цих
грошових коштів у якості хабара.

Також за епізодом отримання хабара
08.10.2010 року засудженим ОСОБА_4 за
пособництвом засудженого ОСОБА_7, судом
у вироку не вказано при яких
обставинах, враховуючи, що ОСОБА_7 не є
посадовою особою, вказані особи
домовились про його вчинення та яка
саме роль ОСОБА_7 в отриманні ОСОБА_4
частини хабара в сумі 11400 грн., чи
передав ОСОБА_7 вказану суму грошей
ОСОБА_4

Відповідно до примітки 2 до статті 368 КК
України, службовими особами, які
займають відповідальне становище, є
особи, зазначені у пункті 1 примітки до
статті 364, посади яких згідно зі статтею
25 Закону України «Про державну службу»
віднесені до третьої, четвертої, п'ятої
та шостої категорій, а також судді,
прокурори і слідчі, керівники,
заступники керівників органів
державної влади та управління, органів
місцевого самоврядування, їх
структурних підрозділів та одиниць.

Як випливає з вироку суду, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 засуджені за те, що вони
згідно п.2 примітки до ст.368 КК україни
та ст.25 Закону України «Про державну
службу», за своєю посадою займали
відповідальне становище, але при цьому
не зазначено до якої саме категорії
державної служби та органів державної
влади чи місцевого самоврядування
віднесені їх посади. Судом також не
надано ніякої оцінки, що до матеріалів
кримінальної справи не долучено
документів, які б підтверджували
зазначені обставини.

Крім того, судом належним чином не
досліджено та не проаналізовано всі
докази по справі у їх сукупності, не
надано їм системний аналіз, в тому
числі й щодо допустимості деяких з них.
Судове слідство проведено з порушенням
прав підсудних на захист.

Так, відповідно до протоколу судового
засідання (а.с.40-45 т.12), 16 січня 2013 року
судове засідання, в якому було
досліджено майже всі письмові докази
по справі відбулося у відсутності
підсудного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_2,
який діяв в інтересах підсудних ОСОБА_4
та ОСОБА_6, чим позбавив їх права
заявляти відповідні клопотання та
висловлювати свою думку щодо
досліджуваних доказів, ставити питання
учасникам процесу тощо, внаслідок чого
порушив право підсудних на захист.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи (а.с.93-98 т.11) та
протоколу судового засідання, стороною
захисту неодноразово заявлялось
клопотання про допит свідків по справі
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_19, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_38,
ОСОБА_15, які були присутні під час
проведення оперативних та слідчих дій
у якості понятих для встановлення
фактичних обставин справи. Але,
порушуючи право сторін задати питання
особам, свідченнями яких
обґрунтовується обвинувачення, суд в
порушення вимог ст.306 КПК України,
обмежився оголошенням їх показань в
ході досудового розслідування з
посиланням за відповідні заяви цих
свідків (а.с.120-124 т.10). При цьому не
з'ясував можливість зазначених осіб
прибути до зали судового засідання для
надання свідчень та не дав оцінки
доводам в судовому засіданні сторони
захисту про те, що вказані особи були
військовослужбовцями внутрішніх
військ МВС України та в силу ст.ст.101, 127
КПК України не могли бути залучені в
якості понятих.

Не усунуто протиріччя в судовому
засіданні щодо часу придбання свідком
ОСОБА_8 диктофону «OLYMPUS VN-5500 PC» с
серійним номером 200281708, оскільки
відповідно до довідки та фіскального
чеку, що містяться в матеріалах справи
(101-102 т.11), вказаний цифровий диктофон,
яким ОСОБА_8 факт передачі засудженим
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 08.09.2010 року хабара,
продано 30.11.2010 року, тобто після його
використання з пояснень свідка ОСОБА_8

Також суд не дав оцінки тим фактам, що
кримінальна справа відносно
засуджених ОСОБА_4 щодо епізоду
отримання хабара 03.11.2010 року, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 щодо епізоду отримання хабара
08.09.2010 року та ОСОБА_6 щодо епізоду
отримання хабара 03.11.2010 року,
враховуючи що дії засуджених
кваліфіковано як повторні і зазначені
факти хабарництва інкримінуються як
окремі епізоди злочинної діяльності,
порушено лише 6-8 квітня 2011 року (а.с.8-11,
33-36, 68-71 т.9) наприкінці досудового
слідства та не надано оцінки
допустимості тих доказів, які було
зібрано під час досудового слідства до
порушення кримінальної справи за
вказаними епізодами злочинної
діяльності.

Крім того, не надано належної оцінки
доводам сторони захисту щодо
провокації хабара з боку
правоохоронних органів та свідка
ОСОБА_8 з огляду на те, що
оперативно-розшукова справа заведена
до звернення ОСОБА_8 до правоохоронних
органів від 4.10.2010 року (а.с.20-22 т.1), на що
вказує посилання в постанові
Апеляційного суду м.Києва від 01.10.2010
року (а.с.41 т.1) про вручення технічних
засобів. В довідці СБУ (а.с.17 т.1)
міститься посилання на оперативну
інформацію в частині вимагання ОСОБА_4
грошових коштів в період березня-
квітня 2010 року, в той час, як ОСОБА_4 на
посту начальника Криворізької митниці
працює лише з 30 березня 2010 року (а.с.91
т.8). Не з'ясовано походження грошових
коштів, виданих співробітниками
органів СБУ свідку ОСОБА_8 для передачі
та використання в якості хабара з
огляду на те, що в матеріалах
кримінальної справи відсутні
фінансові документи про їх отримання.

Також не з'ясовано походження змивів з
внутрішньої поверхні барсетки, які
було досліджено в межах судової
експертизи від 08.12.2010 року (а.с.59-61 т.5),
враховуючи, що відповідно до
супровідного листа (а.с.57 т.5) останні на
дослідження не направлялись.

Відповідно до ч.2 ст.374 КПК України,
апеляційний суд скасовує вирок і
повертає справу на новий судовий
розгляд в суд першої інстанції, якщо
при розгляді справи в суді першої
інстанції були допущені такі істотні
порушення кримінально-процесуального
закону, які виключали можливість
постановлення вироку.

Зазначені істотні порушення
кримінально процесуального закону,
неповнота та невідповідність
висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи є
підставою для скасування вироку
відповідно до положень ст.ст.368 - 370 КПК
України.

При цьому колегія суддів вважає, що
справа підлягає направленню на новий
судовий розгляд, в ході якого належить
усунути вказані порушення
кримінально-процесуального закону,
неповноту та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, перевірити в повному обсязі
доводи апеляції засуджених та їх
захисників, повно встановити фактичні
обставини по справі, прийняти законне
та обгрунтоване рішення.

Враховуючи дані про особу засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, тяжкість
інкримінованих їм злочинів, колегія
суддів вважає, що при обранні їм
подальшої міри запобіжного заходу,
слід враховувати положення п.3 ст.5
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, відповідно до
якої кожен, кого заарештовано або
затримано згідно з положеннями
підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має
негайно постати перед суддею чи іншою
посадовою особою, якій закон надає
право здійснювати судову владу, і йому
має бути забезпечено розгляд справи
судом упродовж розумного строку або
звільнення під час провадження. Таке
звільнення може бути обумовлене
грантіями з'явитися на судове
засідання. Враховуючи викладене, той
факт, що засуджені тривалий час
перебували під вартою по даній
кримінальній справі, колегія суддів
вважає, що засудженим ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 слід міру запобіжного заходу
змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, а засудженому
ОСОБА_5 залишити тією ж - підписка про
невиїзд, що має забезпечити виконання
процесуальних рішень по справі.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в
редакції 1960 року), судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції адвоката ОСОБА_3 в
інтересах засудженого ОСОБА_7, адвоката
ОСОБА_2 в інтересах засуджених ОСОБА_6
та ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_5 та засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 28 травня 2013
року відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі суддів.

Міру запобіжного заходу відносно
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_6., ОСОБА_7
змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнивши їх з
під варти в залі суду. Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_5 залишити
тією ж - підписка про невиїзд.

Суддя