Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря : ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0000553 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого: 09 листопада 2011 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю:

прокурора : ОСОБА_7 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком шість років. Відповідно до ч.3 ст.78, ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано _______________________________________________________________________________Справа № 11 кп/787/366/2015 Головуючий у І-й інстанції : ОСОБА_8 Категорія : ч.1 ст.121 КК України Доповідач : ОСОБА_1
невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду від 09 листопада 2011 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком шість років шість місяців.

Судом вирішено питання щодо речових доказів, цивільного позову та процесуальних витрат.

Як встановлено судом, 24 січня 2013 року біля 19 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходинковому майданчику третього поверху будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_9 , умисно наніс йому один удар ножем у передню частину тіла, в результаті чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки з наявністю рани в лівій здухвинній ділянці та гематоми заочеревинного простору зліва, ускладнене внутрішньочеревною кровотечею середньої ступені, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- прокурор , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого вважає вирок незаконним та таким , що підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не взято те, що ОСОБА_5 вироком Рівненського міського суду від 14 жовтня 2013 року засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. За результатами розгляду касаційної скарги захисника обвинуваченого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2014 року вирок Рівненського міського суду від 14 жовтня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року скасовані та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні нового вироку та призначенні покарання погіршено становище обвинуваченого. Просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий, яким ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців та на підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі;
- захисник ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого вважає вирок таким , що підлягає зміні внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог захисник покликається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не
взято те, що ОСОБА_5 вироком Рівненського міського суду від 14 жовтня 2013 року засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. За результатами розгляду його касаційної скарги ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2014 року вирок Рівненського міського суду від 14 жовтня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року скасовані та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні нового вироку відносно ОСОБА_5 та призначенні покарання порушено приписи ч.3 ст.439 КПК України, а саме- при новому розгляді у суді першої інстанції чи апеляційної інстанції застосування суворішого покарання або закону про більш тяжке кримінальне правопорушення допускається тільки за умови, що вирок було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляду буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне праворушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення. Просить змінити вирок суду та пом`якшити обвинуваченому призначене покарання.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_7 , який просить змінити вирок суду та призначити визначене в апеляційній скарзі прокурора покарання, доводи захисника ОСОБА_6 , який просить змінити вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка та не оспорюються в апеляційних скаргах прокурора та захисника.
Також не оспорюються в апеляційних скаргах прокурора, захисника підстави та розмір задоволеного цивільного позову.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи апеляційних скарг прокурора та захисника щодо допущених судом першої інстанції при ухваленні вироку істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу із наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.с.124-126 Т.2), 14 жовтня 2013 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначено у виді 6 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року (а.с 167-169 Т.2), вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2013 року відносно ОСОБА_5 змінено.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 ливня 2014 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції (а.с.195-198 Т.2).
Відповідно до ч.3 ст.439 КПК України при новому розгляді у суді першої чи апеляційної інстанції застосування суворішого покарання або закону про більш тяжке кримінальне правопорушення допускається тільки за умови, що вирок було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.

За таких обставин, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 допущено порушення ч.3 ст.439 КПК України, оскільки вирок Рівненського міського суду від 14 жовтня 2013 року було скасовано за касаційною скаргою захисника, при новому розгляді судом першої інстанції не встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, обсяг обвинувачення не збільшився, а тому призначене

обвинуваченому покарання за вироком від 25 травня 2015 року не може бути суворішим за призначене вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2013 року.

Таким чином, призначаючи покарання ОСОБА_5 колегія суддів врахуваши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який раніше судимий, негативно характеризується по місцю проживання, вчинив злочин під час іспитового строку, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога , з врахуванням положень ч.3 ст.439 КПК України, дійшла висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі санкції ч.1 ст.121 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, під час іспитового строку, колегія суддів визначає остаточне покарання відповідно до ст.71, ч.3 ст.78 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про скасування вироку з ухваленням нового вироку є безпідставними, оскільки скасування вироку з ухваленням нового вироку можливе лише у випадках, передбачених ч.1 ст.420 КПК України, які в даному випадку відсутні.
За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України, колегія суддів вважає допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону підставою для зміни вироку, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, ч.1 ст.412, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України змінити.
ОСОБА_5 засудити за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 ( п`ять) років 6 місяців.
Відповідно до ст.71, ч.3 ст.78 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2011 року і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.
В решті вирок суду першої інстанції - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3