Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/458/15-к
провадження № 1-кп/632/71/15

02 квітня 2015 р. м. Первомайський

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 розглянувши у підготовчєму провадженні в залі суду в м. Первомайський кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Харківської області, м.Первомайський, українка, громадянка України, з повною загальною середньою освітою, не працююча,не заміжня, раніше судима 21.11.2014р.Первомайським міськрайсудом Харківської області за ч.І ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21.11.2014 року була засуджена Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, при цьому в залі судового засідання їй був роз`яснений обов`язок з`явитися до Первомайської кримінально - виконавчої інспекції для постановки на облік як особи засудженої до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, та відбуття призначеного покарання.

24.12.2014 року до Первомайської КВІ надійшов вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області щодо засудженої ОСОБА_4 , після чого вона мала бути поставлена на облік як особа, засуджена до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме до 120 годин громадських робіт.

12.01.2015 року ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт. Також згідно ч.З ст. 13 КВК України була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: 1, 3 вівторок кожного місяця.

ОСОБА_4 було направлено на громадські роботи до КП «Жилсервіс» м. Первомайський, та наступного дня вона повинна була приступити до їх виконання згідно розробленого графіку, затвердженого начальником «Жилсервіс» ОСОБА_5 . Відповідно до вказаного графіку, ОСОБА_4 повинна відбувати громадські роботи в КП «Жилсервіс» кожного дня, крім вихідних.

В період часу з 03.02.2015 по 06.02.2015р ОСОБА_6 не вийшла на громадські роботи без поважних причин, про що свідчить довідка надана з КП «Жилсервіс». Крім того 03.02.2015р. остання не з`явилася на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції.

Згідно ч. 1 ст. 37 КВК України ухилення від відбуття покарання вражається невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбуття покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, неявка за викликами до кримінально - виконавчої інспекції.

Таким чином ОСОБА_4 один раз не з`явилася за викликом до КВІ та чотири рази протягом місяца припустила невихід на громадські роботи без поважних причин.

27.02.2015 року між прокурором та підозрюваної ОСОБА_4 біла укладена угода про визнання виноватості. Згідно даної угоди ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за389 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року обмеження волі з застосування ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 389 ч.2 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України. При укладені угоди були враховані обставини що пом`якшують покарання- щире каяття,обставин, яки обтяжують покарання не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 27 .02.2015 року про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого 389 ч.2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, без застосування ст. 76 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7