Справа №: 1-368/10
ВИРОК

Іменем України

"13" серпня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

з участю прокурора Бойко Ю.С.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м .ОСОБА_2 кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Кіровоградської області, українки, громадянки України, не заміжня, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Червона Камянка, Олександрійського району Кіровоградської області вул. Щорса, 27, пенсіонерки, не працюючої, як особа, що не має судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_3 умисно протиправно заподіяла смерть ОСОБА_4

Злочин скоєно за таких обставин:

20 квітня 2010 року в період з 13 до 14 години ОСОБА_3М перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля городу домоволодіння № 11 по вул. Карла Маркса с. Червона Камянка, Олександрійського району, діючи умисно на грунті особистих неприязнених стосунків, маючи намір на протиправне позбавлення життя під час сварки з місцевим мешканцем ОСОБА_5, ножем нанесла останньому рану лівого стегна, після чого також, діючи умисно, ножем нанесла удар ОСОБА_4 в життєво важливу область, а саме в грудну клітину, спричинивши проникаюче поранення грудної клітини з пошкодженням серця, в наслідок чого смерть ОСОБА_4 сталася на місці.

Підсудна вину свою визнала частково.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину визнала частково, тільки в тому, що нанесла поранення ОСОБА_4 в ліве стегно, і пояснила суду, що того дня, коли в руках вона тримала ніж і пакет ОСОБА_4 почав хватати її за горло, і вона штрикнула його ножем в стегно, бо він давив її. Далі, тримаючи ніж у правій руці вона упала на лівий бік, а він сам, перечепившись, упав зверху грудною клітиною на ніж. Все сталося миттєво. Він падаючи наштрикнувся на ніж грудною клітиною. Запевняє суд, що не бажала, і не хотіла вбивати його. Вважає це нещасним випадком, а не вбивством. В судовому засіданні вибачилася перед сімєю потерпілого.

Цивільний позов визнавала частково, а згодом визнала повністю.

Крім, часткового визнання підсудною своєї вини, її вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколами огляду місця події від 20. 04.2010 року, згідно яких було оглянуто місце події та вилучено кухонний ніж (а.с. 3-6; 8,9);

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка будучи допитана в судовому засіданні пояснила суду, що того дня вранці до неї ОСОБА_3 приходила з скандалом, що ОСОБА_4 обув її калоші, а свої ботинки залишив у неї, вона була випивши повернула її калоші близько 12 години.

- показами свідка ОСОБА_2, яка будучи допитана в судовому засіданні, показала суду, що того дня ОСОБА_3М була в стані алкогольного спяніння, близько 10 години ранку вона говорила, що ОСОБА_4 взув її калоші, говорила мені це надоїло, я заріжу ОСОБА_4, на питання чого відповідала, що взув її калоші;

- показами свідка ОСОБА_6, який будучи допитаний в судовому засіданні показав суду, що пообіді ОСОБА_3 зайшла до нього, кинула його ніж на стіл, і сказала, що вона ОСОБА_4 зарізала, як кабана, каже я пішла здаватися, хочеш ідіть подивіться. Руки в неї були чисті, крові не було.

- свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні покази;

- показами свідка ОСОБА_8, яка будучи допитана в судовому засіданні, показала суду, що саме вона викликала міліцію. Того ж дня, коли це сталося вона запитала у ОСОБА_3 що ти наробила, на що вона відповіла «Так, я зарізала». ОСОБА_3 була випивши, а коли приїхала міліція говорила, що вона цього не хотіла;

- показами свідка ОСОБА_9, яка будучи допитана в судовому засіданні, показала суду, що того ж дня ОСОБА_3 була випивши, і вона доки приїхала міліція говорила їй «Я ОСОБА_4 зарізала», так і сказала, а дільничному віддала ніж, вона хвилювалась, говорила, «Що ж наробила, що мені буде».

- показами свідка ОСОБА_10, яка будучи допитана в судовому засідання, показала суду, що вранці того дня між ОСОБА_3 та потерпілим виникла сварка, і ОСОБА_3 погрожувала його вбити, говорила про це грубо.

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю підсудної в присутності судово-медичного експерта (а.с. 23-25);

- висновком судово-медичної експертизи № 172 від 01.06.2010 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявленні тілесні ушкодження у вигляді рани лівого стегна та проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що є причиною смерті ОСОБА_4 (а.с. 52-55);

- висновком судово-медичної експертизи № 322 від 27.04.2010 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявленні тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча та ліктя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та на шиї слідів від здавлення чи удушення не виявлено (а.с. 60-61);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 103 від 11.06.2010 року, згідно якого у пошкодження на вилученій з трупа ОСОБА_4 фуфайці могли виникнути від дії ножа, вилученого у ОСОБА_3 (а.с. 66-72);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 146 від 21.05.2010 року, згідно якого кров виявлена на клинку ножа, що 20.04.2010 року був вилучений у ОСОБА_3 за груповою належністю співпадає з кровю потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 78-80);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 398 від 27.05.2010 року, згідно якого на одязі ОСОБА_3 було виявлено дрібні нашарування крові, яка за груповою належністю співпадає з кровю потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 87-89);

- висновком судово-наркологічної експертизи від 20.05.2010 року № 78, згідно якої у ОСОБА_3 ознак залежності від алкоголю не виявлено, і протиалкогольного лікування вона не потребує (а.с. 105);

- висновком судово-психіатричної експертизи від 01.06.2010 року № 352, згідно якої ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждала, не знаходилась у тимчасовому хворобливому стані, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час психічним захворюванням не страждає, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 109-110);

- речовими доказами у справі та іншими матеріалами справи.

Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що вина підсудної доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне, тобто протиправне позбавлення життя людини.

Суд вважає, що підсудна скоїла особливо тяжкий злочин.

Доводи підсудної ОСОБА_3 про те, що потерпілий ОСОБА_4 сам наштрикнувся на ніж спростовуються доводами судово-медичної експертизи, та показами експерта ОСОБА_11 про те, що причиною смерті ОСОБА_4 є проникаюче поранення грудної тканини з пошкодження серця. Ранєвий канал має напрямок з переду назад пошкодження серця було подвійне передня стінка, а потім задня стінка серця, що свідчить про те, що лезо ножа було направлено вниз, травмуючий предмет був направлений вперед, а удар нанесений прямо - з переду - назад. Глибина і довжина ранєвого каналу свідчить про те, що сила була приложена достатня (враховуючи, що пошкоджена і передня і задня стінка серця). ОСОБА_11 пояснив суду, що він був присутній як експерт при відтворенні обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3, коли вона пояснювала та показувала за інших обставин як все сталося.

Судом достовірно встановлено, що між підсудною та потерпілим дійсно в день вчинення злочину виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 умисно нанесла потерпілому удар в життєво важливий орган, з метою вбивства.

На аналогічні обставини вчинення злочину ОСОБА_3 вказувала під час відтворення обстановки та обставин події з її участю в присутності понятих та судово-медичного експерта. При цьому її покази в деталях збігаються з даними, що були одержаними при огляді місця події.

Сукупність доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_3 наносячи удар в життєво важливий орган свідомо допускала, що від її злочинних дій можуть наступити такі наслідки.

ЇЇ пояснення, що стався нещасний випадок, коли потерпілий ОСОБА_4 перечепившись упав на ніж, спростовуються дослідженими у справі доказами. Суд розцінює її позицію як спосіб помякшити відповідальність.

Суд вважає, що в діях підсудної ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбачений ст. 116 та ст. 123 КК України, тобто умисне вбивство чи умисне тяжке тілесне ушкодження вчинене в стані сильного душевного хвилювання, поскільки потерпілий ОСОБА_4 не висказував на адресу підсудної грубих образ, що могли б викликати у неї стан сильного душевного хвилювання.

Суд не вбачає в діях підсудної складу злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого поскільки сукупність викладених та узгоджених між собою доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_3 наносячи удар ножем в життєво важливий орган свідомо допускала, що від її злочинних дій можуть наступити такі наслідки, та передбачала та свідомо допускала, що від її злочинних дій може наступити смерть.

При призначенні покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину особу винної, яка має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працювала, пенсіонерка, як особа, що не мала судимості.

Обставинами, що помякшують покарання, суд вважає сприяння у розкриттю злочину в ході досудового слідства.

Обставина, що обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним призначити підсудній ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім, для досягнення мети покарання.

Суд приймає до уваги, що причинами та умовами, що призвели до скоєння злочину є і неправомірна поведінка свідків та потерпілого, які разом вживали алкогольні напої і які були в стані алкогольного спяніння, тобто побутовий алкоголізм.

У справі потерпілою ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 577 грн. на відшкодування понесених витрат на поховання та на відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., а згодом розмір моральної шкоди було зменшено до 15 000 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн., то вони підлягають задоволенню повністю.

Суд приймає до уваги, що внаслідок злочину вчиненого підсудною потерпіла поховала свого сина, в сімю прийшло невимовне горе, судом враховано характер, ступінь, обєм та тривалість душевних, моральних,психічних страждань, істотні зміни, що наступили після злочину та порушення нормальних життєвих звязків потерпілої, ступінь вини підсудної, її матеріальний стан та матеріальне забезпечення потерпілої. Виходячи із принципу розумності і справедливості та доведеності позовних вимог, суд оцінює моральні страждання потерпілої в сумі 15 000 грн. які підлягають стягненню з підсудної.

Суд вважає, що вказана сума адекватно відображає ступінь моральних та душевних страждань потерпілої.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1 577 грн., то в судовому засіданні вказана сума знайшла своє підтвердження і підлягає задоволенню в повній сумі.

За змістом ст. 23,1167 ЦК України шкода завдана неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою якою завдана шкода за наявності її вини.

Судові витрати по справі складають 600 грн. 96 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи та судово-криміналістичної експертизи (по 300 грн. 48 коп. кожна), які підлягають стягненню з підсудної на користь держави.

Речові докази підлягають знищенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України ,ст.ст. 321-324 КПК України, суд -

З а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винною за ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на девять років.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_3 з 20 квітня 2010 року з 18 години,, тобто з моменту її затримання.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 1 577 грн. та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 16 577 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 600 грн. 96 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи та судово-криміналістичної експертизи.

Речові докази по справі ніж та одяг, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Олександрійського РВ УМВС знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд ОСОБА_3 протягом 15 діб з моменту вручення їй копії вироку, іншими учасниками процесу протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: