Справа№1-101/10
Провадження №1-кд/751/83/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Подалюки О. Ф.

при секретарі Летяга М.О.

з участю прокурора Калита А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого: ФОП «ОСОБА_2Є.», перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітнього сина, мешкаючого за адресою: м. Чернігів, вул. Малясова, 37/11, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4 раніше судимого:

- 28.09.1994 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 24.03.1998 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 17, 141 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 07.05.1998 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 222 ч.1, 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

- 20.01.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 188 ч. 2, 15, 188 ч.2, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2009 року, в ранковий час, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, проник до службового кабінету, котрий розташований у приміщенні хлібопекарні ПП «Гюнай», що по вул. Музикальній, 4-а м. Чернігова, звідки таємно викрав гроші в сумі 1199 грн., дві звязки ключів, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, а всього майна на загальну суму 1199 грн.. що належить ОСОБА_3, однак, будучи поміченим працівниками вказаної пекарні, утримуючи викрадене при собі, зник з місця скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю, погодився на скорочений порядок судового слідства, тобто без дослідження будь - яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів, які характеризують особу підсудного, пояснив, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст. 299 КПК України, йому зрозумілі.

З приводу скоєного злочину ОСОБА_1 показав, що 31.10.2009 року він був у знайомої на дні народження, де розпивав спиртні напої, а коли повертався додому, десь о 03-00 год. та проходив повз пекарню, що по вул. Музикальній, де раніше працював, то вирішив викрасти гроші або якісь цінні речі. Тому розбив скло та потрапив до кабінету, звідки забрав гроші та ключі, але через деякий час почув, що йому з вулиці хтось крикнув «вилазь» і його затримали, але він втік. Просить суворо не карати, не позбавляти волі. Додав, що збитки відшкодував повністю.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні злочину підтверджується також матеріалами, зібраними в кримінальній справі, які не були обєктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_1, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненими повторно, правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України.

Речові докази дві пари ключів, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3, слід залишити в його користуванні.

Цивільний позов, судові витрати по справі відсутні.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, а обставиною, що обтяжує його покарання - скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини при яких злочин було скоєно, наслідки, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, особу підсудного, який раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується задовільно, також суд враховує, що він щиро кається у вчиненому, повністю відшкодував завдані збитки, працює, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має на утриманні цивільну дружину, яка являється інвалідом 3 групи та малолітнього сина, тому суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. 323; 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити йому покарання по ч. 3 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироку законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази дві пари ключів, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3, слід залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ф. Подалюка