У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у
кримінальних справах у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Вус
С.М., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Глибченко Т.Г.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Львівської області на постановлені щодо ОСОБА_1 судові
рішення.

Вироком
Бродівського районного суду Львівської області від 16 січня 2006 року засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
м. Одеси, мешканця м. Броди,

раніше п'ять разів судимого,

за ст. 191 ч. 3 КК України на 3
роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_1 призначено покарання на 3 роки 6
місяців позбавлення волі.

Ухвалою
апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1
засуджено за те, що він 20 липня 2005 року, приблизно о 11 годині, будучи у
стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу продуктового кіоску, що на
вул. Гончарській м. Броди Львівської області, керуючись корисливими
спонуканнями, попрохав у ОСОБА_2 для тимчасового користування мобільний телефон
марки “Мобістар” вартістю 1500 грн. У подальшому засуджений вказаний телефон
продав, а гроші використав для власних потреб.

Він
же 20 липня 2005 року, приблизно о 19 годині, будучи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись у кафе, що в с. Пониковиця Бродівського району
Львівської області, керуючись корисливими спонуканнями, попрохав у ОСОБА_3 для
тимчасового користування мобільний телефон марки “Сіменс А 65” вартістю 420
грн. і з місця злочину втік.

У
касаційному поданні прокурор просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує,
що судом неправильно застосовано матеріальний закон. Вважає, що дії ОСОБА_1
слід було кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України, оскільки останній заволодів
майном потерпілих шляхом шахрайства.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про часткове підтримання касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Як убачається
з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні
обставини злочину про те, що саме ОСОБА_1 заволодів майном потерпілих, дав цим
діям засудженого помилкову юридичну оцінку.

Відповідно
до ст. 191 КК України, дії винної особи кваліфікуються як розтрата чужого
майна, якщо буде доведено, що майно було ввірено винному чи перебувало у його
віданні.

Однак,
як убачається з матеріалів справи, мобільні телефони потерпілих ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не були ввірені та не перебували у віданні ОСОБА_1, а він заволодів
ними шляхом шахрайства.

Тому,
як обґрунтовано зазначено в касаційному поданні прокурора, дії ОСОБА_1 слід
було кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України.

За
таких обставин, вирок суду щодо засудженого слід змінити, перекваліфікувати
його дії зі ст. 191 ч. 3 КК України на ст. 190 ч. 2 КК України.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів Верховного Суду
України -

у х в а л и л а :

касаційне
подання заступника прокурора Львівської області задовольнити частково.

Вирок
Бродівського районного суду Львівської області від 16 січня 2006 року щодо
ОСОБА_2 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ст. 191 ч. 3
КК України на ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання - 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_1 призначити покарання - 3 роки
6 місяців позбавлення волі.

У решті
вирок щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Судді :