Справа № 439/2010/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/218/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 289 ч.2 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000930 внесеного до ЄРДР 10.11.2014 року за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 23.12.2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаї-Дітковецькі Бродівського району Дбвівської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

встановила:
Прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 23.12.2014 року яким ОСОБА_7 , визнано винним за ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покладено на обвинуваченого обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави 400 грн. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи.

Вирішено питання з речовим доказом.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити та виключити із мотивувальної частини вироку покликання суду на кваліфікуючу ознаку незаконного заволодіння транспортним засобом повторно.

Апелянт вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Покликається, що у мотивувальній частині вироку суд вказує на те, що ОСОБА_7 своїми діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, повторно, вчиненому з проникненням у приміщення, вчинив злочин, передбачений ст.289 ч.2 КК України.

Наголошує, що в обвинувальному акті така кваліфікуюча ознака, як незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, відсутня, оскільки ОСОБА_7 згідно ст.89 КК України раніше не судимий, а інших епізодів по даному провадженні немає. Таким чином суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , 09 листопада 2014 року приблизно о 00.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисними спонуканнями з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, незаконно проник на територію огородженого господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_9 , де за допомогою лопати зламав дерев`яні двері у підсобне приміщення, у яке проник та незаконно заволодів мотоциклом марки Patriotmoto моделі ALFA PM110-4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартістю 4 367 грн., належного ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортного засобу, повторно, вчиненому з проникненням у приміщення, вчинив злочин, який вірно кваліфіковано по ст.289 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при вказаних у вироку обставинах доведена повністю та в апеляційній скарзі не оспорюється. Міра покарання призначена відповідно до вимог ст.65 КК України.

Згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з думкою прокурора, що судом першої інстанції безпідставно вказано в мотивувальній частині на повторність вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Разом з цим, і органом досудового розслідування така кваліфікуюча ознака незаконного заволодіння транспортним засобом, як повторність, не інкримінувалася обвинуваченому, таким чином суд вийшов за межі висунутого обвинувачення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 23.12.2014 року відносно ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки незаконне заволодіння транспортним засобом повторно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: