У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Мороза М.А.,

суддів

Верещак В.М., Заголдного
В.В.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
у судовому засіданні 11 жовтня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Запорізької області на вирок
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2006
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Костянтинівка Мелітопольського району, не судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70
КК України остаточно визначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю. На
підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він у вересні 2005 року біля свого будинку АДРЕСА_1
незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс
(маріхуану) та незаконно зберігав за місцем проживання.

Крім того, 25 січня 2006 року ОСОБА_1 незаконно збув частину цього засобу
вагою 12,73 г.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинів і правильності кваліфікації
його дій, просить скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Посилається на те,
що при звільнені засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування
покарання з випробуванням законом не передбачено призначення додаткового
покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи касаційного
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 77 КК України передбачає
перелік видів додаткових покарань, які можуть застосовуватися до
засудженої особи у разі звільнення від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, який
є вичерпним.

Конфіскація майна як додаткове покарання у цьому переліку не значиться, тому суд не міг до засудженого, якого звільнив
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України,
застосувати додаткове покарання навіть за умови, якщо санкцією частини 2 ст. 307 КК України передбачено обов'язкову
конфіскацію майна.

Проте, суд, дійшовши до висновку, що виправлення ОСОБА_1
можливо без відбування основного покарання, залишив йому додаткове покарання у виді конфіскації
майна.

Зазначеним суд допустив неправильне застосування кримінального закону.

За таких обставин касаційне подання
прокурора підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне
на підставі ст. 398 КПК України змінити вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону при
призначенні покарання та виключити з вироку щодо
ОСОБА_1 рішення про застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 394-396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2006 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Виключити з вироку рішення про призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у
виді конфіскації майна.

У решті вирок відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

С у д д і :

Верещак В.М.
Заголдний В.В.
Мороз М.А.