Справа № 589/240/15-к р.
Провадження № 1-в/589/64/15 р.
УХВАЛА
18 лютого 2015 р. р.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шостка Сумської області клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, до відбуття покарання не працював, одруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.07.2010 року Ніжинським міськрайонний судом Чернігівської області за ч.2 ст.187, ст.69, ч.1 ст. 304, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців із конфіскацією частки особисто йому належного майна та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік шість місяців;
- 11.11.2011 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років один місяць з конфіскацією всього належного йому особистого майна,
- про застосування амністії,-
22 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про застосування відносно його Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 року (далі Закон №1185-VII).
Представник Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66) ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання засудженого не підтримав та додатково пояснив, що не вбачає підстав для застосування Закону №1185-VII відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній 22 липня 2010 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області був звільнений від відбування покарання з випробуванням за вчинення умисного тяжкого злочину і знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Прокурор Шосткинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи заперечення тим, що, оскільки ОСОБА_5 22 липня 2010 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області був звільнений від відбування покарання з випробуванням за вчинення умисного тяжкого злочину і знову вчинив умисний тяжкий злочин, а тому, відповідно до п. «в» ч.1 ст.8 Закону №1185-VII амністія до засудженого не застосовується.
Представник спостережної комісії при Шосткинський районній державній адміністрації Сумської області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час його проведення повідомлений належним чином. (а.с.9).
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій клопотання підтримав та просить справу розглянути за його відсутності, у послугах захисника потреби не має. Пам`ятка про права і обов`язки засудженому вручено. Судом ухвалено провести розгляд клопотання за відсутності засудженого, у т.ч. з огляду на утримання його в умовах ізоляції від суспільства.
Суд, вислухавши представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66), а також, думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_5 , приходить до наступних висновків.
Так, із вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ухваленого 11 листопада 2011 року вбачається, що ОСОБА_5 визнано винним за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.289 КК України строком на п`ять років з конфіскацією всього належного йому особистого майна, за ч.3 ст.185 КК України строком на три роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією всього належного йому особистого майна.
Згідно ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2010 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі і звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць з конфіскацією всього належного йому особистого майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 02 серпня 2011 року.
Із довідки наданої Шосткинською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66) вбачається, що станом на 18 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджений 11.11.2011 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області і із призначеного покарання п`ять років один місяць відбув три роки шість місяців шістнадцять днів, не відбув один рік шість місяців чотирнадцять днів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року за №392/96-ВР (далі Закон №392/96-ВР), амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до п. «в» ст.4 Закону №392/96-ВР, амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Відповідно до п. «в» ст.8 Закону №1185-VII, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону №392/96-ВР, а також до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Закон №1185-VII набрав законної сили 19 квітня 2014 року.
Відповідно до п. «в» ч.2 ст.9 Закону №1185-VII, застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.187 КК України, за який ОСОБА_5 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.10.2010 року відноситься до умисних тяжких злочинів. Крім того, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, за який ОСОБА_5 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.11.2011 року відноситься також до умисного тяжкого злочину.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що засуджений ОСОБА_5 будучі 22 липня 2010 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області визнаним винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.304 КК України та звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, знову вчинив умисний тяжкий злочин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відповідно до п. «в» ст.4 Закону №392/96-ВР та п. «в» ч.1 ст.8 Закону №1185-VII до нього не може бути застосована амністія.
Керуючись п. «в» ст.8, ст.ст.9, 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 року, ст.ст.1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року за №392/96-ВР, ст.ст.74, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування амністії відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1