Справа №11-776 2007р. Головуючий у 1 інстанції
- ст. 271 ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007р.
Апеляційний суд Київської області в складі: головуючого - Орла А.І. суддів - Колокольнікової
Н.М. , Бех М. О. з участю прокурора
- Надієнко М. І. представника
потерпілого - ОСОБА_5. потерпілого - ОСОБА_3.
захисника - ОСОБА_6. засудженого - ОСОБА_1розглянули
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за
апеляцією представника потерпілого ОСОБА_5. на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від
11 травня 2007 року, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с Гайворон,
Володарського району, Київської
області, директора приватного
підприємства «Фірма «Мізан», депутата
Сквирської районної ради п'ятого скликання,
прожАДРЕСА_1, раніше не судимого, - засудженого за ст. 271 ч.2 КК України - 4 роки позбавлення
волі з позбавленням права обіймати посади,
пов"язанні з адміністративно-господарськими і
організаційно-розпорядчими обов'язками на 2 роки.

На підставі
ст. ст. 75, 76 КК
України звільнений від основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов'язків повідомляти кримінально-виконавчу
службу про зміну місця проживання і роботи.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 40000 грн. моральних збитків.

Згідно
вироку, ОСОБА_1. вчинив злочин, а саме: порушив вимоги законодавчих та інших
нормативно-правових актів про охорону праці,
будучи службовою особою підприємства,
що спричинило загибель людини.

Так, 15.08.06 року близько 19 години 20
хвилин, верстатник ОСОБА_4при виконанні
виробничого завдання на приватному підприємстві «Фірма «Мізан» по фрезеруванню
заготовок корпусних меблів на фрезерувальному деревообробному верстаті модель
N0252 МС HEILAN
(Japan), знаходячись у небезпечній зоні, лівим кутом робочого (рухомого) столу був
притиснутий до лівої вертикальної станини цього верстата, внаслідок чого отримав тяжкі тілесні
ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2. помер.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи від 13.11.06 р. № 404-55 смерть ОСОБА_4.
настала ІНФОРМАЦІЯ_2. о 00 годин 45 хвилин від відкритої травми черевної стінки
таза, промежини з переломом кісток таза
справа та крововтратою.

ОСОБА_1.
згідно наказу засновника приватного підприємства „Фірма „Мізан" №2-к від
11.04.05р. призначений на посаду директора приватного підприємства „Фірма
„Мізан" і відповідно до п.6.4. Статуту ПП „Фірма „Мізан" несе відповідальність
за діяльність підприємства, вирішує всі
питання діяльності підприємства за винятком тих, що належать до виключної компетенції
засновника. Зокрема, директор забезпечує
виконання поточних і перспективних планів підприємства, здійснює оперативне управління
підприємством, приймає на роботу та
звільняє з роботи працівників підприємства,
без довіреності діє від імені підприємства, укладає угоди, забезпечує їх виконання, відкриває і закриває рахунки в комерційних
банках, представляє підприємство у
відносинах з іншими суб'єктами господарської діяльності, установами,
організаціями, органами державної
виконавчої влади і управління з усіх питань діяльності підприємства, контролює їх виконання, здійснює інші функції, що випливають з вимог Статуту підприємства і
не входять до виключної компетенції засновника.

В силу
вказаних обов'язків, пов'язаних з
виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських
обов'язків, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України ОСОБА_1. є службовою
особою.

Відповідно
до вимог ст. 13 Закону України «Про
охорону праці», роботодавець
зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови
праці відповідно до нормативно-правових актів,
а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників
у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець

забезпечує
функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає
посадових осіб, які забезпечують
вирішення конкретних питань охорони праці,
затверджує інструкції про їх обов'язки,
права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання.

Статтею
18 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівники під час прийняття на роботу і в
процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим
від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.
Працівники, зайняті на роботах з підвищеною
небезпекою або там, де є потреба у
професійному доборі, повинні щороку
проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань
відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Згідно
п.п.7.4.1 „Правил охорони праці в деревообробній промисловості" НПАОП
20.0-1.02-05, працівники, які допускаються до виконання робіт у
виробничих процесах деревообробної промисловості, повинні мати відповідну професійну підготовку
та відповідати фізіологічним і психофізіологічним особливостям робіт, які ними виконуються, а також відповідно до вимог п.п.7.4.6
працівники, які приймаються на постійну
чи тимчасову роботу і при подальшій роботі,
відповідно до вимог Типового положення про порядок проведення навчання
мають проходити на підприємстві навчання в формі інструктажів з питань охорони
праці.

Згідно
п.п.3.17 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання
і перевірки знань з питань охорони праці,
затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005р. №15, не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони
праці.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 1, фрезерувальний

деревообробний верстат мод. N0252 МС HEILAN (Japan), 15.08.06р. знаходився в робочому стані.

Згідно
висновку експертизи з охорони праці від 12.10.06 №105/02, причинами,
які призвели до нещасного випадку є: залучення до роботи працівника
ОСОБА_4. не за спеціальністю (професією); порушення п.п. 7.4.1 і п. п. 7.4. 6
НПАОП 20.0-1.02-05 Правил охорони праці в деревообробній промисловості, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці
України №20 від 31.01.05р.; недоліки,
допущені під час навчання працівника ОСОБА_4. безпечним прийомам праці.
Особою, яка допустила порушення
нормативно-правових актів з охорони праці,
що призвели до нещасного випадку 15.08.06 на приватному підприємстві
«Фірма «Мізан» з працівником ОСОБА_4., є
директор приватного підприємства ОСОБА_1.,
який є керівником підприємства і здійснює технічне та організаційне
керівництво роботами і згідно ст. 13
Закону України «Про охорону праці», несе
повну відповідальність за стан охорони праці на підприємстві.

В
апеляції представника потерпілого ОСОБА_5. ставиться питання про зміну вироку в
частині незадоволення позовних вимог, а
саме - суд відмовив у відшкодуванні витрат на спорудження надгробного
пам"ятника, задовольнив
відшкодування моральних збитків частково на суму 40 000грн., тоді як заявлявся позов на 500 000грн. та
просить задовольнити позов повністю.

В
запереченнях власник ПП „Фірма „Мізан" ОСОБА_2. просить вирок суду залишити без зміни, а апеляцію представника потерпілого - без
задоволення, вказуючи, що визначений вироком розмір відшкодування
моральної шкоди та відмова в задоволенні відшкодування матеріальних збитків
відповідає суспільній небезпечності скоєного і нормам кримінального та
цивільного законодавства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, потерпілого -

ОСОБА_3. та його представника, які підтримали свою апеляцію, засудженого ОСОБА_1та

його захисника, які просили апеляцію
залишити без задоволення,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Винність
засудженого у скоєнні інкримінованого злочину доведена сукупністю наведених у
вироку та перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку та вірно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.
271 ч.2 КК України, що не оскаржується
апелянтом.

Міра
покарання, призначена судом засудженому
відповідає тяжкості та суспільній небезпечності скоєного, даним про його особу. Також судом враховані
всі обставини, що пом"якшують та
обтяжують відповідальність, а тому
призначене йому покарання відповідає вимогам
ст. ст. 50, 65
КК України і є домірним скоєному.

При
вирішенні питання відшкодування моральної шкоди, судом першої інстанції враховано характер та
обсяг заподіяних потерпілому душевних страждань, а тому,
на думку апеляційного суду,
розмір її відшкодування,
визначений судом, є розумним та
справедливим. Доводи апелянта, щодо необхідності стягнення моральної шкоди в
сумі 500 000грн. є явно надмірними.

Проте, підлягають відшкодуванню потерпілому
ОСОБА_3. витрати на спорудження
надгробного пам"ятника в сумі 15 000грн,
оскільки саме таку суму на даний час
сплатив потерпілий, що
стверджується відповідними документами. Ці
витрати необхідно стягнути на
користь потерпілого із власника ПП „Фірма „Мізан" ОСОБА_2. Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_5. - задовольнити частково, вирок Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 11 травня 2007 року,
щодо ОСОБА_1 в частині цивільного позову - змінити, стягнути із ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 15000
грн. матеріальних збитків.

В решті
вирок залишити без зміни.