Справа № 127/1483/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №32, м. Вінниці кримінальне провадження №0000054, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 22.01.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне, Вінницького р-ну, Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 08 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №351 від 04 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та припис щодо вибуття останнього до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції, які були видані уповноваженою особою, в межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству та згідно яких ОСОБА_4 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції, тому своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної військової частини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю та пояснив, що його призвали служити по мобілізації 14.03.2014 року. Умовою служби було те що вони ідуть на навчання і проходять службу у Вінницькій області. Пройшло навчання у Бердичеві, яке тривало 26 днів, потім командування батальйону повідомило, що вони їдуть в Донецьку область. Поїхавши туди, там пробули до кінця серпня. Прибули до місця дислокації у військкомат, здали зброю, поставили їх на облік та сказали бути на зв`язку. Викликали його та ще 6 чоловік з Вінницького району у військкомат, щоб довести до відома наказ №351 від 04.09.2014 р. про повернення їх до місця постійної дислокації, який він відмовився підписувати у зв`язку із тим, що не було з чим іди воювати, видавали їм стрілкову зброю та командування було на не належному рівні. На даний час він готовий проходити військову службу.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.402 КК України, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, позитивна характеристика з місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення є можливим без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 ( одного ) року не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя :