АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/289/14 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8

із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-сс/789/289/14 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м.Тернополя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ,-

встановила:
ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2014 року в задоволенні клопотання

слідчого СВ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Цюрупінська Херсонської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 14 липня 2008 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК Украйни до позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого 05.05.2010 року по відбуттю строку покарання; 23.04.2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільненого у червні 2014 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч. 2 ст.185 КК України,-

відмовлено.

Застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту до 10 лютого 2015 року, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. та покладено обов`язки прибувати за викликом до слідчого; не відлучатися із міста Тернопіль, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю в період з 21 год.00 хв. до 07 год. 00 хв.Встановлено строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 10 лютого 2015 року.

Як слідує з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів кримінального провадження за №0003166 від 08 грудня 2014 року, 01 грудня 2014 року ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні кімнати будинку по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон торгової марки Samsung Galaxy Соге2, ноутбук Lenovo z570, а також особисті речі, які належали ОСОБА_11 , чим спричинив шкоду останньому на суму 9004,50 гривень, а також мобільний телефон торгової марки «НТС Desire», який належав ОСОБА_12 , чим спричинив шкоду останній на суму 402,50 гривень.

Окрім цього, 08 грудня 2014 року близько 03 год. ОСОБА_10 вийшов із дому, із собою взяв стамеску, та направився у напрямку вул. Вербицького у м. Тернополі, побачивши магазин, вирішив у нього проникнути. Підійшовши до ролетів дверей, які були зачинені, за допомогою сили та стамески, зламав замки, на які закривались ролети, та зайшов у коридор даного магазину, намагався відкрити двері, однак через декілька хвилин приїхали працівники ДСО та затримали його.

12 грудня 2014 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного він вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та дав зізнавальні покази. Крім того, обгрунтована підозра ОСОБА_7 . У скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується протоколом добровільної видачі речей від 9.12.2014 року, заявою про добровільну видачу мобільного телефону від 9.12.2014 року, протоколами допиту працівників державної служби охорони ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу слідча у поданні обгрунтувалаи тим, що ОСОБА_7 становить підвищену суспільну небезпеку як особа, оскільки будучи двічі судимим за вчинення тяжких умисних злочинів на шлях виправлення та перевиховання не став, а тому існує ризик того, що перебуваючи на волі він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, тому вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання існування вищевказаному ризику.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, наведеним у поданні, оскільки підозрюваний двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких умисних злочинів та звільнившись з місць позбавлення волі в червні 2014 року на шлях виправлення та перевиховання не став, що підтверджує існування ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який просить скасувати ухвалу слідчого судді з мотивів, викладених у апеляції, підозрюваного та його захисника ОСОБА_7 , які просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія судів дійшла до наступного висновку.

Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відмовляючи у клопотанні слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді взяття під варту та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий-суддя, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України ухвалив рішення про обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Мотивуючи його тим, що прокурор довів наявність вагомість доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст. 185 КК України, які згідно з ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості, його молодий вік, наявність постійного місця проживання, визнання вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, активне сприяння органам слідчим у їх розслідуванні, часткове відшкодування шкоди потерпілому та прийшов до висновку що саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обовязків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому доводи прокурора про існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, з огляду на наявність у ОСОБА_7 судимості за вчинення тяжких злочинів слідчий суддя підставно врахував при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з огляду на те, що ці судимості свідчать лише про підвищену небезпеку особи, оскільки підсудній відбув покарання за вчинення повязаних з ними злочинів та вірно зіслався на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, чого прокурор суді не зробив.

Нових ризиків, а також будь-яких характеризуючих даних про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора прокуратури м.Тернополя ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2