11-кп/775/112/2015(м)
222/1347/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Володарського районного суду Донецької області від 16 січня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Володарського району Донецької області, громадянина України, неодруженого, працюючого приймальником товарів в ТОВ «АТБ-маркет», раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 6 місяців виправних робіт за місцем його роботи з утриманням із суми заробітку 10% на користь держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 847,44 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 2847,44 грн.. Стягнуто на користь держави 614,9 грн. за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, 491,4 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи та 491,4 за проведення судової автотехнічної експертизи а всього 1597,7 грн

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 04.03.2014 року близько 19.10 год., не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним мопедом марки «Pioneer», (який згідно примітки до ст. 286 КК України відноситься до категорії інших механічних транспортних засобів), не зареєстрованому у встановленому законом порядку, рухаючись по проїзній частині вул. Леніна збоку вул. Маріупольської в напрямку вул. Фрунзе в с. Старченкове Володарського району Донецької області, наближаючись до домоволодіння № 123, діючи у порушення вимог п.п. 12.3. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та постійно контролювати її, своєчасно виявивши попереду руху керованого ним транспортного засобу небезпеку в русі у вигляді пішоходів, проявляючи злочинну самовпевненість, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не обрав безпечний боковий інтервал при наближенні до пішоходів, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася пішки попереду в попутному напрямку, утримуючи руками збоку від себе велосипед, до якого були прикріплені дошки.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій - пішоходу ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 121 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, як не небезпечні для життя людини на момент їх спричинення, але які викликали тривалий розлад здоров`я, на строк більше 21 -ї доби.

В апеляційній скарзі потерпіла вказує, що незгодна з вироком в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Стверджує, що втратила частину квитанцій. Вказує, що вирок необґрунтований, необ`єктивний та несправедливий. Вважає, що стягнуті матеріальна та моральна шкода не відповідають наслідкам заподіяної їй шкоди. Просить вирок в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати, стягнути матеріальну шкоду в розмірі 984,52 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн..

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вважав вирок суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляції потерпілої, потерпілу ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд, повинен вирішити чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що передбачено ч. 5 ст. 128 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд задовольнив позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди, правильно врахувавши співрозмірність із вчиненим кримінальним правопорушенням та моральними стражданнями, які понесла потерпіла.

Тому доводи апеляції в цій частині неспроможні.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому потерпіла зобов`язана доводити суму понесених нею матеріальних витрат самостійно.

Суд правильно стягнув з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 847,44 грн., оскільки дані матеріальні збитки є доведеними письмовими доказами, які надані потерпілою та наявні в матеріалах кримінального провадження.

Інших доказів потерпіла ОСОБА_7 на підтвердження матеріальних збитків не надала, тому доводи апеляції стосовно того, що частину квитанцій потерпіла втратила та стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 984,59 грн. неспроможні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляція є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Володарського районного суду Донецької області від 16 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: