АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-370/07 Головуючий
Категорія ст. 236-6 ПОПЕЛЬНЮХ
КПК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2007 р.
Колегія судців судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ
В.В.

суддів ЄВТУШЕНКА
В.Г.,

СУХОДОЛЬСЬКОГО М.І.

за участю прокурора
ІВАНЧЕНКО Д.В.

цивільного

відповідача ОСОБА_4

представника

заявника ОСОБА_5

розглянувши кримінальну справу за
апеляційним поданням прокурора на постанову Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 28 лютого 2007 року, якою
задоволені скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку ст. 236-5 КПК України та
скасована постанова начальника СВ СЧ СУ УМВС України в Черкаській області від 17.08.2006 року про
закриття кримінальної справи, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. З
ст. 286 КК
України, у зв'язку зі смертю особи, яка вчинила даний злочин, тобто зі смертю
ОСОБА_3, а справа направлена прокурору Черкаської області для відновлення
слідства, -

встановила:

20.02.2003 року близько 12 год. 45 хв. на
автодорозі Львів-Кіровоград-Знам'янка в межах населеного пункту Мала
Севастьянівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса «Ікарус»
держномер НОМЕР_1, що
належить ЗАТ «Автолінії Поділля» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ГАЗ
держномер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, в результаті якої водій автобуса ОСОБА_3, пасажири ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди,
пасажир автобуса ОСОБА_10 помер в лікарні, водій автомобіля ОСОБА_6 отримав
тяжкі тілесні ушкодження, 8
пасажирів автобуса отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості
і 8 пасажирів
отримали легкі тілесні ушкодження.

2

Постановою
начальника СВ СЧ СУ УМВС України в Черкаській області від 17.08.2006 року кримінальна
справа, порушена за ознаками злочину, передбаченому ч. З ст. 286 КК України,
провадженням закрита в зв'язку зі смертю особи, яка вчинила даний злочин, тобто
зі смертю водія автобуса «Ікарус» ОСОБА_3.

Проведеним
розслідуванням органи слідства встановили, що ОСОБА_3 20 листопада 2003 року близько 12 год. 30 хв., керуючи
закріпленим за ним рейсовим автобусом «Ікарус» д. р. н. НОМЕР_1, що належить
ЗАТ «Автолінії Поділля», де він працював водієм, в світлий час доби, в умовах
достатньої видимості, рухаючись за маршрутом м. Умань - м. Вінниця по
автодорозі сполученням Львів-Кіровоград-Знам'янка, проявив неуважність до
дорожньої обстановки і своєчасно не прийняв мір для вибрання безпечної
швидкості руху автобуса щоб мати змогу постійно контролювати його рух, чим ' порушив вимоги
п. п. 8.1,12.9.6 Правил
дорожнього руху України.

Так він,
проїхавши повз дорожній знак 5.45
«Початок населеного пункту Мала Севастьянівка», який був встановлений на
правому узбіччі відносно його руху на 503
км + 54,8 м автодороги сполученням
Львів-Кіровоград-Знам'янка, в супереч вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, продовжував рух зі
швидкістю 91-92 км/год.
Після чого він на 502 км + 900 м автодороги сполученням
Львів-Кіровоград-Знам'янка, в межах населеного пункту, а саме Мала
Севастьянівка Христинівського району Черкаської області, здійснив зіткнення з
автомобілем «ГАЗ» д. р. н НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, який керуючи власним автомобілем рухався у зустрічному
напрямку та виконуючи маневр повороту ліворуч, в напрямку автозаправної
станції, виїхав на зустрічну смугу.

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_1, не
погодившись з рішенням органу слідства, оскаржила постанову про закриття
кримінальної справи в порядку ст. 236-5
КПК України до суду, мотивуючи тим, що висновок начальника слідчого відділу
про винуватісг у даній ДТП
водія автобуса «Ікарус» ОСОБА_3 не ґрунтується на матеріалах справи і є не
вірним, а тому просила скасувати постанову органу слідства і направити справу
для відновлення слідства.

Аналогічну
скаргу подав до суду представник відповідача - директор ЗАТ «Автолінії Поділля».

Постановою
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2007
року скарги ОСОБА_1 та директора ЗАТ «Автолінії Поділля» задоволені,
постанова органу слідства про закриття справи скасована, а справа направлена
для відновлення слідства.

Прокурор, який
приймав участь в судовому засіданні, подав апеляції, в якій порушує питання про
скасування постанови суду, мотивуючи тим, що висновки суду щодо неповноти та
неправильності досудового слідства є необгрунтованими, а рішення органу
слідства про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченому ч. З ст. 286 КК України,
ґрунтується на висновку автотехнічної експертизи, яка призначена та проведена
належним чином.

Апелянт вважає,
що органом слідства вичерпані можливості для встановлення обставин по справі.

Скаржники по
справі ОСОБА_1 та представник цивільного відповідача ОСОБА_2 подали заперечення
на апеляцію прокурора і просили залишити апеляцію без задоволення, а постанову
суду - без
зміни.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, думку
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5
та представника цивільного відповідача -
ОСОБА_4. - про
законність рішення суду, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія
суддів судової палати вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Розглянувши
скаргу дружини ОСОБА_3 -
ОСОБА_1 на постанову органу слідства про закриття кримінальної справи на
підставі п. 8 ст. 6 КПК України у
зв'язку зі смертю ОСОБА_3, який за висновком органу слідства є винним у
вчиненні

з

дорожньо-транспортної пригоди, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про незаконність оскаржуємо постанови.

Так, відповідно
до п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України
кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю
щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним
для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за ново
виявленими обставинами.

Оскільки дружина
ОСОБА_3, щодо якого закрита справа за нереабілітуючими обставинами, - ОСОБА_1 та члени
трудового колективу, де він працював, оспорюють висновки органу слідства про
винуватість останнього у вчиненні злочину та вимагають його реабілітації, то
орган слідства прийняв незаконне рішення про закриття справи на підставі п. 8 ст. 6 КПК України.

В основу цього
рішення покладений висновок органу слідства про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
злочину. Однак, відповідно до вимог ст. 62
Конституції України, ст. 6
Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод(Рим,1950 р.), ст. 15 КПК України
ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину інакше як за рішенням
суду і відповідно до закону.

При умові, що
близькі родичі померлого оспорюють висновок слідства про його винність і
просять про доведення досудового слідства до кінця, розслідування по справі
відповідно до вимог ст. 215
КПК України повинно бути доведено до кінця і справа направлена до суду,
який повинен прийняти законне рішення.

Крім того,
Придніпровський районний суд м. Черкаси вірно вказав на неповноту досудового
слідства та невідповідність його висновків фактичним обставинам справи і
запропонував провести окремі слідчі дії з метою з'ясування обставин дорожньої
транспортної пригоди та вірного встановлення особи, яка порушила правила
дорожнього руху і створила аварійно-небезпечну ситуацію для інших учасників
дорожнього руху.

Доводи апелянта
про те, що рішення органу слідства про винність саме ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченому ч. З ст. 286
КК України, ґрунтується на даних висновку судово-автотехнічної експертизи № 4793 від 31.10.2005 року(т. 5 а. с. 6-12) і тому є вірним,
-є
безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 67 КПК України
ніякі докази для суду, прокурора т слідчого не мають наперед встановленої сили.
Суд, прокурор та слідчий повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з
матеріалів справи, слідчий, призначаючи цю судово-автотехнічну експертизу, не
вказав експертам усі необхідні вихідні дані, які потрібні для вирішення
постановлених питань, а саме: момент виникнення небезпеки для руху автобуса
«Ікарус» під керуванням ОСОБА_3, а ці вихідні дані були встановлені експертом.

Крім того,
слідчим двічі призначалась авто технічна експертиза: 29.07.2004 р.(т. 4 а. с 158-159) та 21.10.2004 р.(т. 5 а. с. 2-3), але вказувалися
встановлені обставини справи декілька відмінні одна від одної.

Так, в постанові
при призначенні авто технічної експертизи від 29.07.2004 року слідчий вказував, що водій ОСОБА_6, керуючи власним
автомобілем ГАЗ д. н. НОМЕР_2, не
впоравшись з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху,
де здійснив зіткнення з рейсовим автобусом «Ікарус» НОМЕР_1, що належить ЗАТ
«Автолінії Поділля», під керуванням ОСОБА_3(т. 4 а. с. 158-159).

В постанові від 21.10.2004 року слідчий
викладає не усі обставини, які бул зазначені в попередній постановит. 6 а. с. 2).

Таким чином,
постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2007 року, якою
скасована постанова органу слідства про закриття кримінальної справи у зв'язку
зі смертю ОСОБА_3 - особи,
яка вчинила злочин, - є
законною і підстав для її скасування не вбачається.

4

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2007 року про
скасування постанови начальника СВ СЧ СУ УМВС України в Черкаській області від 17.08.2006 року про
закриття кримінальної справи, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. З
ст. 286 КК
України, на підставі п. 8
ч. 1 ст. 6 КПК України в
зв'язку зі смертю особи, яка вчинила даний злочин, тобто зі смертю ОСОБА_3, - залишити без
зміни, а апеляцію прокурора -
без задоволення.

Головуючий Судді

З оригіналом
згідно: Суддя апеляційного суду В.В.
Щепоткіна