Справа № 495/3445/15-к

ВИРОК
28.05.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, з
середньо-технічною освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина
17 років, працює за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , проходячи по вулиці Ізмаїльській в місті Білгород-Дністровський Одеської області поруч з військовим містечком №8, яке розташоване під №81 по вказаній вулиці, звернув увагу на металеві двостулкові ворота, що знаходяться на балансі Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради. В цей час ОСОБА_4 з корисливою метою та прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу почав зламувати петельні кріплення воріт з метою подальшого викрадення. Не виконавши усі необхідні дії для викрадення майна, які ОСОБА_4 вважав необхідними, довести свій злочинний намір до завершення йому не надалося можливим, оскільки він був виявлений на місці вчинення злочину співробітниками патрульної служби Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області.
Своїми діями, ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради, спричинивши майновий збиток на суму 950 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 27.02.2015 року, проходячись по вул. Ізмаїльській, в м. Білгород-Дністровський, поруч з військовим містечком №8, почав зламувати петельні кріплення воріт з метою подальшого викрадення, однак був затриманий співробітниками патрульної служби Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення та просив розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України - як замах на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), не доведена до кінця з причин не залежних від його волі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, думку представника потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання його можливо без позбавлення волі та приходить до переконання про можливість призначення йому покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень в дохід держави.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Матеріали характеризуючі особу засудженого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/3445/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :