Справа № 583/2243/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2015 р. м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
слідчого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 06 квітня 2015 року до Охтирського МВ УМВС України в Сумській області надійшли матеріали про те, що за адресою: вул. Карла Маркса, 2 м. Охтирка Сумської області здійснюються незаконні операції з металобрухтом ПАТ «УКРвторчормет».
В ході обшуку на території за вищевказаною адресою було виявлено брухт чорних металів та пристрої для зважування, викладене свідчить про наявність складу злочину, передбаченого Ст. 213 ч.1 Кримінального кодексу України.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що вказані предмети, що були вилучені в ході обшуку, можуть мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речових доказів, уповноважена особа звертається до суду з відповідним клопотанням про накладення на них арешту.
Згідно положень ч. 7 Ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучені під час огляду речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частина 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що тимчасово вимученим майном може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Після вилучення вищевказаних документів та матеріалів, слідчий з поважних причин через службову зайнятість не звернувся з клопотанням у встановлені строки до слідчого судді про накладення на нього арешту, тому у зв`язку з цим просить поновити строки для звернення до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту на майно.
В судове засідання слідчий СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області лейтенант міліції ОСОБА_5 не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.
Старший прокурор Охтирської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 Ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 4 Ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Керуючись Ст. ст. 131 132, 167 173 Кримінального процесуального кодексу України,
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1