Справа №1-91/2007
П О С Т А Н О В А

про відмову в задоволенні клопотання

30 листопада 2007 року
смт. Куликівка

Місцевий Куликівський районний суд у складі:

головуючого -судді Войтеха
О.І.

при
секретарі Гуртовій Я.М.

з
участю прокурора Корявець Л.А.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Куликівка Чернігівської
області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого,
на утриманні має неповнолітню дитину-ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,
військовозобов'язаного, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не засуджуваного,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 КК
України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом
досудового слідства підсудний ОСОБА_2, обвинувачується в тому, що він,
ІНФОРМАЦІЯ_3, о 03-50, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, і керуючи
автомобілем "AUDI-100" державний номерний знак НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_4, та рухаючись по
вулиці Вокзальній смт.Куликівка Чернігівської області в напрямку від
залізничної станції імені Бориса Олійника до центру селища, в порушення вимог підпункту "а" та
"б" п.2.3, підпункту "а" п.2.9, п.п. 12.1-12.3, підпункту
"а" п.31.4.1 Правил дорожнього руху України, в темну пору доби, в
умовах недостатньої видимості, рухаючись із несправною гальмівною системою,
внаслідок алкогольного спяніння проявив неуважність, не стежив та не врахував
дорожньої обстановки, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху, при
виникненні небезпеки для руху, яку об'єктивно спроможний був виявити, не вжив
заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або
безпечного об'їзду пішохода, внаслідок чого не справився із керуванням, і
навпроти домоволодіння АДРЕСА_2, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, який рухався
в попутному з автомобілем напрямку, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження за
ознакою небезпеки для життя, від яких потерпілий через деякий час помер на
місці пригоди.

Після скоєння
наїзду на пішохода ОСОБА_5, підсудний в порушення вимог підпунктів
"а", "г" п.2.10 Правил дорожнього руху України, не зупинив
свій транспортний засіб на місці дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на
місці пригоди, не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної
допомоги потерпілому ОСОБА_5, якого він сам поставив у небезпечний для життя
стан, і який не міг без сторонньої допомоги здійснювати будь-які самостійні
дії, та не викликав швидкої медичної допомоги, а з ціллю уникнути
відповідальності здійснював переміщення на транспортному засобі по населеному
пункту до затримання його працівниками міліції.

Дії підсудного
ОСОБА_2, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого, а також, які виразились в завідомому залишенні без допомоги
особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості
вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, яку він сам
поставив у небезпечний для життя стан, внаслідок чого настала смерть
потерпілого, органом досудового слідства кваліфіковані як злочини, передбачені
ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 КК України.

В ході судового
слідства, після дослідження матеріалів справи, від захисника підсудного надійшло
клопотання про призначення по справі повторної комісійної судово-медичної
експертизи, оскільки захисник вважає, що висновок судово-медичних-експертиз від
23.06.2007 року (т.1, а.с.57-73) та від 26.07.2007 року (т.1, а.с.74-84), а
також свідчення есперта Будевича О.І. в судовому засіданні стосовно механізму
утворення переломів ребер у потерпілого ОСОБА_5, сумнівні і суперечать
метеріалам справи.

Захисник вважає,
що на тілі потерпілого, при огляді його на місці ДТП, були знайдені сліди
протектора автомобіля, про що слідчий відобразив у протоколі огляду місця ДТП,
а також зафіксовано відеозьомкою, та про що свідчить понятий ОСОБА_6, а це дає
підстави стверджувати, що потерпілий не був збитий автомобілем підсудного, а
мав місце переїзд тіла потерпілого колесами автомобіля.

Заслухавши
захисника підсудного, самого підсудного, який підтримав клопотання, думку
прокурора та потерпілих, які заперечують необхідність призначення по справі
повторної комісійної судово-медичної експертизи, суд доходить висновку, що клопотання
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В ході огляду
місця ДТП (т.1, а.с.27-34) слідчий записав “...на животі нашарування бруду та
орнамент протектора шини...”. Ці обставини зафіксовано відеозьомкою і
підтверджує понятий. Слідчий не стверджує, що мають місце сліди переїзду, а
констатує факт, що він бачить на місці пригоди. Для порівняння використовує
вираз “орнамент протектора шини”. Оскільки він і поняті не мають відповідної
освіти та професійних знань в галузі медицини, і не проводили відповідного
дослідження, то за основу належить взяти висновок експерта, а також його свідчення в судовому засіданні, що на
животі тіла трупу є сліди ковзання при контакті тіла потерпілого з асфальтом
після падіння. Це не суперечить іншим матеріалам кримінальної справи і
підтверджується також експертизою речових доказів (т.1, а.с.117-121), яку
проводив інший експерт, і вказав, що на дослідженому одязі та взутті видимих
слідів, схожих на часточки від скла і металу; лакофарбового покриття від
транспортних засобів; відбитків від шин транспортних засобів; слідів волочіння;
слідів переїзду; забруднення поверхні одягу паливно-мастильними матеріалами-не
відмічається. У висновку експерта повно відображено, що комплекс тілесних
ушкоджень утворився за життя, на протязі короткого проміжку часу, при
знаходженні потерпілого при первинному контакті у вертикальному або наближеному
до нього положенні. При проведенні медико-автотехнічної експертизи (т.1,
а.с.125-141), в проведенні якої брав участь експерт, не присутній при первинному
дослідженні, відображено, що ушкодження у вигляді множинних переломів ребер
виникли при падінні тіла потерпілого на дорожнє покриття та переміщення по
ньому.

Будь-які
посмертні ушкодження на тілі не виявлені.

Висновки різних
експертів не суперечать між собою та матеріалам кримінальної справи, а тому
необхідності призначати повторну комісійну експертизу не вбачається.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.75, 273, 296 та 347 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.
Відхилити клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 в
частині призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

2.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
м і с ц е в о г о

Куликівського
районного суду
О.І.Войтех