Справа № 216/9169/14-к
провадження № 1-кп/216/142/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2015 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Днепропетровскої області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого;

1. 29 вересня 1995 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

2. 10 вересня 1999 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 14 жовтня 2003 року по відбуттю строку покарання;

3. 17 березня 2011 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився 16 січня 2012 року по відбуттю строку покарання;

що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за корисні злочини, повторно скоїв корисні злочини при наступних обставинах.

В кінці вересня 2014 року в денний час ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов на дачну ділянку № НОМЕР_1 Садового товариства «Укренергочермет», розташованого поблизу вул. Сташкова в місті Кривому Розі, звідкіль повторно таємно викрав 2 крани із нержавіючої сталі загальною вартістю 420 гривень. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, скористався ним за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

8 грудня 2014 року ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов на територію СТ «Дзержинець», розташованого поблизу вул. Сташкова в місті Кривому Розі, шляхом вільного доступу пройшов на територію дачної ділянки № НОМЕР_2 , звідкіль повторно таємно викрав 2 металевих труби загальною вартістю 320 гривень. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), скоєна повторно.

В ході досудового слідства і в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснивши, що в кінці вересня 2014 року викрав з дачної ділянки 2 крана, а 8 грудня 2014 року з іншої дачної ділянки викрав 2 металевих труби. На цей час він повністю відшкодував шкоду та примирився з потерпілими. Смисл угоди йому зрозумілий, просить призначити йому узгоджене в угоді покарання.

29 грудня 2014 року ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 підписали угоду про примирення між потерпілими і обвинуваченим, в якій узгодили покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки умовно з іспитовим строком 1 рік. Також були узгоджені умови відбуття умовного покарання. ОСОБА_4 зобов`язується:

1. Не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2. Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Оскільки підсудний повністю визнав свою вину, примирився з потерпілими та сумісно із ними підписав угоду, в якій підсудний та потерпілі погодилися на призначення відносно підсудного покарання у вигляді умовного позбавлення волі, суд розглянув справу відповідно до положень ст. ст. 471, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України.

Підсудний та потерпілий в судовому засіданні пояснили, що їм цілком зрозумілі наслідки угоди.

Суд переконався в добровільності укладання угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені потерпілими та підсудним від та тяжкість покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості злочину та особі підсудного.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду належить затвердити, а підсудного визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 393, 473, 474, 475, Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В :
Угоду про примирення між ОСОБА_4 і потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 29 грудня 2014 року затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 376 ч.6 Кримінального процесуального кодексу України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1