Справа № 509/1306/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українське, Пологівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, холостого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 199 ч. 1, ст. 204 ч. 2 КК України разом із угодою про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ :

У невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_7 , всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. та Розділу 6 ПКУ, із корисливих мотивів, з метою незаконного здійснення підприємницької діяльності, направленої на виготовлення та реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних виробів без сплати акцизного збору, у невстановленої особи придбав підроблені марки акцизного збору України, з метою їх використання при продажу товарів, які перевіз та став зберігати за адресою : АДРЕСА_3 , в орендованому ним приміщенні, обладнаному під підпільний цех для виробництва алкогольних напоїв, в якому, 25.11.2014 р. в період часу з 13:01 год. до 22:25 год., в ході проведення санкціонованого обшуку робітниками міліції було виявлено та вилучено 17500 шт. марок акцизного збору України, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою використання при продажу товарів, які згідно висновку експерта № 345-П від 26.12.2014 р., якими були обклеєні пляшки з рідиною прозорого кольору з надписами «Пшенична Мрія» - не відповідають аналогічним маркам акцизного податку для маркування аналогічних напоїв вітчизняного виробництва, що знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлені способом плоского і високого друку.

Згідно ч. 2 п. 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1251, розмір плати за одну акцизну марку для алкогольних напоїв становить 0,27 грн.

Отже, ОСОБА_7 , придбав, перевіз, зберігав з метою використання при продажу товарів підроблені марки акцизного збору, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 199 ч. 1 КК України.

Також, ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. та Розділу 6 ПКУ, з метою незаконного здійснення підприємницької діяльності, направленої на виготовлення та реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних виробів без сплати акцизного збору, у невстановлений слідством час орендував будинок за адресою : АДРЕСА_3 , пристосувавши його під підпільний цех для незаконного виготовлення підакцизних товарів, шляхом встановлення спеціального обладнання, облаштування робочих місць та розміщення комплектів предметів, які використовуються при виготовленні алкогольних напоїв, в якому, 25.11.2014 р. в період часу з 13:01 год. до 22:25 год., в ході проведення санкціонованого обшуку робітниками міліції було виявлено та вилучено 3400 скляних пляшок з етикеткою «Горілка Пшенична Мрія», обклеєних марками акцизного збору України, ємкістю 0,5 л. з спиртовмісною рідиною, яка згідно висновку експерта № 1719 від 08.01.2015 р. не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» і виготовлена не промисловим способом.

Згідно висновку експерта № 6672 від 08.01.2015 р. надані на експертизу пляшки, вилучені за вищевказаною адресою закупорені за допомогою одного обладнання.

Отже, ОСОБА_7 , незаконно виготовляв алкогольні напої, шляхом відкриття підпільного цеху, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 204 ч. 2 КК України.

Вину свою ОСОБА_7 визнав повністю, показав, що скоїв злочини при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєних ним злочинів.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 25.03.2015 р., між прокурором прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 , була укладена та підписана угода про визнання винуватості останнім, яка разом із обвинувальним актом були направлені до суду 26.03.2015 р. для затвердження її судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, проти чого не заперечував підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник.

На думку суду в затверджені вищевказаної угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним слід відмовити і повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно із ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і відмовляє в її затвердженні, якщо : умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Згідно зі ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Суд встановив, що в порушення вимог ст. 32 КПК України, в даному випадку - порушені правила здійснення кримінального провадження суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а саме Біляївського райсуду Одеської області, враховуючи, що місце скоєння кримінального правопорушення чітко визначене органами досудового розслідування, як в обвинувальному акті, так і в у годі про визнання винуватості : АДРЕСА_3 , а вказівка в обвинувальному акті органом досудового розслідування, що «у невстановлений слідством час, знаходячись за адресою : АДРЕСА_2 у Д`яченка виник умисел, направлений на незаконне виготовлення алкогольних напоїв шляхом відкриття підпільного цеху з використанням при продажу товарів підроблених марок акцизного збору» - не дає підстав вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене саме на території юрисдикції Овідіопольського райсуду Одеської області з посиланням на тимчасове місце проживання підозрюваного ОСОБА_7 на території Овідіопольського району Одеської області, де нібито у підозрюваного виник умисел на протиправні діяння.

Крім цього, в порушення вимог ст. 472 КПК України, правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність підозрюваного ОСОБА_7 за ст. 204 ч. 2 КК України, яка вказана в угоді про визнання винуватості - не відповідає вимогам санкції даної статті, згідно якої незаконне виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів, шляхом відкриття підпільних цехів або з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, або вчинене особою, яка раніше була засуджена за цією статтею карається штрафом віх 3000 НМДГ з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення, в той час, як в ч. 3 угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_7 погодили, що на підставі п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, які відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів слід знищити, що суперечить вимогам санкції вищевказаної статті 204 ч. 2 КК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості суперечить вимогам ст.ст. 32,472 КПК України, а тому у її затвердженні судом слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 314,469,472,474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 25.03.2015 р. між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 і повернути кримінальне провадження № 509/1306/15 прокурору прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4 для продовження досудового розслідування в порядку ст.ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1