суддів Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Жука В.Г. та Лавренюка М.Ю.
засудженого та адвоката
розглянула в судовому засіданні 16 серпня
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1. та його захисника - адвоката ОСОБА_2. на вирок Апеляційного суду
Донецької області від 28 грудня 2006 року, яким засуджено
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
немаючого судимості,
за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на
чотирнадцять років позбавлення волі.
винуватим у тому, що він 9 лютого 2006 року у будинку № АДРЕСА_1, будучи в
нетверезому стані, під час сварки умисно двома ударами ножа вбив господарів
цього помешкання ОСОБА_3ОСОБА_3А.
касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_1. просить вирок
скасувати, а справу - направити на додаткове розслідування. Твердить, що він
цього злочину не вчиняв. Вважає, що всі докази у справі сфальсифіковані і його
засуджено незаконно.
касаційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_2. ставиться питання про
скасування вироку щодо ОСОБА_1та закриття справи провадженням.
доповідь судді Верховного Суду України, виступи засудженого ОСОБА_1. і його
захисника - адвоката ОСОБА_2., які підтримали доводи скарг про направлення
справи на додаткове розслідування, думку прокурора про відмову в задоволенні
касаційних скарг і залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають задоволенню.
вимог ст. 22 КПК України органи досудового слідства і суд не вжили всіх
необхідних заходів для всебічного, повного й об'єктивного дослідження обставин справи, внаслідок чого
залишились недослідженими такі обставини, які мають істотне значення для
правильного вирішення справи.
справи видно, що ОСОБА_1протягом усього досудового і судового слідства
послідовно стверджував, що він дійсно був у будинку сусідів ОСОБА_3і брав там
участь у застіллі, але не вбивав потерпілих. Зазначав, що він був завжди
бажаним гостем у цій хаті, і з її господарями ніколи не сварився. За словами
ОСОБА_1, у той день його відвідав ОСОБА_3і запросив до себе додому. Він
погодився. Посідали за стіл. І як тільки випили по чарці, йому раптом стало
якось не по собі і він упав у сон. Прокинувшись на підлозі, відчув і побачив,
що весь у крові і поряд стогне, благаючи допомоги, господарка. Тут же, в калюжі
крові лежав без ознак життя закривавлений господар. Ледве вставши на ноги, він
побачив у хаті зляканого неповнолітнього і незважаючи на умовляння останнього
не кидати його самого в хаті, негайно направився до сусідів за допомогою.
Суд
відхилив ці пояснення ОСОБА_1і на підтвердження його винуватості у навмисному
вбивстві потерпілих ОСОБА_3послався виключно на пояснення тринадцятилітнього
свідка ОСОБА_3І., який за висновками судово-психіатричної експертизи страждає
олігофренією в ступені легкої дебільності на фоні дитячого церебрального
паралічу, без ознак поведінкових розладів, і на речові докази. Проте ці докази,
які мають істотне значення для справи, або підтвердження чи спростування
зазначених доводів ОСОБА_1і тих, на які він посилався під час неодноразових
допитів, досліджені неповно.
Неповнолітній ОСОБА_3І. неодноразово
допитувався з приводу обставин події, але ніколи не підтверджував, що він бачив
як ОСОБА_1вчиняв убивства потерпілих. Свідок розповідав про сварку в хаті, він
говорив про те, що нібито чув боротьбу між учасниками цієї події, але хто з ким
сварився, і в який спосіб з'ясовував стосунки, неповнолітній детально не
розповідав. Він не був конкретним у своїх поясненнях і причини цього судом не з'ясовувались. Чи
дійсно неповнолітній був наляканий, як про це стверджує засуджений, судом теж
не перевірялось. Немає відповіді на зазначене питання і в матеріалах справи.
Суд, як видно з
вироку, визнає достовірними речові
докази, а саме: ніж, зі слідами крові, чоловічу шапку-ушанку, ключі та речі (одяг)
засудженого і кладе ці докази в основу свого рішення про доведеність
винуватості ОСОБА_1у вчиненні злочинів, але виявляється, і про це йдеться у
вироку, що зазначені речові докази у судовому засіданні не вдалося дослідити,
бо їх нема, вони зникли з камери схову речових доказів прокуратури
Микитівського району м. Горлівки. У зв'язку з цим суд виносить окрему ухвалу на адресу
прокурора.

За таких обставин
вважати, що вирок суду є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, не
можна. Адже залишись недослідженими дані, які за умови їх належної перевірки,
можуть істотно вплинути на судове рішення.

Насамперед,
якщо немає речових доказів, то як саме і коли проводились із ними експертні
дослідження? Де ці
речові докази зберігались? Як вони
долучались до матеріалів справи в якості речових доказів? Коли ці докази
взагалі зникли? Хто до цього причетний і яка причина всього цього? Суд, хоча і намагався це з'ясувати, але не зміг.

Як убачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1надавався для впізнання не сам ніж, про який йдеться
у вироку, а його фото. На цю обставину суд уваги не звернув і належної оцінки
їй не дав.

Виявляється, і
про це твердив допитаний експерт, що на тілах потерпілих не були виявлені якісь
інші тілесні ушкодження, окрім однакових одиночних (ідентичних) ножових
поранень, що, у свою чергу, спростовує пояснення неповнолітнього ОСОБА_3І. про
бійку в хаті.

Залишились без
відповіді питання щодо динаміки нанесення ударів потерпілим. У який спосіб їх
було нанесено, чи в той момент, коли потерпілі вже перебували на підлозі, чи до
цього? Чому ушкодження, виявлені на тілах потерпілих, є однаковими?

ОСОБА_1твердить, що
протокол огляду місця події оформлявся упереджено. Виникає запитання, чому
понятими були працівники міліції, а не цивільні особи?

Засуджений
неодноразово вказував на особу, яка, на його переконання, вчинила вбивства
потерпілих, але ця версія залишилась без уваги і предметом належної перевірки
не була.

Отже, зазначені
прогалини попереднього слідства повинні бути усунуті, і це може бути зроблено
лише при проведенні додаткового розслідування. Тому вирок підлягає скасуванню,
а справа - направленню на додаткове розслідування.

Під час
проведення такого розслідування треба звернути увагу на перелічені недоліки й
усунути їх, всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, у тому
числі більш докладно допитати неповнолітнього свідка ОСОБА_3І., разом із ним і
за участю ОСОБА_1провести відтворення обстановки й обставин події. Перевірити
всі версії, на які посилається ОСОБА_1зокрема про те, що він міг бути
“отруєний” іншою особою, яка могла зайти до хати під час застілля і вчинити
вбивства, про які йдеться у справі, а також провести інші слідчі дії з метою
з'ясування справжніх обставин справи.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1. та його захисника - адвоката ОСОБА_2. задовольнити
частково.

Вирок
Апеляційного суду Донецької області від 28 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а кримінальну справу - направити на додаткове розслідування.

Судді:

Редька А.І. Жук В.Г. Лавренюк М.Ю.