Справа № 5-81/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/30/15 Доповідач: ОСОБА_2

ПОСТАНОВА
попереднього розгляду

17 квітня 2015 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , провівши попередній розгляд справи за апеляцією засудженої ОСОБА_4 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 04.07.2011 року,

встановив:
з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.09.2009 року засуджено за ст. 185 ч.3, 190 ч.2, 353 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання згідно ст.ст. 75, 76КК України з іспитовим строком - два роки.
КВІ Франківського району м. Львова звернулася до суду з поданням про заміну міри покарання засудженій на позбавлення волі.
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2011 року подання задоволено і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 замінено міру покарання на позбавлення волі строком на 3 (три) роки згідно з вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.09.2009 року.

Засудженою ОСОБА_4 було подано апеляцію, у якій вона просить на підставі ст. 392, 393, 408 КПК України пом`якшити їй покарання, а саме замінити невідбуті 10 місяців позбавлення волі умовно-достроковим звільненням від подальшого відбування покарання.
У своїй апеляції засуджена зазначає, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 28.09.2011 року їй було замінено міру покарання на позбавлення, проте її не було повідомлено судом про дату суду і суд відбувся без її участі, а в цей час вона знаходилась на лікуванні у м. Києві.
ОСОБА_4 зазначає, що перебуває у Львівському слідчому ізоляторі від 26 вересня 2012 р. Засуджена вказує, що повернула потерпілим усі кошти та відшкодувала моральну шкоду. Також судом не було взято до уваги її медичні довідки, інформацію про те, що з 2001 р. вона стоїть на обліку в онкологічній лікарні, у неї невиліковний псоріаз, стенокардія, гіпертонія.
Також засуджена зазначає, що її неповнолітня дочка знаходиться у Києві без нагляду 2 роки і 2 місяці, адже її батько, чоловік засудженої, помер.
Після перевірки матеріалів справи, було поставлено питання про відповідність апеляції вимогам закону та про повернення кримінальної справи до суду першої інстанції, проти чого не заперечував прокурор.

Відповідно до вимог ст. 350 КПК України (1960 року), в апеляції зазначається: назва суду, якому адресована апеляція; особа, яка подає апеляцію; вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція з назвою суду, який їх постановив; вказівки на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; прохання особи, яка подає апеляцію; перелік документів, які додаються до апеляції.

Засуджена ОСОБА_4 у своїй апеляції зазначає, що її "28.09.2011 р. Франківським районним судом …. було визнано винною" у тому що вона не з`являлася для реєстрації в КВІ. Однак, рішення Франківського районного суду м.Львова про заміну ОСОБА_4 міри покарання на позбавлення волі було постановлено 04.07.2011 року, а відтак, є незрозумілим, яке саме рішення місцевого суду є предметом апеляційного оскарження та в чому полягає його незаконність.

Також, як вбачається зі змісту апеляційного клопотання апелянт просить прийняти рішення, яке не знаходиться в компетенції апеляційного суду.

Зокрема, у своїй апеляції ОСОБА_4 просить на підставі ст. 392, 393, 408 КПК України (1960 р.) звільнити її від подальшого відбування покарання за хворобою. Однак, ч.1 ст.408 КПК України (1960 р.) передбачає, що питання щодо звільнення засудженого за наявності підстав, передбачених статтею 84 КК України розглядаються суддею районного (міського) суду за місцем відбування покарання чи подальшого його відбування.

Всупереч зазначеним обставинам, суд першої інстанції прийняв дану апеляцію, призначивши справу до розгляду в апеляційній інстанції, що суперечить вимогам ст. 352 КПК України (1960 р.).

Згідно із п.4 ч.2 ст.359 КПК України (1960 р.) справа повертається до суду першої інстанції у випадку, якщо судом першої інстанції не виконано вимоги, передбачені ст.ст.350 ч.1, 351 чи 352 цього Кодексу для виконання цих вимог.

Таким чином, матеріали кримінальної справи необхідно повернути до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 350, 352 КПК України (1960 р.).

Керуючись п. 15 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України від 13 квітня 2012 року та ст. 357, 359 КПК України 1960 року, -

постановив:

Кримінальну справу №5-81/11 відносно ОСОБА_4 повернути Франківському районному суду м. Львова для виконання вимог ст.ст. 350, 352 КПК України (1960 р.).

Суддя ОСОБА_2