АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2008 року
апеляційний суд Житомирської області в складі:

суддів: Мельничук Н.М.
- головуючої, Яковлева С.
В. та Широкопояса Ю.В., з участю прокурора Грищенка Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі справу за апеляціями
заступника Новоград - Волинського міжрайонного прокурора ОСОБА_1 засудженогоОСОБА_2та його захисника -
адвоката ОСОБА_3 на вирок Новоград -
Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 9 жовтня 2007
року, -

встановив:

Цим вироком

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
працюючого водієм ПП „ОСОБА_6",
ІНФОРМАЦІЯ_2 що

має на утриманні малолітню дитину,
несудимого, -

засуджено за ч. 2
ст. 286 КК України на 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три
роки.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили
змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Вирішено повністю задовольнити цивільний позов потерпілої
ОСОБА_4 та стягнути на її користь з засудженогоОСОБА_2 5061 грн. 45 коп.
матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.

Згідно вироку,
26.06.2007 року близько 15 години 30 хвилин на вул. Житомирське Шосе в м. Новограді - Волинському ОСОБА_2 керуючи
автомобілем КАМАЗ-5511 д/н НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку м. Житомир по лівій смузі руху за легковим
автомобілем, під'їжджаючи до
нерегульованого пішохідного переходу,
порушив вимоги п. п. 2.3 б),
12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася смерть
пішоходаОСОБА_5Зокрема, виявивши
попереду пішохода ОСОБА_5

Справа № 11-7/2008

Головуюча у суді 1-ї
інстанції Кузьменко Л.В.

Категорія ст. 286 ч.2 КК України

Доповідач Широкопояс Ю.В.

2

ОСОБА_5., яка переходила проїзну частину по пішохідному
переходу, ОСОБА_2 не застосував заходів
для зменшення швидкості руху свого автомобіля до повної його зупинки, зайняв праву смугу та продовжив рух, внаслідок чого на пішохідному переході
лівою передньою частиною свого автомобіля скоїв наїзд на потерпілу, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді
переломів кісток склепіння та основи черепа,
лівої плечової кістки, 2-6 ребер справа; крововиливів під мозкові
оболонки та в речовину головного мозку,
у м'які тканини голови; ран правого ліктьового суглобу, на правій кисті та лівій стопі; саден в
лобно-висково-скулових ділянках, на
носі, лівій щоці, правому плечі, передпліччі, грудній клітці, животі,
на правому стегні, правій
молочній залозі, лівій кисті та лівому
передпліччі; синців на правій руці, на
животі, тазі, стегнах,
лівому плечі, лівому
лікті, лівій кисті, в правій висково-лобній ділянці, правому вусі, завушній ділянці, навколо очей, - від яких вона померла у лікарні.

В апеляціях прокурора,
засудженого та його захисника ставиться питання про скасування вироку в
частині вирішення цивільного позову потерпілої, посилаючись на те, що засудженийОСОБА_2 не був власником
транспортного засобу і згідно ст. 1187 ЦК України не повинен відшкодовувати шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Засуджений та захисник просять також змінити вирок в
частині призначення покарання, -
застосувати ст. 75 КК України та звільнитиОСОБА_2 від
призначеного покарання з випробуванням.
Вказують на неповне врахування судом тих обставин, щоОСОБА_2 щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має на вихованні малолітньої дитини, є годувальником сім'ї, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання,
потерпіла не наполягала на позбавленні його волі.

У заяві від 10.01.2008р., у доповнення до апеляції, засуджений просить звільнити його з під
варти на підставі ст. ст.
7, 7-1. 7-2, 8,
6 ч. ч. 4 та 6 КПК України,
ст. 48 КК України.

У письмових запереченнях потерпіла ОСОБА_4 просить
залишити вирок без зміни, а апеляцію
прокурора - без задоволення. Твердить,
що судом правильно вирішено її цивільний позов.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора в підтримання апеляції прокурора та в заперечення
доводів інших апеляцій про пом'якшення покарання, апеляційний суд визнає апеляцію прокурора
обґрунтованою, а інші апеляції - частково
обґрунтованими з таких підстав.

Висновки суду про
вчиненняОСОБА_2м
вказаного у вироку злочину та кваліфікацію його дій за ч.
2 ст.
286 КК України відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, дослідженими в судовому

3

засіданні та не оспорюються апелянтом.

Призначене ОСОБА_2 реальне покарання у виді позбавлення
волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України відповідає тяжкості злочину та
даним про особу засудженого. З урахуванням усіх обставин справи та
обставин, що пом'якшують
покарання, в тому числі вказаних в
апеляціях сторони захисту, суд
призначив засудженому мінімальне за розміром покарання в межах санкції ч. 2 ст.
286 КК України, яке не можна
визнати явно несправедливим внаслідок м'якості. Тому апеляційний суд не
погоджується з доводами апелянтів про необхідність застосування ст. 75
КК України та пом'якшення покарання ОСОБА_2 ОСОБА_2

Відповідно до
ст. 12 Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007р. дія цього закону не поширюється на засудженого, оскільки необережний злочин вчинено ним
після 09.06.2007р. - дня набрання цим законом чинності.

ОСОБА_2 не може бути звільнений від кримінальної
відповідальності та від покарання відповідно до
ст. ст. 7,
7-1, 7-2, 8 КПК України на підставі ст.
ст. 45-49, 74 КК України, оскільки він вчинив тяжкий злочин і до дня
набрання вироком законної сили не минув строк давності.

Відповідно до
ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди,
тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію автомобіля, яким була смертельно травмована ОСОБА_5
ОСОБА_5 власником цього автомобіля є
ОСОБА_6 (а. с. 14-15).

За даними трудового договору від 30.05.2007р., підприємець ОСОБА_6 з 01.06.2007р.
безстроково прийняв на роботуОСОБА_2 ОСОБА_2,
який зобов'язувався з 8 до 20год. виконувати роботу водія, тримати автомобіль „Камаз"
в справному та належному стані (а. с. 17,
129).

З матеріалів справи також видно, що ДТП сталася під час виконання засудженим роботи водія за вказаним трудовим
договором.

У судовому засіданні не з'ясовано та не вказано у вироку
з якої правової підставиОСОБА_2 ОСОБА_2 володів вказаним транспортним засобом.

Тому вирок суду в частині вирішення цивільного позову
підлягає скасуванню з поверненням справи в цій частині на новий судовий розгляд
в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, апеляційний
суд, -

4

ухвалив:

апеляцію заступника Новоград - Волинського міжрайонного
прокурора ОСОБА_1. задовольнити,
апеляції засудженогоОСОБА_2та його захисника - адвоката ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Вирок Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської

області від 9 жовтня 2007
року щодоОСОБА_2 ОСОБА_2 скасувати в частині вирішення цивільного позову, а справу в цій частині повернути на новий
судовий розгляд у той же суд в порядку цивільного судочинства.