ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5403/15-к
провадження № 1-кп/753/322/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2015 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000336 від 13.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Бориспільського району с. Лебедин, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1.10.2004 року Військовим місцевим судом Дарницького гарнізону м. Києва за ч. 3 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, 3.07.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, і/н НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2015 року ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою відкритого викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження).

В цей же день, у вечірній час доби ОСОБА_7 , під приводом продажу лікувального препарату «Мабтера» за 12 000 гривень, зателефонував раніше наглядно знайомому ОСОБА_6 та в телефонній розмові запропонував останньому 12 січня 2015 року прибути за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендував терміном 2 дні, для полегшення спланованого вчинення злочину, з метою придбання препарату для лікування онкологічної хвороби, на що ОСОБА_6 погодився.

Так, 12 січня 2015 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_6 прибув до квартири за вищевказаною адресою, двері квартири відчинила невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), який відразу запропонував ОСОБА_6 пройти до кухонної кімнати, після чого потерпілий пройшовши до кухонної кімнати побачив чоловіка у якого на обличчі знаходилась балаклава. ОСОБА_6 , злякавшись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи, що його шляхом обману заманили до квартири для заволодіння його грошовими коштами, які він утримував при собі в сумці через плече, намагався вийти з квартири, але невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), ударила потерпілого головою в ніс, спричинивши останньому фізичну біль та тілесне ушкодження. Після чого, воля потерпілого була подавлена, він дістав з власної сумки грошові кошти у сумі 12 000 гривень та поклав їх на кухонний стіл, та знову намагався вибігти з квартири, але його почали тримати силою, внаслідок чого ОСОБА_6 стягнув балаклаву та впізнав ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_7 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) взяли за куртку потерпілого та намагались затягнути його до ванної кімнати, але останній присівши, винирнув з власної куртки. Внаслідок цього, сумка в якій знаходились 1300 гривень та куртка залишились у квартирі, а потерпілому вдалося залишити квартиру та вибігти з будинку. Після чого ОСОБА_8 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) заволоділи грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 13 300 гривень та з місця скоєння злочину зникли.

Крім того, 10 січня 2015 року, ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці знайшов паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день, ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою підробки документа, а саме паспорта громадянина України ОСОБА_9 вклеїв свою фотокартку, надавши вказаному посвідченню легітимного вигляду, тобто підробив паспорт громадянина України, що є документом, який видається та посвідчується установою.

Згідно висновку експерта № 98 від 3.02.2015 року в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 на першій сторінці мало місце переклеювання фотокартки попередньої на фотокартку, яка мається.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, щиро розкаявся та суду показав, що він був у скрутному матеріальному становищі і вирішив заволодіти коштами потерпілого ОСОБА_6 , якого знав до події десь два роки. Обвинувачений подзвонив потерпілому та запропонував придбати лікувальний апарат «Мабтера» за 12 000 гривень, на що останній погодився і вони домовились про зустріч. ОСОБА_7 заздалегідь взяв в оренду на 2 дні квартиру в АДРЕСА_3 . Також, на зустріч з потерпілим обвинувачений взяв свого наглядно знайомого ОСОБА_10 , якому він повідомив, що ніби потерпілий мав йому віддати кошти. 12 січня 2015 року потерпілий зателефонував обвинуваченому, останній назвав йому адресу зустрічі. Двері квартири потерпілому відчинив ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 в цей час знаходився на кухні та був одягнутий в балаклаву. Коли ОСОБА_6 зайшов на кухню, ОСОБА_10 його вдарив. Потерпілий намагався втекти з квартири, почав вириватись, та зірвав з обвинуваченого балаклаву, на що останній вдарив його. ОСОБА_6 виклав на стіл грошові кошти, після чого йому вдалося втекти з квартири, але він залишив сумку та куртку. ОСОБА_7 пояснив, що намагався затягти потерпілого до ванної кімнати, щоб він не втік. В подальшому обвинувачений та ОСОБА_10 забрали грошові кошти та пішли з квартири. Через декілька днів його затримали працівники міліції. По епізоду за ч. 1 ст. 358 КК України обвинувачений показав, що знайшов паспорт. Коли ОСОБА_7 хотів зняти квартиру, то вклеїв у знайдений паспорт свою фотографію. Обвинувачений вказав, що визнає в повному обсязі цивільний позов потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 10 січня 2015 року йому зателефонував обвинувачений та запропонував придбати лікувальний апарат «Мабтера», потерпілий погодився та вони домовились зустрітись 12 січня 2015 року. В день зустрічі, обвинувачений потерпілому повідомив, куди той має під`їхати, назвав адресу, поверх та номер квартири. Прибувши на місце, потерпілий подзвонив до квартири, двері йому відчинив не знайомий чоловік, який сказав пройти йому на кухню. Йдучи до кухні потерпілий побачив, особу схожу на ОСОБА_7 , яка була вдягнута у балаклаву. Зрозумівши, що щось відбувається не так, потерпілий намагався розвернутись і вийти, але невідома особа вдарила його, і після цього почалася штовханина, в результаті якої потерпілий зняв з обвинуваченого балаклаву. Злякавшись за своє життя, потерпілий дістав з сумки грошові кошти в сумі 12 000 гривень, та поклав на стіл. Також потерпілий віддав грошові кошти у сумі 1300 гривень, які мав заплатити за комунальні послуги. Коли ОСОБА_7 почав шукати ключі від квартири, потерпілий вирвався і втік, залишивши куртку і сумку. Спустившись вниз, потерпілий побачив, що обвинувачений з невідомою особою також тікає. ОСОБА_6 почав бігти за ними, наздогнав лише ОСОБА_7 , але йому вдалося вирватись. Потерпілий ОСОБА_6 підтримав заявлені ним позовні вимоги.

Показання обвинуваченого та потерпілого є логічними, послідовними й такими, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України. Також, даючи кримінально-правову оцінку діянням обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_7 підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 358 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

З урахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та обмеження волі за ч. 1 ст. 358 КК України. Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, конкретні обставини його вчинення за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства та намаганням приховати дані про себе, вчинення двох злочинів в короткий проміжок часу, суд вважає, що виключно реальне відбування покарання буде необхідним, достатнім та справедливим, а також сприятиме виправленню та попередженню нових злочинів.

Питання заявленого та підтриманого потерпілим цивільного позову, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.

Вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 13 300 грн., а саме відшкодування завданої шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , які полягали в насильстві, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого останньому завдано тілесних ушкоджень у виді закритого осколкового перелому кості носу зі зміщенням (а.с. 90-92), позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що наслідки вчинення ОСОБА_7 12 січня 2015 року злочину стали для потерпілого ОСОБА_6 як психотравмуючі, обумовили порушення фізичної, психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, перешкоджали можливості активної та повноцінної життєдіяльності. Зокрема, під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 переніс фізичний біль та пережив емоційний стрес, що супроводжувався почуттями страху за своє здоров`я, приниження гідності та образи. Також, його зовнішнім видом завдано травмуючої дії психіці малолітніх дітей потерпілого.

З урахуванням наведеного, суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стану здоров`я позивача, тяжкості вимушених змін у його житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану визначає її в розмірі 30 000 гривень. Таким чином, вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

За сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 18 січня 2015 року, зарахувавши в цей строк термін його досудового тримання під вартою з 18 січня 2015 року по 28 квітня 2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на його користь суму моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень та 13 300 грн. матеріальної шкоди.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , який зберігається в камері схову речових доказів Дарницького РУ ГУ МВС України знищити.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_7 сплатити процесуальні витрати за проведення експертизи документів в сумі 983 гривень 84 копійки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в закону силу залишити без змін тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: