У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Косарєва В.І.

суддів

Глоса Л.Ф. і Ковтюк Є.І.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 2 вересня 2008 року кримінальну справу
за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від
15 серпня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянина України,

раніше судимого: 25.02.2003р. за ч.1 ст.309,

ст.71
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення

волі,
звільненого 31.05.2005р. умовно-достроково

на 1рік
5 днів,

засуджено

- за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік
позбавлення волі;

- за ч.1 ст.311 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., а за сукупністю
злочинів на підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70
КК України остаточно за сукупністю злочинів
визначено покарання 3 роки 7 місяців позбавлення
волі.

У строк відбуття покарання
ОСОБА_1, в порядку ч.4 ст.70 КК України зараховано покарання відбуте за вироком Дніпровського
районного суду м.Херсона від 25.02.2003р.
у виді 2 років 5 місяців 25 днів.

Ухвалою апеляційного
суду Херсонської області від 29 січня
2008 року вирок змінено. Виключено із резолютивної
частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_1 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК
України. Постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч.1 ст.311 КК України
до штрафу в розмірі 510 грн., а за сукупністю злочинів на підставі ст.70
КК України остаточно визначено покарання
1 рік позбавлення волі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він в 2002 році, знаходячись біля магазину “Універсам” на вул. Кулика в м. Херсоні, у
невстановленої слідством особи, незаконно придбав без мети збуту особливо
небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 24.8 г, який переніс до місця свого проживання на АДРЕСА_1, де зберігав до моменту виявлення
і вилучення працівниками міліції під час обшуку 16.11.2006р.

Крім того, ОСОБА_1, в тому ж році, за аналогічних обставин, у невстановленої
слідством особи, незаконно придбав без мети збуту прекурсор - ангідрід
оцтової кислоти масою 1.4 г, який
переніс до місця свого проживання з метою
використання для виготовлення
наркотичних засобів, де зберігав до моменту виявлення і вилучення
працівниками міліції під час обшуку 16.11.2006р.

У касаційному поданні заступник прокурора
Херсонської області просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та
невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого, а
справу направити на новий судовий
розгляд. Посилається на те, що суд порушив вимоги ч.1 ст.71 КК України,
відповідно до якої остаточне покарання ОСОБА_1 необхідно
було призначити за сукупністю вироків, так як злочини продовжувані і вчинені в
період умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що подання підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Як видно із матеріалів справи,
вироком Дніпровського районного суду м.
Херсона від 25.02.2003р. ОСОБА_1
засуджено за ч.1 ст.309, ст.71 КК
України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі за злочин вчинений 25 листопада
2002 року. Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від
31.05.2005р. ОСОБА_1 звільнено умовно-достроково на 1 рік 5
днів.

Нові злочини, передбачені ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України
ОСОБА_1 вчинив у вересні, жовтні 2002 року, які
продовжувалися до 16.11.2006р., тобто як до постановлення першого вироку так і
протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за
правилами, передбаченими в частинах першій і третій цієї статті, призначається
покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що
засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення
попереднього вироку, то в цьому випадку у строк покарання, остаточно
призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю
або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими ст. 72 КК
України.

Як видно з матеріалів справи, суд першої
інстанції при наявності двох принципів призначення покарання як за сукупністю
злочинів так і за сукупністю вироків
застосував ч.4 ст.70 КК України, що не суперечить закону, і ніяк не впливає на
обґрунтованість засудження і призначення покарання.

Апеляційний суд розглядаючи апеляцію
прокурора не дав оцінки цим обставинам, не спростував висновки суду щодо обрання
ним цього принципу призначення
покарання, тобто за сукупністю
злочинів і без переконливих мотивів
задовольнив частково апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, змінивши вирок
та виключивши з резолютивної частини вказівку суду про призначення
ОСОБА_1 остаточного покарання на
підставі ч.4 ст. 70 КК України.

За таких обставин ухвала апеляційного суду
відповідно до п.1 ст.371 КПК України
підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді суду слід
ретельно перевірити обґрунтованість
апеляції прокурора, проаналізувавши вимоги ст.70,71 КК України і
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне подання заступника прокурора
Херсонської області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

С у д д і:

Косарєв В.І.
Глос Л.Ф.
Ковтюк Є.І.