Єдиний унікальний номер 233/955/15-к
Номер провадження 11-кп/775/26/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області,
громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не
працюючого, який мешкає та зареєстрований по
АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та засуджено до 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
УХВАЛИЛА:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , у порушення інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затверджених Наказом МВС України № 622 від 21.09.1998 року, власник вогнепальної зброї повинен мати дозвіл, передбачений законом, скоїв кримінальне правопорушення у сфері незаконного обороту вогнепальної зброї та боєприпасів при наступних обставинах.
В один з днів в грудні 2014 року, точний час в ході судового слідства не встановлено, ОСОБА_6 на землі біля ЗОШ № 15 м. Костянтинівка по вулиці Тельмана, 9, знайшов та залишив собі патрони калібру 5,45 мм у кількості 28 шт., тим самим скоїв незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Того ж дня ОСОБА_6 переніс придбані бойові припаси до свого мешкання по АДРЕСА_1 , де навмисно незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу. 20 лютого 2015 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, взявши з своєї квартири 28 патронів калібру 5,45 мм пішов в направленні автобусної зупинки, розташованої навпроти будинку № 180 по вул. Леніна м. Костянтинівка, де, порушуючи громадський порядок, привернув до себе увагу міліції, які в період часу з 12-30 годин до 13-10 годин, у встановленому законом порядку, в ході огляду його особистих речей, виявили та вилучили у нього зазначені 28 патронів «5,45х39» з маркуванням «270 82», які є боєприпасами, виготовленими промисловим способом, і які є проміжними патронами калібру 5,45 мм, штатними патронами до армійської нарізної вогнепальної зброї центрального бою для автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У та ін. Набої придатні до виробництва пострілів, які обвинувачений навмисно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодився з вироком суду в частині призначення покарання, посилаючись на його суворість. На його думку, суд не взяв до уваги всі пом`якшуючі обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання, та застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки він повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, раніш не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно. Крім того, в нього нещодавно померла мати, а також він проживає в цивільному шлюбі з жінкою, разом з якою виховує її неповнолітню дитину. Просить пом`якшити покарання, застосувати вимоги ст. 69 КК України або призначити покарання з іспитовим строком.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що справу було розглянуто на підставі ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, не оспорював фактичні обставини справи, йому та іншим учасникам провадження було роз`яснено, що сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, з чим він погодився.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, фактичні обставини справи ніхто не оспорює, в тому числі й сам обвинувачений, а тому колегія суддів переглядає вирок Костянтинівського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , який оскаржує виключно міру покарання, призначену судом першої інстанції обвинуваченому.
Так, судом першої інстанції призначено покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, у той час, як санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до семи /семи/ років. Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначене в межах санкції статті, за якою його визнано винним, та само по собі не є суворим, а навпаки призначено у нижній межі санкції статті.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання відповідно вимогам ст. 65 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому, судом повністю враховані всі обставини справи, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особа обвинуваченого, який не працює, також той факт, що він характеризується за місцем проживання задовільно, раніше не судимий. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, обираючи покарання у вигляді позбавлення волі, що скоєне ним кримінальне правопорушенні має підвищену суспільну небезпеку, яке здійснено у сфері незаконного обороту зброї та боєприпасів у зоні максимального приближення до зони проведення антитерористичної операції і бойових дій, у місті розташування Збройних сил України. Судом також врахована обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України, на думку колегії суддів, немає. Доводи обвинуваченого про те, що він виховує неповнолітню дитину своєї співмешканки, та той факт, що в нього нещодавно померла мати, згідно з діючим законодавством, не є обставинами, що пом`якшують покарання. Даних про те, що в нього є неповнолітні діти, де б він був записаний, як батько, немає.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, є покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Міра покарання призначена судом в мінімальному розмірі санкції за вказані злочини.
Підстав для змінення вироку та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень норм КК чи КПК України, які б тягнули змінення вироку.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок суду залишити без задоволення.
Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді