Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8.,

при секретарі ОСОБА_9.,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005594, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 дня народження,

уродженця с. Жовтневе Софіївського району

Дніпропетровської області, який проживає за

адресою: АДРЕСА_1

Дніпропетровської області,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за касаційною скаргою засудженого та захисника ОСОБА_2 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_10.,

засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі зі змінами та доповненнями до неї засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 307 КК України закрити за відсутністю доказів, перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 309 КК України. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на недопустимих доказах, дії працівників міліції мали провокативний характер. Посилається на те, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, а ухвала апеляційної інстанції - ст. 419 КПК України.

У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_1 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. При цьому також указує на провокативні дії працівників міліції та використання недопустимих доказів при обґрунтуванні обвинувачення.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2009 року та остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією усього майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року вирок місцевого суду змінено, виключено з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 307 КК України - повторність.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він у невстановленої слідством особи, у невстановлений слідством час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований у кількості не менше 7,2463 г, який незаконно при собі зберігав з метою збуту.

18 грудня 2013 року ОСОБА_1, знаходячись на березі річки «Саксагань» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, незаконно збув за 50 гривень ОСОБА_3, який проводив оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,0314 г.

Того ж дня ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції, які в ході обшуку виявили та вилучили особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований у медичному шприці, масою в перерахунку на суху речовину 0,2533 г, який останній зберігав з метою збуту та гроші в сумі 102 гривні, набуті від реалізації наркотичних засобів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку поданих скарг, пояснення прокурора, який заперечував проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушують питання захисник і засуджений, перегляду в касаційному порядку не підлягають, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.

Разом із цим згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв'язку.

При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та кваліфікацію його дій за даною нормою кримінального закону судами зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судових рішеннях наведено докладні мотиви.

Той факт, що засуджений незаконно збув частину особливо небезпечного наркотичного засобу, а решту - зберігав при собі для подальшого збуту, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відомостями, що містяться в матеріалах оперативної закупівлі наркотичних засобів, протоколі обшуку, висновках експертиз, та іншими дослідженими судом доказами.

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами кримінального провадження не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.

З огляду на викладене, доводи касаційних скарг засудженого та захисника про непричетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому діяння, необхідність закриття кримінального провадження та перекваліфікацію його дій на ч. 1 ст. 309 КК України, колегія суддів уважає безпідставними.

Обгрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд першої інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання, а також дані про його особу.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_1 покарання, дотримався вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Крім того, доводи засудженого та захисника, аналогічні наведеним у їх касаційних скаргах, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, який, розглядаючи їх апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав їх в цій частині необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за апеляційними скаргами засудженого та захисника дотримався положень статей 404, 405, 407, 414 КПК України, а ухвала відповідає вимогам ст. 419 цього Кодексу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8