Справа № 443/1422/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/40/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальну справу № 443/1422/14-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , уродженки та мешканки с.Млиниська Жидачівського району Львівської області, українки, громадянки України, позапартійної, з повною вищою освітою, розлученої, вчительки початкових класів Млиниського НВК, такої, що не має судимості,

за ч.1 ст. 126 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

За вироком суду ОСОБА_6 04 червня 2014 року близько 12 год. у приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області у м. Жидачеві по вул.Я.Мудрого,20 під час сварки з ОСОБА_8 умисно нанесла останньому удари рукою в грудну клітку та по руці, спричинивши потерпілому фізичний біль.

На вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій даний вирок просить скасувати та ухвалити виправдувальний вирок.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, винесеним суддею ОСОБА_1 з умисним перекручуванням фактів, а також з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Крім цього, ОСОБА_6 звертає увагу, що при винесенні обвинувального вироку суд не взяв до уваги її пояснень, а також фактів та обставин події, зокрема те, що ОСОБА_8 умисно підставив ногу матері ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 почала з ним сваритися та одночасно відкинула його руку, отже, жодних ударів по тілу ОСОБА_8 вона не наносила. А відтак, у її ( ОСОБА_6 ) діях нема ознак кримінального правопорушення.

Також, на думку ОСОБА_6 пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суттєво різняться. Зокрема, ОСОБА_10 стверджував, що ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_8 декілька ударів по голові кулаками обох рук, ОСОБА_9 пояснила, що бачила, як ОСОБА_6 при виході з кабінету судді після судового засідання відкинула руку громадянина ОСОБА_8 та категорично заперечила нанесення ОСОБА_8 ударів.

Обвинувачена вважає, що суддя умисно виніс завідомо неправдивий, незаконний та необґрунтований вирок, не взявши до уваги покази усіх свідків.

На зазначену апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 подав заперечення, у якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року відмовити, а оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої на підтримку апеляційної скарги, міркування потерпілого, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги - без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним кримінального провадження № 0000522 і повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, всупереч доводам апелянта, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.126 КК України та призначив покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 (П`ятсот десять) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст. 126 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Зокрема, вони підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , наданими ними у судовому засіданні, інших матеріалах справи.

Усі наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 щодо того, що жодних ударів вона по тілу ОСОБА_8 не наносила та про наявність недопустимих доказів по справі, є безпідставними, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Також, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_6 про те, що одним із свідчень того, що вона не наносила ударів ОСОБА_8 є те, що на тілі останнього відсутні тілесні ушкодження, з таких підстав: завдання удару, побоїв, вчинення інших насильницьких дій утворюють склад злочину,передбаченого саме ст. 126 КК України, за двох умов, а саме тоді, коли вони: а) завдали потерпілому фізичного болю; б) не спричинили тілесних ушкоджень.

Як видно з матеріалів судового слідства, журналів судового засідання, органи слідства і суд дослідили у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення, а тому наведені обвинуваченим в апеляційних скаргах доводи про неповноту, однобічність та необ`єктивність при розслідуванні справи та її розгляді в суді є необґрунтованими.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про непричетність до кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, колегія суддів вважає непереконливими, а тому вимоги обвинуваченої про необхідність скасування вироку суду є безпідставними.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченої, зокрема, позитивну характеристику за місцем праці.

Перевіркою матеріалів справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4