Справа № 146/113/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. смт. Томашпіль

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

свідків ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Томашпіль клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, не є депутатом будь-якої ради, не є інвалідом, не є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЄС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні № 0000252 від 14 липня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2014 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці 50-річчя СРСР біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , умисно, всупереч волі володільця автомобіля білого кольору «FIAT SCUDO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , шляхом відкриття водійських дверцят зазначеного автомобіля, незаконно проник до нього, внаслідок чого порушив недоторканість володіння потерпілого ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Згідно акту стаціонарної судово - психолого - психіатричної експертизи № 4 від 12 січня 2015 року в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизоафективного розладу та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому потребує застосування примусових загодів медичного характеру.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 не заперечує щодо застосування відносно його підзахисного примусового амбулаторного лікування у лікаря-психіатра за місцем його проживання.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні вказала, що на слухання клопотання ходити не буде і цивільний позов не визнає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що є приватним підприємцем та займається перевезенням пасажирів на таксі. Приїхавши після зміни додому, автомобіль марки «FIAT SCUDO» залишив в дворі будинку, а сам пішов до квартири. Через деякий час почувши звуковий сигнал сигналізації він підійшов до вікна аби подивитися що сталося. За кермом його автомобіля сидів підозрюваний, а на землі біля автомобіля були розкидані навігатор, телевізор, таксометр та інші запчастини. Відкривши двері машини та запитавши у підозрюваногохто він такий, на що останній відповів «я твій дух, заходь». Тоді він закрив двері авто та став кликати на допомогу, а ОСОБА_4 продовжив виривати деталі автомобіля та нищити його речі, що знаходилися в середині. Через деякий час йому на допомогу прйшов сосід з яким вони викликали працівників міліції. Через деякий час ОСОБА_4 вислав йому 700 грн., аби відшкодувати збитки завдані його діями. Також ОСОБА_6 вказав, що одразу подумав, що ОСОБА_4 перебуває під дією наркотичних речовин, оскільки у нього були червоні очі та обличчя. Відносно застосування примусових заходів медичного характеру покладається на розсуд суду, просив лише задовільнити його цивільний позов.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що коли він вийшов на вулицю курити, то побачив що в середені автомобіля ОСОБА_6 сидить ОСОБА_4 , а сам ОСОБА_6 з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 знаходилися біля автомобіля. На землі біля водійських дверцят були розкидані запчастини від авто та речі ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дружиною потерпілого. Близько року тому, більш точної дати не пам`ятає, вона вийшла з дому заплатити за комунальні послуги. Коли поверталася назад, побачила що біля автомобіля стоїть її чоловік, а в середині сидить підозрюваний, який дивно себе поводив, виривав з автомобіля запчастини. На запитання хто він такий і що тут робить останній відповів «що шукає сірий метал». Через деякий час приїхали працівники міліції та забрали ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є сусідом потерпілого. Дані події відбувалися близько року назад. Почувши крик ОСОБА_6 про допомогу, він прийшов аби йому допомогти. Підійшовши до автомобіля потерпілого він бачив що в середині сидить ОСОБА_4 , який в той момент виривав та викидав на вулицю запчастини, а саме автомобільний телевізор, магнітолу, таксометр, реєстратор. Також підозрюваний пошкодив панель приладів, сидіння автомобіля та зеркало заднього виду.

Також у судовому засіданні були оглянуті:
- протокол огляду місця події від 14.07.2014 року (а.с.6-8);

- копія тимчасового реєстраційного талона (а.с.14);

- довідки психіатра та нарколога Томашпільської ЦРЛ (а.с.21,22);

- картка амбулаторного медичного огляду № 77 від 14.04.2014 року (а.с.24);

- довідка про склад сім`ї від 15.07.2014 року (а.с.28);

- висновок експерта № 121 від 15.10.2014 року (а.с.47-59);

- висновок експерта № 882 від 16.10.2014 року (62-64);

- довідка вартості навігатора «Pioneer» (а.с.65);

- довідка вартості таксометра марки «Integral» (а.с. 66);

- копія направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 15.07.2014 року (а.с.74);

- акт медичного обстеження ОСОБА_4 (а.с.75);

- акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.12.2014 року № 358 (а.с. 92);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.116);

- копія свідоцтва про шлюб (а.с.118);

- постанова про визнання цивільним позивачем від 27 січня 2015 року (а.с.124);

- постанова про визнання цивільним відповідачем від 27.01.2015 року (а.с.125).

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження їх під час судового розгляду, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 162 КК України, мало місце і вчинене воно ОСОБА_4 .
При визначенні міри примусових заходів медичного характеру суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про вид примусових заходів медичного характеру, який може бути застосовано відносно обвинуваченого, а також тяжкість вчиненого ним злочину.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до норм КПК України застосування примусових заходів медичного характеру, встановлених статтею 94 Кримінального кодексу України, до осіб, які визначені у статті 93 Кримінального кодексу України, проводиться за ухвалою суду або постановою судді. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 „Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно акту стаціонарної судово - психолого - психіатричної експертизи № 4 від 12 січня 2015 року в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизоафективного розладу та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 110-114).

З урахуванням всіх обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а саме примусового амбулаторного лікування у лікаря-психіатра за місцем свого проживання.

Вирішуючи заявлений цивільний позов щодо стягнення з законного представника матері підозрюваного ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення у розмірі 13135,81 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_10 є матір`ю підозрюваного ОСОБА_4 та є його законним представником.
Так, згідно ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.ст. 22,1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1, 2 ст. 44 КПК України передбачено, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальні дії разом з ним залучається його законний представник. Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, а саме висновком експерта № 121 від 15.10.2014 року (а.с.47-59); висновком експерта № 882 від 16.10.2014 року (а.с.62-62); довідкою вартості № 90 від 12 листопала 2014 року (а.с.65); довідкою вартості № 90 від 12 листопала 2014 року (а.с.66), що ОСОБА_4 була нанесена майнова шкода у розмірі 13 135,81 грн., відтак суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000252 до висновку експерта від 15.10.2014 року № 121 вартість проведення оцінки обдажнання транспортного засобу становить 589,68 грн. (а.с.46) та довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000225 до висновку експерта від 16.10.2014 року № 882 вартість проведення товарознавчого дослідження становить 307,45 грн. (а.с.61).

Однак ОСОБА_4 є душевно хворим, не працює і заробітку не має, тому вищевказані судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92, 93,94 КК України, ст. ст. 512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а саме примусового амбулаторного лікування у лікаря-психіатра за місцем свого проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 13135,81 грн. (тринадцять тисяч сто тридцять п`ять гривень 81 коп.) майнової шкоди завданої в наслідок вчинення злочину її сином ОСОБА_4 .

Судові витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженні в сумі 897,13 грн. (вісімсот дев`яносто сім гривень 13 коп.) віднести на рахунок держави.
Речові докази у справі, а саме: телевізор чорного кольору, марки «Panasonic», навігатор чорного кольору, марки «Pioner» та таксометр чорного кольору, марки «Integral», які визнані у кримінальному провадженні № 0000252 від 14.07.2014 року в якості речових доказів та передані під зберігальну розписку власнику ОСОБА_6 - передати за належністю власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_1