Код суду 233 Справа № 233/515/15-к
Вирок
Іменем України
21 травня 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має неповну вищу освіту, холостий, дітей не має, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, суд -
Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, і соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань № 532/274/136-ос/1406 від 03 листопада 2004 року, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю, вагітністю та пологами.
Згідно з Наказом № 01-2/95 від 31 липня 2013 року головного лікаря Комунального закладу «Центру первинної медико-санітарної допомоги» (далі за текстом КЗ «ЦПМСД») Костянтинівської міської ради, що розташований за адресою: Донецька область м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 101, ОСОБА_6 обіймає посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії №4.
Так, 30.04.2014 приблизно о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , звернувся до лікаря загальної практики - сімейного лікаря ОСОБА_6 , який відповідно до посадової інструкції, затвердженої головним лікарем КЗ «ЦПМСД» Костянтинівської міської ради від 21.10.2013, будучи службовою особою, знаходився на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету №8, розташованого в КЗ "ЦПМСД" амбулаторія №4 за адресою: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 101, з проханням про відкриття йому лікарняного, однак, фактично останній не хворів.
Цього ж дня, приблизно о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_6 , передав останньому за видачу листка непрацездатності за період з 30.04.2014 по 11.05.2014 грошові кошти у розмірі 250 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив, що він раніше працював у ПрАТ «Український бекон» на посаді транспортувальника морозильної камери. На роботі не давали безоплатних відпусток, а йому терміново було необхідно поїхати і допомогти батькам, тому він вирішив домовитись в лікарні з кимось і отримати лікарняний за певну оплату. 30.04.2014 року, зранку, він прийшов до Костянтинівської лікарні №5 і в коридорі зустрів лікаря ОСОБА_6 , з яким особисто знайомий не був, але знав, що він працює лікарем-терапевтом. Він спитав у нього, чи можна йому відкрити лікарняний не будучі хворим, на що останній погодився і сказав, що за лікарняний потрібно заплатити 250 грн. Також він йому розказав, про які симптоми хвороби необхідно сказати. Грошей у нього з собою не було, тому він пішов додому, взяв необхідну суму, повернувся до лікарні, і в службовому кабінеті ОСОБА_6 передав останньому 250 грн. за відкриття йому лікарняного, в той, час, як він хворим не був. Через декілька днів він прийшов до ОСОБА_6 і забрав вже закритий лікарняний. Усвідомлює, що вчинив протиправний вчинок, щиро розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 369 КК України (в редакції станом на день скоєння злочину, тобто на 30.04.2014 року), як надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії, з використанням службового становища,.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з обмеженням волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, беручи до уваги те, що обвинувачений скоїв злочин вперше, щиро розкаявся в скоєному, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання і до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлений, відомості про речові докази відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя