Провадження № 1-кс/461/6678/14
УХВАЛА

20.11.2014 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 13.11.2014р. про відмову в задоволенні клопотання від 10.11.2014 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якій просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим і надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, відмова слідчого є необґрунтованою, оскільки кримінальними правопорушенням йому було завдано матеріальної шкоди, а тому є всі підстави для визнання його потерпілим по кримінальному провадженню №10000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та він має право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, скаргу заперечили з мотивів безпідставності. Просять відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши думку скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №0000049, 10.11.2014 року було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання йому можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження на тій підставі, що в органу досудового розслідування немає підстав для залучення ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в якості потерпілого, так як останній не надав жодного факту на заволодіння його коштами, а статус свідка не надає права ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч.1 ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Наведене свідчить про те, що слідчим ОСОБА_5 було у встановленому порядку розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 10.11.2014 року та цілком обґрунтовано відмовлено в задоволенні такого, оскільки процесуальних статус свідка, в якому перебуває ОСОБА_3 , не передбачає права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що на день розгляду скарги, вже після розгляду клопотання, ОСОБА_3 було надано слідчому додаткові докази завдання йому кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, які на день винесення оскаржуваної постанови не були надані.
У зв`язку з цим, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Тобто, вказаною статтею передбачено подання окремої заяви про залучення особи до кримінального провадження, як потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, приходжу до переконання про безпідставність скарги, оскільки оскаржувана постанова винесена цілком обґрунтовано, на підставі відомих слідчому обставин та наявних доказів, а також у встановленому порядку.

Одночасно, вважаю за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення у належному порядку з заявою про визнання його потерпілим, за наявності достатніх підстав для того, та право на оскарження до слідчого судді дій (бездіяльності) слідчого у разі безпідставної (необгрунтованої) відмови у визнанні його потерпілим.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 10.11.2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6