Справа № 298/133/15-к
Номер провадження 5/298/4/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Мукачівського МРВ КВІ в Великоберезнянському районі ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування реальної міри покарання, призначеної за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.02.2014 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, одруженої, непрацюючої, громадянки України,

засудженої 17.02.2014 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст. 166 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на один рік, з покладенням обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Інспектор Мукачівського МРВ КВІ в Великоберезнянському районі ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про скасування випробувального строку та направлення ОСОБА_6 для відбування реальної міри покарання відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, мотивуючи тим, що засуджена за викликами до КВІ не з`являється, зникла з місця свого проживання, а проведеними першочерговими розшуковими заходами її місце перебування встановити не вдалося можливим, тобто такі її дії свідчать про ухилення від відбування покарання.

Інспектор КВІ у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, зазначивши, що інспекцією на даний час не здійснені всі можливі заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , що унеможливлює розглянути справу у її відсутність та застосувати до неї реальну міру покарання.

Суд, заслухавши пояснення інспектора КВІ, враховуючи думку прокурора, розглянувши подання та додані до нього матеріали, вважає, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 була засуджена Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст. 166 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75

- 2 -

КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, із становленням іспитового строку терміном на один рік, відповідно до ст. 76 КК України на неї покладено обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З досліджених матеріалів вбачається, що особова справа відносно засудженої ОСОБА_6 в КВІ Великоберезнянського району заведена 02.04.2014 року за № 11/2014 і того ж дня засуджена взята на облік. 04.04.2014 року вона ознайомлена з обов`язками, покладеними на неї судом, про що свідчить підписка з її власноручним підписом. На неодноразові виклики остання для реєстрації до КВІ не з`являлася, про причини неявки не повідомляла. До Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області направлялося подання для здійснення приводу засудженої ОСОБА_6 . Згідно рапорту дільничного інспектора міліції Великоберезнянського відділення Перечинського РВ ОСОБА_6 вже біля чотирьох місяців відсутня за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З пояснень її чоловіка та односельців вбачається, що вона виїхала в м. Ужгород, Закарпатської області. Однак, з листа КВІ м.Ужгорода вбачається, що батько ОСОБА_6 повідомив, що місце перебування його доньки йому невідоме і за адресою: АДРЕСА_2 , вона не зареєстрована і не проживає вже тривалий час.

Згідно офіційної відповіді Великоберезнянської районної лікарні ОСОБА_6 до медичного закладу за медичною допомогою не зверталася. На диспансерному обліку у сімейного лікаря АЗПСМ с.Волосянка станом на 05.11.2014 року не знаходиться, до лікаря не зверталася. На початку 2014 року виїхала з дільниці за межі району.

Здійснювалася перевірка ОСОБА_6 на предмет притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності, про що свідчить довідка Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області від 09.10.2014 року.

За період іспитового строку із засудженою ОСОБА_6 проводились профілактичні бесіди, під час яких остання неодноразово попереджалася про кримінальну відповідальність за скоєння повторного злочину та адміністративних правопорушень, за порушення обов`язків, покладених на неї судом згідно вимог ст. 76 КК України. Однак, вона змінила місце проживання, про що не повідомила кримінально-виконавчу інспекцію, чим порушила обов`язки покладені на неї судом згідно вимог ст. 76 КК України.

Згідно п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Статтею 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

- 3 -

Положеннями ч.ч.2,3 ст. 166 КВК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Враховуючи вимоги законодавства щодо розгляду подання за обов`язковою участю засудженого, а також за відсутності даних щодо належного повідомлення ОСОБА_6 про розгляд подання у суді, суд вважає звернення КВІ до суду з даним клопотанням передчасним, що не позбавляє інспекцію права повторно звернутися до суду на підставі вимог законодавства.

Керуючись ст. 78 ч.2 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання інспектора Мукачівського МРВ КВІ в Великоберезнянському районі ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування реальної міри покарання ОСОБА_6 , призначеної за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.02.2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення, через цей суд.

Головуючий