АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/9253/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1024/15 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.125ч.1,125ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 642/1024/15-к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.ст.125ч.1 та 125ч.2 КК України

за апеляційними скаргами обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 18 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем від ТОВ «Бастіон-сервіс» в ТОВ «Виробничо-торгівельна компанія «Обрій», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,
визнано винним і засуджено: за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 , задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 2871 грн. 31 коп., на відшкодування моральної шкоди 6000 грн., а разом стягнуто 8871 грн. 31 коп. В інший частині позовних вимог відмовлено. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_9 , задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.
З цим вироком у відповідних частинах не погодилися обвинувачений та потерпіла ОСОБА_8 , які подали апеляційні скарги. Обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок і прзначити йому покарання у виді штрафу. Потерпіла просила, скасувати вирок в частині призначеного покарання і призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років обмеження волі, а також збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 100000грн.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком було встановлено, що ОСОБА_7 25 вересня 2014 року приблизно о 15 год. знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де між ним та його колишньою співмешканкою ОСОБА_9 відбулася сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. Під час сварки у ОСОБА_7 виник умисел, на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 наніс не менше п`яти ударів кулаком правої руки ОСОБА_9 в обличчя, в результаті чого останній були заподіяні тілесні ушкодження: синці і садна на голові, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 25 вересня 2014 року приблизно о 15 год. ОСОБА_7 знаходячись у тому самому дворі, у відповідь на висловлені ОСОБА_8 обурення з приводу того, що ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження її дочці ОСОБА_9 умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_7 наніс їй два удари ногою по голові, спричинивши ОСОБА_8 закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, ділянку травматичного набряку м`яких тканин, синці і забиті рани на голові, тобто легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обставини події, встановлені вироком суду та правильність кваліфікації дій обвинуваченого сторони не оспорили.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції достатньою мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наслідків, що мали місце, особу винного. Суд врахував, що обвинувачений з 27 листопада 2013 року працює охоронцем від ТОВ «Бастіон-сервіс» в ТОВ «ВТК «Обрій», де характеризується позитивно, за місцем проживання дільничним інспектором міліції характеризується посередньо, як особа, яка не зловживає спиртними напоями, не порушує громадський порядок. Обвинувачений не має судимості в силу ст. 89 КК України. Суд першої інстанції також обґрунтовано врахував, що хоча скоєні кримінальні правопорушення, є правопорушеннями невеликої тяжкості, але їх було вчинено відносно двох жінок на очах малолітньої дитини, і дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення нагляду з обов`язковим залученням до праці. Достатньою мірою суд обґрунтував і рішення щодо принципу призначення остаточного покарання. Підстав вважати призначене покарання надмірно суворим, як зазначає обвинувачений, або надто м?яким, як вважає потерпіла ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає. Крім того, суд першої інстанції достатньо повно і всебічно дослідив питання відшкодування завданої ОСОБА_8 матеріальної і моральної шкоди, правильно визнав доведеним і задовольнив у повному обсязі позов в частині вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Грунтується на матеріалах справи і рішення суду щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_8 завданої моральної шкоди в розмірі 6000грн. Суд врахував, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я на очах сторонніх осіб та малолітньої онуки, вона зазнала фізичного болю, душевних страждань, переляку, була вимушена проходити лікування, чим був порушений звичайний уклад її життя, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого їй завдана і моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 6000 грн. Повноважень заявляти апеляційні вимоги на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_8 не надала. Підстав вважати зазначене відшкодування замалим, колегія суддів не вбачає. Зазначений розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувального вироку та призначенням останньому покарання за вчинений злочин буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілих.Таким чином підстав для скасування вироку суду першої інстанції або його зміни колегія суддів не вбачає.
Що стосується технічної помилки щодо зазначення особи, на користь якої здійснено стягнення ( ОСОБА_12 замість ОСОБА_11 ), апеляційний привід для такого виправлення відсутній, і таке виправлення може бути здійснено судом першої інстанції за заявою зацікавленої сторони у визначеному КПК України порядку.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ___________________ ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15