Справа №345/1249/13-к
і м е н е м У к р а ї н и
30.01.2015 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_6
представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8
що ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:
Так, 8 липня 2012 року ОСОБА_3 під час відпочинку, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння на території річки Лімниця, що в с. Підмихайля Калуського району Івано Франківської області, в присутності інших відпочиваючих, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись у воді, безпричинно вступив у конфлікт із ОСОБА_6 , на якого умисно бризнув водою. Після цього, на зауваження ОСОБА_6 припинити такі дії, ОСОБА_3 відреагував неадекватно, і наблизившись впритул до ОСОБА_6 штовхнув його у воду, а коли ОСОБА_6 встав із води, ОСОБА_3 , не реагуючи на його заклики припинити незаконні дії, з особливою зухвалістю, застосовуючи грубу фізичну силу, почав завдавати удари руками по обличчю, шиї, в область верхніх кінцівок ОСОБА_6 , однак після втручання у конфлікт ОСОБА_9 , яка представилася працівником міліції, ОСОБА_3 на її законні вимоги на деякий час припинив вчиняти свої незаконні дії.
Однак надалі, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, ОСОБА_3 , діючи умисно, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб і протиставивши себе ОСОБА_6 , незважаючи на велику присутність оточуючих, застосовуючи фізичну силу ОСОБА_3 продовжив умисно штовхати його, погрожувати йому фізичною розправою і ображати нецензурною лайкою.
Таким чином, внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3 . ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна шиї та подряпин в ділянці лівої верхньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 296 ч. 1 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що 08.07.2012 року разом з друзями відпочивав на р. Лімниця Калуського району Івано Франківської області. На березі річки знаходилась ОСОБА_10 його однокласниця із своїми друзями, з якими він вітався. Потім він з друзями зайшов у воду та побачив, що ОСОБА_10 із тоді йому незнайомим ОСОБА_6 ,заходять у воду. Він жартома бризнув водою на ОСОБА_10 . Це обурило ОСОБА_6 , і ОСОБА_6 , будучи в стані ревнощів, наніс йому 4 5 ударів в різні частини тіла, від чого він впав у воду. Біля нього знаходилися ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . З води йому допоміг піднятися ОСОБА_11 , подавши йому руку. ОСОБА_11 також зазначив, що у нього на шиї відсутні золотий ланцюжок та срібний браслет на руці. Згодом у воду забігла ОСОБА_9 , яка представившись працівником міліції, почала погрожувати йому кримінальним покаранням, ображала його та заявила, що він вкрав у її брата золотий ланцюжок з хрестиком. Після цього, у воду забіг ОСОБА_13 , який намагався його вдарити, однак присутні не дали цього зробити. Згодом, ОСОБА_9 викликала працівників міліції, які приїхали протягом півгодини. На вимогу ОСОБА_9 він вивертав порожні кишені шортів у присутності працівників міліції. Згодом він та його мати автомобілем міліції були доставлені в Калуський МВ УМВС України в Івано Франківській області, де дали пояснення з приводу зазначених обставин. Ударів ОСОБА_6 не наносив. Золотого ланцюжка з хрестиком у ОСОБА_6 не зривав, а тому не визнає цивільний позов.
Перед подією він випив пляшку алкогольного пива, однак п`яний не був.
Окрім часткового визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 08.07.2012 року разом із ОСОБА_10 , своєю сестрою ОСОБА_9 , її чоловіком ОСОБА_13 та їх дитиною ОСОБА_14 відпочивали на річці Лімниця Калуського району Івано Франківської області. Під час цього, коли вони перебували на березі річки до них підходив ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та у грубій формі запитував у ОСОБА_10 хто він такий. Згодом він та ОСОБА_10 зайшли у воду, де ОСОБА_3 бризнув на нього водою, на що він попросив його припинити це. У відповідь ОСОБА_3 почав висловлюватись нецензурно та штовхнув його в груди, при цьому захопивши рукою золотий ланцюжок з хрестиком та іншою рукою захопив браслет годинника. Він впав у воду. Коли піднявся, то виявив, що у нього немає золотого ланцюжка і хрестика. Бачив, що їх ОСОБА_3 ховав у кишеню своїх шортів, у які був одягнений. Після цього ОСОБА_3 наносив йому ще удари в голову та лікоть. Всього наніс йому більше чотирьох ударів. У відповідь він відштовхував його. Побачивши це, його сестра ОСОБА_15 забігла у воду, представившись працівником міліції та вимагала припинити хуліганські дії у ОСОБА_3 . На деякий час ОСОБА_3 розгубився, заявляв, що він зірвав у нього золотий ланцюжок та срібний браслет, однак згодом почав ображати його та сестру нецензурними словами, підходячи до нього з метою, щоб вдарити його. ОСОБА_3 , та його друзі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали бризкати водою на телефон сестри, оточуючи її та його. Згодом у воду забіг ОСОБА_13 , який став між ними. ОСОБА_9 викликала працівників міліції, які приїхали через півгодини. Протягом цього часу на річку приїхали мати та батько ОСОБА_3 , які намагалися заспокоїти його. ОСОБА_3 та його мати з працівниками міліції поїхали у Калуський МВ УМВС, а вони також поїхали за ними своїм автомобілем. Підтримує цивільний позов на суму 154 639,93 грн. матеріальної та моральної шкоди (а.с. 38 41 т. 1, 84 92 т. 2; 1 4 т. 3). Вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді 6 місяців арешту;
Вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується також:
· показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 08.07.2012 року відпочивав на березі річки Лімниця. Згодом на річку прийшли ОСОБА_3 з друзями, які розташувалися трохи далі і також відпочивали. Через деякий час хтось із знайомих повідомив, що побили ОСОБА_17 . Після цього він побачив ОСОБА_3 ще з іншими людьми, бачив ОСОБА_9 , яка кричала, що викличе міліцію та погрожувала ОСОБА_3 кримінальним покаранням. Не бачив, чи ОСОБА_3 та ОСОБА_6 наносили удари один одному, оскільки до повідомлення про конфлікт не звертав на них увагу. Бачив на березі річки також батьків ОСОБА_3 . Зауважив, що у ОСОБА_3 зник золотий ланцюжок. Згодом приїхали працівники міліції і учасники конфлікту пішли до них;
· показаннями свідків працівників міліції ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які пояснили, що за повідомленням чергового відділу міліції виїхали на місце події службовим автомобілем, де було невелике скупчення людей та багато відпочиваючих. Було з`ясовано, що була сутичка між обвинуваченим та потерпілим у воді. Між ними і в їх присутності відбувалася суперечка, в тому числі і в нецензурній формі. Під час суперечки згадувалася дівчина, золотий ланцюжок. Тому було вирішено для з`ясування обставин доставити їх в Калуський МВ УМВС. У їх автомобіль сіли ОСОБА_3 з матір`ю, а потерпілий з сестрою та іншими членами сім`ї приїхали у відділ своїм автомобілем. Під час руху, від ОСОБА_3 було чути слабкий запах алкоголю. Наявних тілесних ушкоджень ні у обвинуваченого ні у потерпілого не бачили;
· показаннями свідка ОСОБА_21 оперуповноваженого Калуського МВ УМВС, який пояснив, що відпочивав на березі річки Лімниця. Побачивши, що на берег річки приїхав службовий автомобіль Калуського МВ УМВС, він підійшов до нього. Там були працівники міліції ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які пояснили, що прибули за викликом ОСОБА_9 . Згодом до автомобіля почали підходити ОСОБА_9 , її чоловік, ОСОБА_3 та інші. ОСОБА_3 був одягнутий у шортах. Видимих тілесних ушкоджень на ньому не було. На чиюсь вимогу ОСОБА_3 вивертав кишені шортів у присутності працівників міліції. Згодом ОСОБА_3 з матір`ю сіли у службовий автомобіль. Самого конфлікту, який відбувся між потерпілим та обвинуваченим він не бачив;
· показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 08.07.2012 року разом із сім`єю, своїм братом ОСОБА_6 з його дівчиною ОСОБА_10 відпочивали на березі річки Лімниця. Коли її брат ОСОБА_6 разом з дівчиною ОСОБА_10 зайшли у воду, ОСОБА_3 , перебуваючи у воді, бризнув на ОСОБА_6 водою в обличчя. ОСОБА_6 почав відходити. ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_6 в груди, зірвав золотий ланцюжок, намагався зняти годинника, наніс удар в руку, груди та голову ОСОБА_6 . Побачивши це, вона забігла у воду, і представившись працівником міліції, приказала ОСОБА_3 припинити хуліганські дії. ОСОБА_3 штовхнув її. Тоді у річку забіг її чоловік ОСОБА_13 і став між ними. ОСОБА_6 просив ОСОБА_3 повернути йому золотий ланцюжок з хрестиком. У відповідь ОСОБА_3 , який перебував у нетверезому стані, висловлювався нецензурно в їх адресу, бризкав водою на її мобільний телефон з метою, щоб вона не могла викликати працівників міліції. Такі ж дії відносно неї вчиняли друзі ОСОБА_3 . Вона викликала працівників міліції. До їх приїзду, приїхали батьки ОСОБА_3 та намагалися заспокоїти його. Згодом приїхали працівники міліції і всі поїхали у відділ міліції. Внаслідок конфлікту у брата малися тілесні ушкодження на тілі. ОСОБА_6 не наносив ударів ОСОБА_3 ;
· аналогічними наведеним, показаннями свідка ОСОБА_10 ;
· показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що 08.07.2012 року відпочивав на березі річки Лімниця. Там також відпочивали ОСОБА_3 з друзями. Через деякий час хтось із знайомих повідомив про конфлікт ОСОБА_17 та ОСОБА_6 . Після цього він побачив ОСОБА_3 ще з іншими людьми. Коли він підійшов до них, то ОСОБА_3 з`ясовував у ОСОБА_6 , навіщо він його вдарив. У ОСОБА_3 був синець під оком, розбита губа і сліди побоїв на обличчі. ОСОБА_9 викликала працівників міліції. Згодом до річки прибули батько і мати ОСОБА_3 та з`ясовували в нього, що сталося. ОСОБА_3 розказував, що з нього зірвали золотий ланцюжок та срібний браслет, які він бачив у нього до конфлікту. Не бачив тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 . Згодом приїхали працівники міліції і учасники конфлікту поїхали до відділу. Також пояснив, що ОСОБА_3 має запальний характер;
· показаннями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 батьків обвинуваченого, які пояснили, що після повідомлення їм по телефону про конфлікт вони прибули на берег річки. Їх син, ОСОБА_3 знаходився у воді і пояснив їм, що він жартома бризнув на ОСОБА_10 водою, а ОСОБА_6 з ревнощів вдарив його та зірвав з нього золотий ланцюжок і срібний браслет. Через 15 20 хвилин приїхали працівники міліції. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , заявляли, що їх син теж викрав золотий ланцюжок з хрестиком. У присутності працівників міліції їх син вивертав кишені шортів, однак там нічого не було. ОСОБА_23 із сином та працівниками міліції поїхала у відділ, де у них відібрали пояснення, а ОСОБА_24 поїхав додому;
· показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що під час відпочинку на річці 08.07.2012 року ОСОБА_3 бризнув водою на ОСОБА_10 . У відповідь ОСОБА_6 висловився нецензурно, штовхнув ОСОБА_3 та наніс йому два три удари в обличчя від яких він впав у воду. ОСОБА_11 допоміг йому піднятися з води. Коли ОСОБА_3 піднявся з води, на ньому вже не було золотого ланцюжка. ОСОБА_3 ударів ОСОБА_6 не наносив. Після цього між них у воду забігла сестра ОСОБА_6 і називаючи ОСОБА_3 дебоширом та злодієм почала запитувати, де золотий ланцюжок її брата. ОСОБА_3 відповів, що не брав, і вивернув кишені. Також вивертав кишені у присутності працівників міліції, які згодом приїхали. Потім учасники конфлікту поїхали і відділ міліції;
· аналогічними наведеним, показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . ОСОБА_27 також пояснив, що в період конфлікту він та ОСОБА_11 знаходилися біля ОСОБА_3 у воді. ОСОБА_6 наносив ОСОБА_3 удари рукою в область обличчя та грудей, від яких він впав. Після конфлікту у ОСОБА_3 були видимі тілесні ушкодження, розбита губа, синець під оком та синець на шиї. ОСОБА_3 з`ясовував у ОСОБА_6 навіщо він його вдарив та де його ланцюжок і браслет. До конфлікту вони випили по пляшці 0,5 л пива. До конфлікту у ОСОБА_3 був золотий ланцюжок та срібний браслет;
· показаннями свідка ОСОБА_28 , яка пояснила, що під час конфлікту, який відбувся у воді, ОСОБА_6 наніс удари в обличчя ОСОБА_3 , від яких той впав. Хлопці, які стояли поруч допомогли йому піднятися. У той час у воду забігла ОСОБА_9 і стала між ними та сказала, що викличе працівників міліції. Згодом на річку приїхали батьки ОСОБА_3 . Потім приїхали працівники міліції. Бачила у ОСОБА_3 розбиту губу та почервоніння біля ока. Криків та нецензурної лайки під час конфлікту не чула;
· показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що 08.07.2012 року відпочивали з ОСОБА_3 на березі річки Лімниця, де вжили по пляшці 0,5 л пива. У період, коли вони знаходилися у воді, у річку зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , яка є їх односельчанкою та однокласницею ОСОБА_3 . ОСОБА_3 жартома бризнув на ОСОБА_10 водою, що не сподобалося ОСОБА_6 і він несподівано для всіх миттєво наніс кілька ударів рукою ОСОБА_3 , від яких ОСОБА_3 впав у воду. Він, ОСОБА_11 допоміг ОСОБА_3 підвестися з води, при цьому зауважив, що у ОСОБА_3 немає золотого ланцюжка та срібного браслета, які до цього були на ньому, про що повідомив йому. У ОСОБА_3 також була опухла губа, почервоніння на шиї та під оком. ОСОБА_3 почав з`ясовувати у ОСОБА_6 навіщо він його вдарив. Після цього, ОСОБА_9 , яка була на березі, забігла у воду і почала кричати, що викличе міліцію та погрожувала ОСОБА_3 кримінальним покаранням. Згодом побачили на березі річки батьків ОСОБА_3 , які по черзі розмовляли із сином, при цьому батько заходив до нього у воду. Згодом приїхали працівники міліції, і учасники конфлікту пішли до їх автомобіля. Вважають, що конфлікт відбувся на грунті ревнощів зі сторони ОСОБА_6 . Золотого ланцюжка та тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не бачили;
· відомостями, які вміщені у постанові про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України (а.с. 1 т. 1 матеріалів кримінального провадження) щодо підтвердження факту конфлікту 08.07.2012 року та наявності у ОСОБА_6 і ОСОБА_3 тілесних ушкоджень;
· відомостями, які вміщені у постанові про скасування постанови про порушення кримінальної справи та матеріалах ЖРЗПЗ № 2750, 2750/1, 2750/2 від 18.07.2012 року із наявними протоколами заяв повідомлень про злочин ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , їх поясненнями та поясненнями очевидців (а.с. 8 31 т. 1 матеріалів кримінального провадження) ;
· відомостями, які вміщені у актах судово медичного обстеження № 171, № 170 від 08.07.2012 року та висновках експерта (а.с. 38 44, 147 153 т. 1 матеріалів кримінального провадження), згідно яких у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження: садна шиї; подряпина у ділянці лівої верхньої кінцівки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Подряпина утворилась від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, а садна утворились від дії тупих твердих предметів, які могли утворитись як при нанесені ударів такими у вищевказані ділянки, так і при ударах вказаними вище ділянками до таких; у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження: синець в ділянці обличчя; крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи; садна шиї справа, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись, як при нанесенні ударів такими у вищевказані ділянки, так і при ударах вказаними вище ділянками до таких і відносяться до легких тілесних ушкоджень;
· відомостями, які вміщені у протоколах очної ставки від 17.11.2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 (а.с. 181 196 т. 1 матеріалів кримінального провадження) щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Свідок ОСОБА_29 пояснив, що в той день відпочивав із ОСОБА_30 на річці на протилежному березі за 15-20 метрів від місця події. ОСОБА_6 є його однокласником. Бачив як невідомий хлопець бризнув водою на ОСОБА_6 , потім штовхнув його у воду, зірвав з нього ланцюжок і заховав у кишеню шортів. Надалі цей хлопець схопив ОСОБА_6 за руки і почав наносити йому удари, нанісши йому 5-6 ударів. У відповідь ОСОБА_6 прикривався і відштовхував хлопця. Потім у воду забігли сестра ОСОБА_6 із чоловіком та стали між ними. Окрім зазначених осіб і біля них нікого не було. Про все згодом розказав ОСОБА_31 .
Свідок ОСОБА_32 пояснив, що про вищенаведені події йому розповів ОСОБА_29 . Особисто він нічого не бачив.
У судовому засіданні вищезазначеними доказами спростовуються покликання захисника та обвинуваченого про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, та перекваліфікацію злочину, виходячи з заподіяних потерпілому легких тілесних ушкоджень. У судовому засіданні встановлено, що в даному випадку мало місце грубе порушення обвинуваченим громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Тому суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого із ст. 296 ч.1 КК України на ст. 125 ч.1 КК України.
Суд не приймає як доказ вищенаведені пояснення свідка ОСОБА_29 оскільки вони спростовуються поясненнями учасників та безпосередніх очевидців події - потерпілого, обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зокрема щодо відсутності на місці події інших осіб окрім них. Також суд не приймає як доказ пояснення свідка ОСОБА_34 , якому про певні обставини стало відомо зі слів свідка ОСОБА_29 .
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить часткове визнання вини обвинуваченим, позитивну характеристику за місцем проживання й те, що до кримінальної відповідальності притягається вперше.
До обставин, які обтяжують покарання суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, й вимоги ст. 65 КК України щодо призначення особі покарання, необхідного і достатнього для її виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі без ізоляції його від суспільства і, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.
Запобіжний захід обвинуваченому особисте зобов`язання слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 154639,93 грн. (а.с. 38 41 т. 1, 84 92 т. 2, 1 4 т.3) збільшивши у судовому засіданні розмір позовних вимог.
Розмір майнової шкоди обґрунтовує таким чином:
· витрати на лікування 45,30 грн.;
· витрати на придбання пального для автомобіля для неодноразового проїзду до лікувального закладу 100,00 грн.;
· витрати на проїзд до місця судового провадження 1 570,38 грн.;
· витрати на юридичні послуги адвокатів 5 500,00 грн., а всього на суму
Також просить стягнути 130 000,00 грн. моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що переживав у зв`язку із втратою дорогоцінних освячених речей, подарованих матір`ю, переживав за своє здоров`я, переніс незручності пов`язані із лікуванням та перерваним відпочинком на річці, терпів приниження честі та гідності у присутності рідних та великої кількості людей, незручності пов`язані із переїздом із м. Харкова на допити під час проведення слідчих дій, у судові засідання та у зв`язку із пропуском семінарських занять і їх відпрацюванням, неодноразовим поясненням викладачам причин пропуску занять. Також не мав змоги, як випускник юридичного факультету сфотографуватись у мантії для поміщення фотографії у фотоальбом випускників,з приводу чого пояснює причини знайомим і друзям, від чого терпить незручності.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У судовому засіданні позивачем та його представниками не доведено і судом не встановлено, що ОСОБА_3 незаконним чином заволодів і привласнив золотий ланцюжок і хрестик ОСОБА_6 . Обґрунтовуючи цивільний позов (а.с.1 4 т.3), позивач покликається також на те, що обвинувачений вчинив відносно нього також і грабіж. Цих обставин не було встановлено під час розслідування і не зазначено в обвинувальному акті.
Суд не приймає як доказ на підтвердження цивільного позову в частині відшкодування вартості золотих речей покликання позивача на наявність садин у нього на шиї, які відображені у актах судово медичного обстеження № 171, № 170 від 08.07.2012 року та висновках експерта, оскільки у них зазначено можливий механізм їх утворення і не зазначено, що вони утворилися внаслідок розриву на шиї металічного предмета ланцюжка.
Як встановлено у судовому засіданні показаннями свідків, ОСОБА_3 на вимогу ОСОБА_9 , вивертав кишені шортів, у які був одягнений під час події, однак даних речей там не було. Також ОСОБА_3 заперечив факт заволодіння ним зазначеними речами потерпілого.
Пояснення вищезазначених свідків з приводу наявності чи відсутності у потерпілого під час події золотих ланцюжка та кулона у вигляді хрестика, факту заволодіння ними обвинуваченим є суперечливими, а тому суд не приймає їх як доказ для підтвердження цивільного позову в частині відшкодування вартості золотих речей. Окрім цього ОСОБА_9 є сестрою, а ОСОБА_10 є близькою особою потерпілого, і у певній мірі є зацікавленими особами.
Наявність у матеріалах кримінального провадження (а.с. 107 112 т. 1) фотографій ОСОБА_35 із золотими речами не підтверджує факту наявності їх на ньому на місці події під час конфлікту з обвинуваченим та факту заволодіння ними обвинуваченим.
У судовому засіданні позивачем не надано доказів про придбання ним пального на суму 100,00 грн.
До позовної заяви потерпілим додано квитанцію про оплату ним 45,30 грн. на придбання медикаментів. Однак, ним не додано суду документу про призначення йому лікуючим лікарем чи медичним закладом, придбаних на цю суму медикаментів.
Таким чином суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.
Щодо відшкодування витрат на проїзд, то суд враховує вартість квитків за 13.10. 14.10.; 18.01.2014 19.01.2014; 01.03. 02.03.; 27.04. 28.04.; 17.10. 18.10. (а.с. 86 91 т. 2) з врахуванням присутності потерпілого у судових засіданнях, що становить 464,45 грн., які слід стягнути у його користь. Решта вимог у цій частині суд вважає безпідставними.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в користь ОСОБА_6 із ОСОБА_3 слід стягнути 464,45 грн., матеріальної шкоди.
У задоволенні решти позову в цій частині слід відмовити.
Із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 слід стягнути 5 500,00 грн. витрат за надання правової допомоги, що підтверджується квитанціями (а.с. 92 т. 2).
У судовому засіданні ОСОБА_6 довів, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 по відношенню до нього, він переживав за своє здоров`я, переніс незручності, пов`язані з перерваним відпочинком на річці, терпів приниження честі та гідності у присутності рідних та великої кількості людей, незручності пов`язані із переїздом із м. Харкова на допити, проведення слідчих дій, у судові засідання, від чого змінився його звичний спосіб життя. Інші обставини обґрунтування моральної шкоди ОСОБА_6 та його представниками у судовому засіданні не доведені. Покликання потерпілого на те, що він, як випускник юридичного факультету, не мав змоги сфотографуватись у мантії для поміщення фотографії у фотоальбом випускників не доведено ним у судовому засіданні. Не доведено і того, що фотографування проводилося в той день, коли він брав участь у судовому засіданні. Окрім цього, фотографія в альбомі є індивідуальною, а не колективною.
У судовому засіданні ОСОБА_3 ствердив, що потерпілий заподіяв йому під час конфлікту легкі тілесні ушкодження і він був визнаний також потерпілим по даному кримінальному провадженню, що підтверджується висновком експерта № 249/ 170 Е від 10.09.2012 року та постановою про визнання особи потерпілим від 05.09.2012 року (а.с. 45, 151-153 т.1. матеріалів кримінального провадження). Тому суд враховує вину потерпілого при визначенні розміру моральної шкоди, у відповідності до п.2 ст.1193 ЦК України.
Враховуючи характер та наслідки завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку, що при вищенаведених обставинах позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково на суму 2 000,00 грн., яких на думку суду є достатньо для її відшкодування при наведених обставинах.
У задоволенні решти позову в цій частині слід відмовити.
З ОСОБА_3 слід також стягнути 487,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст.65 КК України, ст.ст. 1166,1167, 1193 ЦК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 296 ч. 1 КК України та призначити покарання штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 464,45 грн. матеріальної шкоди, 2 000,00 грн. моральної шкоди та 5 500,00 грн. за надання правової допомоги.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_3 487,20 грн. судового збору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: