АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:
28 квітня 2014 року старший слідчий слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_10 , звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , пославшись на те, що в провадженні СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0012866 від 06 листопада 2013 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
Як зазначено далі в клопотанні, 10 лютого 2014 року слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 квітня 2014 року, а 28 березня 2014 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців до 06 травня 2014 року.
25 квітня 2014 року постановою заступника прокурора м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0012866 від 06 листопада 2013 року продовжено до шести місяців.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, та тяжкі злочини, які відповідно до ч. 1 ст. 263 та ч.2 ст. 307 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років та на строк від шести до десяти років, крім того, на думку слідчого, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 до шести місяців, тобто до 06 серпня 2014 року, в межах строку досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 27 червня 2014 року включно.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді районного суду захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з перебуванням у житлі в певний період доби, мотивуючи це тим, що в клопотанні слідчого відсутні доводи про обставини, що свідчать про появу нових ризиків, що виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного або подальше існування у повному обсязі саме тих обставин, які були враховані як ризики при обранні підозрюваному ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу. В обґрунтування апеляційних вимог захисник послався на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які свідчать про наміри ОСОБА_8 переховуватися від слідства, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть відвернути ризики, зазначені в ст. 177 КПК України.
Захисник також в апеляційній скарзі вказав на те, що під час обрання судом запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 10 лютого 2014 року, а також під час прийняття рішення про продовження строку його тримання під вартою, слідчим суддею не було прийнято до уваги те, що усі покази підозрюваного ОСОБА_11 істотно суперечать вже наданим показам, а також те, що кожні наступні покази ОСОБА_11 все більше і більше обмовляють ОСОБА_8 . Також захисник вказував на те, що при винесенні ухвали слідчий суддя залишив поза увагою дані про особу ОСОБА_8 та те, що з часу знаходження підозрюваного під вартою погіршився його стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, доводи апеляційної скарги захисника, яку також підтримали підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 та просили її задовольнити, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0012866 від 06 листопада 2013 року відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.
07 лютого 2014 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
08 лютого 2014 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 263, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

10 лютого 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
25 березня 2014 року прокурором Солом`янського району м. Києва ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0012866 від 06 листопада 2013 року відносно ОСОБА_8 до трьох місяців
28 березня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців 06 травня 2014 року.
25 квітня 2014 року постановою заступника прокурора м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0012866 від 06 листопада 2013 року продовжено до шести місяців 06 серпня 2014 року.
28 квітня 2014 року старший слідчий слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_10 , звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2014 року, яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року задоволено та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 27 червня 2014 року.
Задовольняючи клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що дане клопотання слідчого обґрунтоване наявністю вказаної в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, згідно якої ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, та вмотивоване продовженням необхідності запобігання ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились. При цьому слідчий суддя визнав обґрунтованими доводи слідчого про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, є, на думку слідчого судді, недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Між тим з такими висновками слідчого судді без всебічного, повного та ефективного дослідження матеріалів справи погодитися не можна.
Згідно ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Із змісту зазначеної норми можна зробити висновок, що процедура продовження строку тримання особи під вартою має збалансовано забезпечувати як інтереси слідства, яке з тих чи інших причин не було закінчено протягом двох місяців, так і права, свободи і законні інтереси особи, що перебуває під вартою і кримінально переслідується.
Правову основу порядку продовження строку тримання під вартою, що визначено нормами міжнародного законодавства та ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, складає перевірка та підтвердження факту наявності законних підстав для застосування цього запобіжного заходу, а також з`ясування обставин виправданості і правомірності довготривалого обмеження свободи особи без розгляду справи по суті.

Зокрема, слідчий суддя зобов`язаний перевірити конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що вплинули на невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися до моменту розгляду клопотання причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід.
Однак слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі, оскільки не врахував вказаних обставин при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 184, 199 КПК України, статей 5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Конвенції та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання під вартою.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.
Тому, саме національні, передовсім судові органи мають забезпечувати, щоб строк тримання під вартою не перевищував розумних строків. Вони повинні, належно враховуючи принцип презумпції невинуватості, дослідити всі факти, що свідчать про наявність або відсутність згаданого суспільного інтересу, який може дозволити відступити від принципу поваги до особистої свободи та викласти їх у своїх рішеннях при вирішенні питання про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою.
Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою, але з часом існування лише цієї умови вже є недостатнім обґрунтуванням для продовження тримання особи під вартою.
У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне подання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.
Всупереч наведеним вище нормам національного законодавства та практики Європейського суду у клопотанні про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою як органи досудового слідства, так і слідчий суддя не навели відповідного обґрунтування ризиків, посилаючись головним чином на первісні підстави тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, та не розглядали можливість застосування будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, що є істотним порушенням норм національного і міжнародного законодавства.
Заперечуючи проти ухвали слідчого судді та керуючись ст. 22 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, захисником підозрюваного, у відповідності з зазначеною нормою, під час судового розгляду клопотання слідчого були наведені дані, що ставлять під сумнів існування ризиків.
Однак слідчий суддя належним чином не перевірив цих даних і оцінки їм не дав.
Зокрема, слідчим суддею не були перевірені доводи захисника про те, що ОСОБА_8 необґрунтовано підозрюється в тому, що на ґрунті неприязних відносин, як про це зазначено як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, став організатором та пособником умисного вбивства ОСОБА_13 , яке вчинив інший підозрюваний, а також те, що ОСОБА_8 незаконно зберігав вогнепальну зброю та боєприпаси, незаконно з метою збуту зберігав психотропні речовини у великих розмірах, свою причетність до вбивства та інших кримінальних правопорушень ОСОБА_8 заперечує, а допитаний по справі підозрюваний ОСОБА_14 також вказав на не причетність ОСОБА_8 до вбивства ОСОБА_13 .
Як вказав далі в апеляційній скарзі захисник, підозра ОСОБА_8 в організації умисного вбивства та у пособництві в ньому ґрунтується виключно на показаннях допитаного 6,7, 8 лютого 2014 року підозрюваного ОСОБА_11 , але ні під час обрання судом запобіжного заходу ОСОБА_8 10 лютого 2014 року, ні під час прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею не було прийнято до уваги та не дано оцінку тому, що усі покази ОСОБА_11 , як зазначає далі захисник, істотно суперечать вже наданим ним раніше показам, а також, що головною їх ознакою є те, що кожні наступні покази все більше і більше обмовляють ОСОБА_8 . Однак усих цих обставин, на які послався захисник, слідчий суддя не перевірив і правової оціноки цим обставинам не дав.
Як вказав також захисник, з матеріалів судової справи вбачається, що підозра ОСОБА_8 в незаконному зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів, незаконному з метою збуту зберіганні психотропних речовин у великих розмірах ґрунтується лише на тому, що кримінальне провадження містить протокол, згідно якого їх психотропні речовини, вогнепальну зброю та боєприпаси було вилучено за адресою його місця проживання, але це, на думку захисника, не є прямим доказом вини підозрюваного, а інших доказів причетності ОСОБА_8 до кримінальних правопорушень в яких він підозрюється органами досудового розслідування не містить.
Однак відповіді на ці питання в ухвалі слідчого судді також немає.
Висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати досудовому розслідуванню, незаконно впливатиме на свідків, знищуватиме та приховуватиме докази, не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного, а також не навів доказів, якими підтверджуються вказані висновки.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстави, з яких слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, не є достатньо обґрунтованими та свідчать про те, що слідчий не навів обставини, які виправдовують необхідність застосування щодо ОСОБА_8 продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При таких обставинах, виходячи з вимог ст. 407 ч. 3, п. 2 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а клопотання слідчого щодо продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувавши щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 202, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 27 червня 2014 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.
Зобов`язати, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення з-під варти негайно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_8 спілкуватися з особами, які є підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали визначити до 27 червня 2014 року.
Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2 .

Справа № 11сс/796/822/2014 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_15 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1