У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Редьки А.І., Жука
В.Г.

розглянула в судовому засіданні
в м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну
справу щодо ОСОБА_1. за касаційною скаргою захисника останнього-адвоката
ОСОБА_2 на судові рішення у даній справі.

Вироком Кіровського міського суду
Луганської області від 7 грудня 2005 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий,

засуджений за ст.15, ч.1 ст.115 КК України з застосуванням
ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути
з засудженого ОСОБА_1. на користь: потерпілої ОСОБА_3. 1 341 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди; обласної клінічної лікарні м. Луганська за
лікування потерпілої 1 681 грн. 26 коп. та 689 грн.76 коп. судових витрат.

За
вироком суду ОСОБА_1. визнано
винним в тому, що він 24 лютого 2004
року близько 8-ої години, перебуваючи у квартирі №АДРЕСА_1 у м. Кіровську
Луганської області, за обставин, встановлених судом і детально наведених у
вироку, під час сварки, що виникла на грунті особистих неприязних стосунків, з
метою умисного вбивства, завдав ОСОБА_4. три удари гострою частиною сокири у
голову, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, але свій умисел до
кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки остання
перехопила сокиру і на її крики у двері квартири почали стукати сусіди, яким
вона потім відчинила двері.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської
області від 17 лютого 2006 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник
засудженого ОСОБА_1.-адвокат ОСОБА_2. просить дії його підзахисного
перекваліфікувати з ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України,
оскільки суд визнав його обмежено осудним, але його стан в момент вчинення
злочину безпідставно не враховано при кваліфікації дій. Вказує на те, що ОСОБА_1. не мав умислу на вбивство потерпілої
ОСОБА_4., наводячи відповідні доводи. Зазначає, що апеляційний суд формально
розглянув справу, не спростувавши доводів апеляції. Порушує питання про
призначення засудженому ОСОБА_1., у разі перекваліфікації його дій на ч.1
ст.121 КК України, покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у
задоволенні такої слід відмовити.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1.
в замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_4. та кваліфікацію його дій за
ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України
відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх як
об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при
з'ясування дійсних обставин події та грунтуються на зібраних у справі доказах
і, зокрема, показаннях самого
засудженого ОСОБА_1. про те, що саме він завдавав потерпілій ОСОБА_4.
удари сокирою у голову; показаннях потерпілої ОСОБА_4.; показаннях ряду
вказаних у вироку свідків; даних
експертиз, в тому числі й судово-медичної про характер і локалізацію
заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень; матеріалах огляду місця події; даних
протоколів інших слідчих дій.

Вирішуючи питання про зміст і направленість
умислу ОСОБА_1. щодо потерпілої ОСОБА_4., суд виходив із сукупності всіх
конкретних обставин справи. Сам характер його дій свідчить, що він, завдаючи
потерпілій удари сокирою, тобто знаряддям, яке завідомо для нього служило засобом позбавлення життя,
у голову, безперечно усвідомлював, що може позбавити її життя і бажав цього,
тобто, як правильно вказано у вироку, діяв з прямим умислом на вбивство.

Суд
ретельно перевіряв в судовому засіданні доводи, аналогічні тим, що викладені у
касаційній скарзі захисника, про те, що його підзахисний, за змістом скарги, не
мав умислу на позбавлення потерпілої життя. Викладені у вироку мотиви про
визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обгрунтованими,
такими, що відповідають матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини справи, які могли
мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

При
перевірці справи у касаційному порядку істотних порушень вимог КПК, які б могли
вплинути на правильність висновків суду та доведеність винності ОСОБА_1. як і
на правильність кваліфікації його дій,
не встановлено. Висновки суду грунтуються на доказах, встановлених з
дотриманням процесуального порядку їх збирання.

Відповідно до ст.20 КК України, визнання
судом особи обмежено осудною враховується лише при призначенні покарання і
не звільняє її від кримінальної
відповідальності. Тому, доводи захисника про те, що місцевий суд не врахував
обмежену осудність ОСОБА_1. при кваліфікації його дій, позбавлені підстав.

Що
стосується призначеної ОСОБА_1. міри покарання, то вона є справедливою,
відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Суд врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так й особу винного,
який вчинив злочин в неповнолітньому віці та вперше, позитивні характеристики,
щире каяття, в момент вчинення злочину перебував в стані обмеженої осудності й
інші обставини, а отже, підстав для зміни вироку в цій частині також немає.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

У задоволенні
касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_1.-адвоката ОСОБА_2 на вирок
Кіровського міського суду Луганської області від 7 грудня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Луганської області від 17 лютого 2006 року відмовити.

С
у д д і :

Редька А.І. Пивовар В.Ф. Жук В.Г.