Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

за участю прокурора ОСОБА_8

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 травня 2015 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000991 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2015 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За обставин встановлених судом та детально описаних у вироку, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні відкритого викрадення чужого майна.

22 серпня 2014 року о 15.00 год. у м. Харкові, поблизу зупинки «Хвилинка» Південної залізниці, підійшов до ОСОБА_3 та вирвав з її рук мобільний телефон, вартістю 1500 грн., після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

У касаційні скарзі захисник ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що при прийнятті рішення про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються, ОСОБА_2 не було роз'яснено, що в подальшому він буде позбавлений права оскаржувати правильність встановлення фактичних обставин. Посилається на порушення його права на захист, оскільки захисник, з яким у засудженого було укладено договір про надання правової допомоги не належним чином виконував свої обов'язки, що підтверджується відповідним рішенням кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури про накладення на нього дисциплінарного стягнення, тому ОСОБА_2 оговорив себе у вчиненні злочину, якого він не скоював. Крім того, стверджує, що слідчим в ході досудового слідства було примушено засудженого відмовиться від захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновки суду про винуватість засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, обґрунтовані показаннями засудженого, який повністю визнав свою вину у його вчиненні, у зв'язку з чим фактичні обставини справи, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися. При цьому, судом з'ясовувалось, чи правильно розуміє підсудний зміст обставин, дослідження доказів стосовно яких визнано недоцільним та які ніким не оспорюються та йому роз'яснювалося, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному та касаційному порядку, що підтверджується наявним у матеріалах провадження носієм інформації з записом судового засідання суду першої інстанції. З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи апеляційної скарги захисника стосовно невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильно визнав їх необґрунтованими. Усі наведені в апеляційній скарзі доводи, у тому числі й ті, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги захисника, належним чином перевірено і спростовано із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення. При цьому, апеляційний суд вірно вказав на необґрунтованість доводів захисника про порушення права ОСОБА_2 на захист, оскільки останній не відноситься до категорії осіб, участь захисника по справах з якими, відповідно до ст. 52 КПК України є обов'язковою. Крім того, сам засуджений в ході досудового слідства відмовився від послуг захисника.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, оскільки вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що слідчий в ході досудового слідства примусив ОСОБА_2 відмовиться від захисника, свого об'єктивного підтвердження перевіркою матеріалів кримінального провадження не знайшли.

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Покарання, призначене засудженому відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433 - 436, 441 КПК, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6