Полонський районний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю прокурора Гончара І.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне кримінальну справу по обвинуваченню:

ТупікінаПавла Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, приватного підприємця, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 350, ч.2 ст.342 КК України,

встановив:

14 жовтня 2009 року приблизно о 12 годині державні виконавці відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиціїКшевжинський Р.М., ОСОБА_2, ОСОБА_3, являючись представниками влади прибули в приміщення магазину, який орендує ОСОБА_4 та розташований в м. Полонному на Ринковій площі з метою примусового виконання судового рішення про стягнення з підсудного 218 грн. 82 коп. заборгованості по сплаті внесків до Пенсійного фонду України. При проведенні державними виконавцями опису та арешту майна, належного ОСОБА_4, останній став активно фізично протидіяти для них, а саме закрив решітку вхідних дверей магазину на замок, не дозволяв та чинив опір у вилученні арештованого майна.

В судовому засіданні підсудний свою вину у інкримінованих йому досудовим слідством злочинах не визнав, пояснив, що він дійсно перешкоджав державним виконавцям здійснити арешт та вилучення майна із магазину, закрив при цьому решітку на вхідних дверях, але вчиняв такі дії, оскільки не був обізнаний, що з нього стягнута за судовим рішення заборгованість по внескам до Пенсійного фонду. Заперечив, що саме від його дій для державного виконавця Огойка А.В. заподіяні тілесні ушкодження.

Винність підсудного у вчиненні опору для представників влади стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 які пояснили, що у відділу ДВС знаходилось виконавче провадження про стягнення із підсудного заборгованості. Останній в добровільному порядку не сплачував гроші, тому 14.10.2009 року вони як державні виконавці спільно із працівниками міліції з метою примусового виконання судового рішення зайшли в приміщення магазину, де представились для ОСОБА_4 та пояснили, що будуть проводити опис та арешт майна, після чого підсудний став чинити опір, а саме не давав вилучити описане майно, закрив вхідні двері в магазин, хватав за руки.

Показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які пояснили, що вони бачили як у приміщенні магазину, у якому працює ОСОБА_4 виникла між останнім та державними виконавцями і працівниками міліції суперечка, в ході якої підсудний не давав названим особам вилучити описане майно, зокрема вази.

Показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_3І, ОСОБА_13, ОСОБА_14 які підтвердили, що вони як працівники відділу ДВС пропонували підсудному, а також його дружині в добровільному порядку сплатити заборгованість по внесках до Пенсійного фонду, на що ОСОБА_4 не реагував.

Даними подання державного виконавця (а.с.8), акту опису й арешту майна (а.с.10), актів державного виконавця (а.с.12-13), постанови державного виконавця (а.с.15), постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.34), виконавчого листа (а.с.35), постанови господарського суду Хмельницької області від 30 травня 2008 року, які вказують, що у відділі ДВС перебувало на виконанні виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 218 грн.82 коп. боргу по сплаті ним внесків до Пенсійного фонду, та що 14.10.2009 року державні виконавці здійснювали примусове виконання судового рішення шляхом опису та арешту майна в приміщенні магазину.

Даними відеозапису подій (а.с.142-143) із яких вбачається, що підсудний в приміщенні магазину чинив опір державним виконавцям при проведенні ними опису та арешту майна.

Оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у вчиненні ним вказаного вище злочину.

ОСОБА_15 слід перекваліфікувати із ч.2 ст. 342 КК на ч.1 ст. 342 КК опір представникові влади під час виконання ним службових обовязків.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_4 умисно заподіяв державному виконавцю легке тілесне ушкодження.

Як вбачається із висновку судово-медичного експерта виявлені у потерпілого ОСОБА_2 синець та садно на внутрішній поверхні верхньої третини правого плеча більш вірогідно виникли внаслідок ковзаючої дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею або при контакті із таким, ширина якого може бути біля 2-3 см, що характерне для виступаючих поверхо нь металевої решітки вхідних дверей.

Такий висновок експерта є обєктивним доказом, який виключає той факт, що підсудний умисно наносив для потерпілого удари, від яких останній міг отримати тілесні ушкодження, тому ОСОБА_4І підлягає виправданню у інкримінованому йому злочині передбаченого ч. 2 ст. 350 КК.

Також при судовому слідстві не здобуто доказів, які би вказували, що підсудний чинив опір крім державних виконавців ще й працівникам міліції, котрі були присутні в приміщенні магазину під час проведення опису та арешту майна, тому суд виключає дану обставину із обєму обвинувачення ОСОБА_4

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, його мотиви і причини скоєння, дані про особу, інші конкретні обставини.

Обтяжуючихпокаранняобставин судом не встановлено.

Обставиноющопомякшуєпокарання суд визнаєпогашенняТупікіним П. після скоєння злочину заборгованості по внесках до Пенсійного фонду.

Приймаючи до уваги, що підсудний має роботу, до якої він сумлінно ставиться, позитивно характеризується за місцем проживання, вчинений ним злочин є невеликої тяжкості, тому на час розгляду справи його не можна вважати суспільно небезпечною особою, що дає підстави суду застосувати положення ч.4 ст. 74 КК і звільнити ОСОБА_4 від покарання.

Керуючись наведеним, ст. 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ТупікінаПавла Івановичавизнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 342 КК України та призначити покарання у вигляді ШТРАФУ в сумі 1000 грн.

На підставі ч.4 ст. 74 КК України засудженого звільнити від призначеного покарання.

За ч.2 ст. 350 КК України ОСОБА_4 виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 діб.

Головуючий ____________________