Провадження № 274/6512/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/118/15
І м е н е м У к р а ї н и
20.05.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6512/14-к про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайки Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 408 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
20 березня 2014 року сержанта запасу ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, та в той же день він був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
20 березня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, а наказом командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 № 1 від 03.04.14 призначено на посаду номера обслуги 4-ої обслуги другого гарматного самохідно-артилерійського взводу сьомої гарматної самохідно-артилерійської батареї третього гарматного самохідно-артилерійського дивізіону, та відповідно до статей 2, 4. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до статей 19, 65, 68 Конституції України, статей 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до вимог статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Однак сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації в особливий період вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, не з`явився до військової частини з відпустки з метою ухилення від військової служби.
Так, 16 травня 2014 року сержанту ОСОБА_3 під час перебування на території військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , було надано звільнення за межі військової частини строком на три доби у зв`язку з сімейними обставинами.
Разом з тим 18 травня 2014 року сержант ОСОБА_3 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог статей 19, 65, 68 Конституції України, статей 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом і з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, не повернувся зі звільнення до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , до виконання свого конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не приступив, після чого до вказаної військової частини більше не повертався та проводить час на власний розсуд по теперішній час.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він був мобілізований до лав Збройних Сил України 18 березня 2014 року. Проходив службу в АДРЕСА_1 , в 26 бригаді, обіймав посаду номеру обслуги. В усній формі попросив відпустку у свого командира, так як захворіла мати. Йому дали три дні, але попередили, що потрібно повернутись до частини. Однак він загуляв, запив і до частини не повернувся, хоча і знав, що має повернутись та проходити військову службу. До нього в село приїжджали хлопці з АДРЕСА_3 , казали, що шукають, але на той час його вдома не було. Потім він отримав повістку від слідчого і їздив до Житомира на допити. Слідчий йому пояснив, що проти нього порушено кримінальне провадження за ст. 408 КК України, за самовільне залишення військової частини. Він подумав, що якщо порушено справу, то до частини вже повертатись не потрібно, і тому до цього часу в частину не повертався. Пояснити, чому не повернувся в частину, хоча в цей час інші військовослужбовці виконують свої обов`язки, не може. На даний час він живе з братом у АДРЕСА_1 , працює неофіційно на кар`єрі. Розуміє, що зробив неправильно, у скоєному кається, просить суворо не карати.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також повністю підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:
даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з 03.04.14 нове найменування - польова пошта НОМЕР_3 ) № 60 від 20.03.14, відповідно до якого військовозобов`язаного, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержанта ОСОБА_3 зараховано в розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку з частковою мобілізацією, з 20.03.14 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення (т. 1, а.п. 47):
2) даними витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 1 від 03.04.14, відповідно до якого сержанта ОСОБА_3 , номера обслуги четвертої обслуги другого гарматного самохідно-артилерійського взводу сьомої гарматної самохідно-артилерійської батареї третього гарматного самохідно-артилерійського дивізіону, вважати таким, що з 03.04.14 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (т. 1, а.п. 48):
3) даними копії листа ознайомлення військовослужбовця військової частини з кримінальною відповідальністю за військові злочини, згідно з яким сержант ОСОБА_3 був ознайомлений, в тому числі, і з кримінальною відповідальністю за ст. 408 КК України, 20.03.14, 14.04.14 (т. 1, а.п. 16);
4) даними наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 33 від 20.05.14, згідно з яким військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період сержанта ОСОБА_3 вважати таким, що самовільно залишив частину з 18 травня 2014 року (т. 1, а.п. 49);
5) даними копії рапорту тво командира 3 гарматного самохідно-артилерійського дивізіону ОСОБА_5 від 18.05.14, в якому він доповідає, що сержант ОСОБА_3 18.05.14 не повернувся зі звільнення (т. 1, а.п. 15);
6) даними копій книги обліку звільняємих гарматного самохідно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 , з якої вбачається, що о 07 год. 30 хв. 15.05.14 сержант ОСОБА_3 вибув у звільнення та не повернувся (т. 1, а.п. 17-19, 25-33);
7) даними протоколу огляду документів від 10.07.14, а саме книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу в/ч НОМЕР_1 , з записом про відсутність ОСОБА_3 (т. 1, а.п. 58-59);
8) безпосередньо даними копії книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу в/ч НОМЕР_1 , в якій зафіксовано самовільне залишення частини сержантом ОСОБА_3 , номером обслуги 3 гсадн, з датою вибуття 18.05.14 та номером наказу по частині 33 (т. 1, а.п. 20-24, 60).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що зазначено слідчим у обвинувальному акті, а також вчинення злочину вперше, оскільки в даному випадку це суттєво впливає на досягнення мети покарання.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до статті 12 частин 1, 3 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, протягом нетривалого проміжку часу проходження військової служби мав 4 стягнення, заохочень не мав, має матір, 1955 р.н., та п`ять братів, за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило, компрометуючими матеріалами за місцем проживання сільська рада на нього не володіє, офіційно не працює.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, санкції кримінального закону, приймаючи до уваги, що обвинувачений навіть після виявлення його злочинних дій їх не припинив, а причиною вчинення злочину вказав зловживання спиртними напоями, суд вважає, що для досягнення мети покарання - запобігання вчиненню злочинів іншими особами, міра покарання обвинуваченому має бути, пов`язаною з ізоляцією від суспільства. Разом з тим, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, приймаючи до уваги, що обвинувачений ні до скоєння злочину, ні після, до будь-якої відповідальності не притягувався, за місцем проживання скарг на його поведінку не було, намагається працювати, має матір похилого віку, суд приходить висновку, що призначення покарання у виді саме позбавлення волі не відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, і тому суд вважає можливим застосування до обвинуваченого ч. 1 ст. 69 КК України і призначення ОСОБА_3 більш м`якого виду основного покарання, ніж передбачено ч. 1 ст. 408 КК України, а саме у виді обмеження волі. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду, відсутність клопотань про таку зміну чи скасування, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та з врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Окремо визнаний документ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: „Книгу тимчасово відсутнього та тимчасового прибулого особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні у військовій частині - польовій пошті В НОМЕР_2 - повернути законному володільцю військовій частині - польовій пошті В НОМЕР_2 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити попередній - особисте зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1