Справа № 11-327/2007 р. Головуючий в 1 інстанції Лабань Г.В.
Категорія: 296 ч.2, 186ч.2 КК України Доповідач Ковтун В.П.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року Колегія судців Судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду в складі:

Головуючого Ковтуна В.П.

Суддів Дуфнік Л.М., Цугеля І.М.

при секретарі Рибчук О.Д.

з участю прокурора Бардецького О.І.

захисників ОСОБА_3.,ОСОБА_4.,

законних представниківОСОБА_5.,
ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора Ярмолинецького району та
захисника ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1на
вирок Ярмолинецького районного суду від 21 серпня 2006
року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця та жителя с Нове село Ярмолинецького району
Хмельницької області, українця, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою, неодруженого,
військовозобов'язаного, несудимого,

за ст. 296
ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ст. 396 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно йому призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2звільнено від відбування покарання з випробувальним
строком на 3 роки;

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_2покладені такі обов'язки:

1)
не
виїжджати за межі
України на постійне
місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи;

2)
повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання,

Зазначеним вироком засуджено також: ОСОБА_8. за ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2 КК
України, ОСОБА_9 і ОСОБА_1за ст.ст. 296 ч.2,
396 ч.1 КК України, новий вирок щодо яких не постановляється.

За вироком суду ОСОБА_2. засуджено за те, що він в стані алкогольного
сп'яніння за попередньою змовою із ОСОБА_8.,
неповнолітніми ОСОБА_9. і ОСОБА_1та особою, матеріали відносно якої виділені в
окреме провадження, 16 січня 2006 року, приблизно о 19 год., на вул. Залізничній у смт. Ярмолинцях
з хуліганських спонукань, грубо порушуючи

2

громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, безпричинно нанесли потерпілому ОСОБА_7чисельні удари
ногами і руками в різні частини тіла, спричинивши йому легкі тілесні
ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, за
змістом вироку, ОСОБА_2,
знаючи що після побиття ОСОБА_7останнього пограбували ОСОБА_8та особа,
матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з іншими
засудженими прийняв участь у розпиті спиртних напоїв за рахунок вилучених у
потерпілого 75 грн.

В апеляції
помічник прокурора просить вирок суду щодо ОСОБА_2скасувати в повному обсязі за
невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та призначення явно
несправедливого покарання внаслідок м'якості. На його думку органами досудового
слідства зібрано достатньо доказів щодо причетності ОСОБА_2і до пограбування
потерпілого. Зокрема, сам потерпілий як під час досудового, так і судового
слідства показував, що його грабували п'ятеро осіб. Про наявність у всіх
засуджених єдиного умислу на пограбування потерпілого свідчать і їх спільні дії
по використанню викрадених грошей.

За таких
обставин прокурор просить постановити новий вирок і визнати ОСОБА_2винним за
ст.ст. 296 ч.2,186 ч.2 КК України та призначити йому позбавлення волі реально.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора на підтримання апеляції, заперечення проти неї
засудженого ОСОБА_2., провівши
судове слідство колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до
ч.1 ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним
судом в межах апеляції. За змістом апеляції прокурор не оспорює фактичні
обставини щодо участі ОСОБА_2у
вчиненні групового хуліганства, а тому підстав для скасування вироку про
визнання його винним за ч.2 ст. 296 КК України немає.

Разом з тим колегія судді приходить до висновку, що суд першої інстанції
дії ОСОБА_2невірно перекваліфікував із ст. 186 ч.2 КК України на ст.
396 ч.1 КК України.

Апеляційною
інстанцією встановлено, що після побиття ОСОБА_7та у зв'язку із наближенням невстановленого слідством автомобіля
ОСОБА_2 разом із іншими засудженими з місця вчинення хуліганства втік.
Проте через декілька хвилин він, ОСОБА_8. та особа, матеріали відносно якої
виділено в окреме провадження, знову повернулись до потерпілого і відкрито, за
попередньою змовою між собою, заволоділи його грішми в сумі 75 грн., які
витратили на придбання спиртних напоїв.

Винність ОСОБА_2у пограбуванні
ОСОБА_7грунтується насамперед на його зізнавальних показаннях під час
досудового слідства, які він давав 10 березня та 21 квітня 2006 року. Тоді він
показував, що підходив до потерпілого разом із ОСОБА_8та своїм братом і бачив
як брат заломлював ОСОБА_7руку, а ОСОБА_8обшукував кишені. Він стояв поруч.

Зміну ним
показань про його відсутність на місці пограбування потерпілого колегія суддів
відхиляє і вважає їх неправдивими, поскільки вони спростовуються однаковими і
послідовними показаннями засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_1протягом всього досудового
та судового слідства, а також показаннями засудженого ОСОБА_8 на досудовому
слідстві. Вони показували, що повторно до ОСОБА_7пішли брати ОСОБА_2та ОСОБА_8і
повернулись вже з грішми в сумі 75 грн.

Часткову зміну
показань в судовому засіданні засудженим ОСОБА_8про відсутність на місці пограбування
ОСОБА_7 засудженого ОСОБА_2 суд також
відхиляє, поскільки в

3

подальшому він щоразу по
різному вказував на місце, з якого
ніби-то той спостерігав за обставинами отримання від потерпілого грошей.

Колегія судді не
може погодитись із доводами прокурора, що потерпілий в судовому засіданні
підтвердив про його пограбування п'ятьма особами. З даних протоколу судового
засідання ( а.с. 246 зв.) вбачається, що суд першої інстанції з'ясовував
причини розбіжностей у його показаннях під час досудового слідства та в
судовому засіданні. Проте на відміну від оголошених на 22 аркуші справи
показань він в судовому засіданні не зміг пояснити скільки ж осіб його грабували. Він лише підтвердив, що
перед цим особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ще
раз вдарила його.

Таким чином
колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 за попередньою змовою із
ОСОБА_8та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинив
грабіж і його дії слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.

При призначенні
покарання колегія суддів враховує обставини, що обтяжують та пом'якшують його,
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу.

Обставиною, що
обтяжує покарання, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_2.,
колегія суддів визнає активне сприяння
розкриттю злочину на досудовому слідстві, каяття в судовому засіданні,
добровільне і повне відшкодування завданого збитку, клопотання
потерпілого та його представника не позбавляти засудженого волі.

Як особа він
характеризується виключно позитивно, його поведінка після вчиненого злочину вже
протягом тривалого часу є бездоганною, влаштувався на роботу.

За таких обставин
апеляційна інстанція приходить до висновку про можливість виправлення
засудженого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування
покарання з випробуванням.

В судовому
засіданні встановлено, що суд першої інстанції допустив помилку у прізвищі
потерпілого - воно є „ОСОБА_7", а не „ОСОБА_10". її слід виправити
місцевому суду в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 378, 379 КПК України, колегія суддів
судової палати апеляційного суду, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Ярмолинецького району задоволити частково.

Вирок
Ярмолинецького районного суду від 21 серпня 2006 року в частині засудження
ОСОБА_2 за ст. 396 ч.1 КК України скасувати.

Визнати ОСОБА_2.
винним за ст. 186 ч.2 КК України і призначити чотири роки позбавлення волі.

4

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.2 КК України, шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно призначити чотири роки і шість місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2. звільнити від відбування покарання з встановленням
іспитового строку на три роки.

Місцевому суду в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України виправити помилку у
прізвищі потерпілого.

В решті вирок щодо нього залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ
Верховного Суду України через апеляційний суд
протягом одного місяця з моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги.