№ 1-/760/28/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі колегії суддів:
головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
підсудної: ОСОБА_15 ,
потерпілих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ,
Представника потерпілих: ОСОБА_24 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жмеринка, Вінницької області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, має малолітнього сина, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Так, ОСОБА_15 в період часу з 14.02.2008 року по 25.09.2009 року, маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_16 , повідомивши останньому неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, заволоділа грошовими коштами останнього:
- 14.02.2008 року, в денний час, знаходячись на парковці ресторану швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 уклала договір грошової позики від 14.02.2008 року з ОСОБА_16 і на підставі цього отримала від нього грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., про що написала розписку від 14.02.2008 року;
- 23.04.2009 року, в денний час, знаходячись на парковці ресторану швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на АДРЕСА_2 , ОСОБА_15 уклала договір грошової позики від 23.04.2009 року з ОСОБА_16 і на підставі цього отримала від нього грошові кошти в сумі 14 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.04.2009 рік становить 107 800,00 грн., про що написала розписку від 23.04.2009 року;
- 25.09.2009 року, в денний час, знаходячись на парковці ресторану швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на Севастопольській площі, 1 в м. Києві, ОСОБА_15 уклала договір грошової позики від 25.09.2009 року з ОСОБА_16 і на підставі цього отримала від нього грошові кошти в сумі 13 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.09.2009 рік становить 104 088,00 грн., про що написала розписку від 25.09.2009 року.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по договорам від 14.02.2008 року, 23.04.2009 року, 25.09.2009 року не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_16 , використала на власні потреби, чим завдала йому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах на суму 311 888,00 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 приблизно з 3 жовтня 2008 року по 3 липня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою та ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_19 , повідомивши останній неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків у майбутньому від спільного бізнесу, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами останньої:
- приблизно 3 жовтня 2008 року, в денний час, знаходячись по пр. Перемоги в районі станції метро «Нивки» в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 46 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.10.2008 рік становить 224 006,00 грн.;
- приблизно 29 жовтня 2008 року, в денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 38 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 29.10.2008 рік становить 209 000,00 грн.;
- приблизно 11 червня 2009 року, в денний час, знаходячись на території центрального залізничного вокзалу «Київ-Пасажирський» в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 1 100,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 11.06.2009 року становить 8 371,00 грн.;
- приблизно 3 липня 2009 року, в денний час, знаходячись по пр. Перемоги в м. Києві в районі станції метро КПІ, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 1 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.07.2009 року становить 7 638,00 грн.;
- приблизно 3 липня 2009 року, в денний час, знаходячись на центральному залізничному вокзалі «Київ-Пасажирський» в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.07.2009 року становить 38 192,00 грн.
В подальшому ОСОБА_15 , не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання та повертати ОСОБА_19 вказані суми грошей, з метою подальшого зловживання довірою потерпілої, власноручно написала розписку від 13.08.2009 року про отримання від ОСОБА_19 грошових коштів в сумі 104 160,00 доларів США.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по розписці від 13.08.2009 року та усним угодам з ОСОБА_19 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_19 , використала на власні потреби, чим завдала останній матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 91 100,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 487 207,00 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 в період часу приблизно з 20 травня 2009 року по 28 вересня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_18 , повідомивши останньому неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_18 :
- 20 травня 2009 року, в денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.05.2009 року становить 114 312,00 грн.;
- 21 травня 2009 року, в невстановлений час, у невстановленому місці, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.05.2009 року становить 38 080,50 грн.;
- 23 травня 2009 року, в невстановлений час, знаходячись неподалік будинку № 103 по пр. Перемоги в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2009 року становить 76 161,00 грн.;
- 28 серпня 2009 року, в денний час, знаходячись по вул. Курській, 7 в м. Києві, в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 16 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2009 року становить 127 824,00 грн.;
- 28 серпня 2009 року, у вечірній час, знаходячись біля кафе «Грузинський дім» по вул. Курській, 7 в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.08.2009 року становить 79 890,00 грн.;
- 29 серпня 2009 року, приблизно о 17 год., знаходячись біля гіпермаркету «Метро» по вул. Великій Кільцевій, 1-В в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 7 000,00 євро, що згідно курсу НБУ станом на 29.08.2009 року становить 79 793,00 грн.;
- 19 вересня 2009 року, в невстановлений час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 19.09.2009 року становить 16 013,00 грн.;
- 28 вересня 2009 року, приблизно о 20.30 год., знаходячись біля станції метро «Дарниця» в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 1 400,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.09.2009 року становить 11 209,52 грн.;
- 28 вересня 2009 року, приблизно о 22 годині, знаходячись біля будинку № 103 по пр. Перемоги в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 2 600,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.09.2009 року становить 20 817,68 грн.
При цьому ОСОБА_15 , не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання та повертати ОСОБА_18 вказані суми грошей, з метою подальшого обману потерпілого, власноручно написала розписку від 28.08.2009 року щодо отримання від ОСОБА_18 грошових коштів в сумі 140 000,00 доларів США та підписала аналогічний договір позики від 28.08.2009 року.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по договору позики від 28.08.2009 року, розписці від 28.08.2009 року та усним договорам з ОСОБА_18 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_18 , використала на власні потреби, чим завдала останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 62 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочинів становить 484 307,70 грн., та 7 000,00 євро, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочинів становить 79 793,00 грн., а всього на загальну суму 564 100,70 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 в період часу приблизно з 1 липня 2009 року по 2 серпня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , повідомивши останнім неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами останніх:
- приблизно 1 липня 2009 року, в вечірній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_25 та ОСОБА_26 грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.07.2009 року становить 152 800,00 грн.;
- приблизно 2 серпня 2009 року, вранці, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_25 та ОСОБА_26 грошові кошти в сумі 25 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 31.07.2009 року становить 192 450,00 грн.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по усним договорам із ОСОБА_25 та ОСОБА_26 від 01.07.2009 року та від 02.08.2009 року не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , використала на власні потреби, чим завдала останнім матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 45 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочинів становить 345 250,00 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 в період часу з 17 вересня 2009 року по 28 вересня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_22 , повідомивши останньому неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_22 :
- 17 вересня 2009 року, в денний час, знаходячись по вул. Авіаконструктора Антонова, 5 в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 3 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.09.2009 року становить 24 012,00 гривень, та 2 000,00 євро, що згідно курсу НБУ станом на 17.09.2009 року становить 23 480,00 гривень, на загальну суму 47 492,00 гривні;
- 18 вересня 2009 року, в денний час, знаходячись по вул. Авіаконструктора Антонова, 5 в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.09.2009 року становить 80 042,00 гривні;
- 28 вересня 2009 року, в денний час, знаходячись на пл. Михайлівській в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.09.2009 року становить 80 068,00 гривні, та 2 000,00 євро, що згідно курсу НБУ станом на 28.09.2009 року становить 23 490,00 гривень, на загальну суму 103 558,00 гривні.
При цьому ОСОБА_15 , не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання та повертати ОСОБА_22 вказані суми грошових коштів, з метою подальшого обману потерпілого, власноручно заповнила бланк розписки від 17.09.2009 року щодо отримання від ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 3 000,00 доларів США та 2 000 євро, та бланк розписки від 18.09.2009 року щодо отримання від ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 10 000,00 доларів США.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по розпискам від 17.09.2009 року, 18.09.2009 року та усним договорам з ОСОБА_22 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_22 , використала на власні потреби, чим завдала останньому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 23 000,00 доларів США та 4 000,00 євро, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 231 092,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 приблизно 5 червня 2009 року, приблизно о 19.00 годині, знаходячись біля ресторану швидкого харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на Севастопольській площі, 1 в м. Києві, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_23 , повідомивши останньому неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання високих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, усно уклала договір грошової позики і на підставі цього ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_23 грошові кошти в сумі 21 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.06.2009 року становить 159 852,00 гривні, таким чином повторно заволодівши майном ОСОБА_23 на суму 159 852,00 гривні.
В подальшому ОСОБА_15 , не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання та повертати ОСОБА_23 вказану суму грошей, з метою подальшого обману потерпілого, власноручно написала розписку від 13.11.2009 року щодо отримання від ОСОБА_23 грошових коштів в сумі 21 000,00 доларів США.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по розписці від 13.11.2009 року та усному договору з ОСОБА_23 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_23 , використала на власні потреби, чим завдала останньому матеріальної шкоди у великих розмірах на суму 21 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 159 852,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 на початку жовтня 2009 року, в невстановлений час, знаходячись в м. Києві, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_17 , в телефонній розмові повідомивши останньому неправдиві відомості щодо необхідності лікування своєї дитини, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, усно уклала договір грошової позики і на підставі цього 4 жовтня 2009 року в нічний час через провідника потягу № 90 «Москва-Київ» ОСОБА_15 , знаходячись на території Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, отримала від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 02.10.2009 року становить 80 090,00 гривень, таким чином повторно заволодівши майном ОСОБА_17 на суму 80 090,00 гривень.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по усному договору з ОСОБА_17 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_17 , використала на власні потреби, чим завдала останньому матеріальної шкоди у великих розмірах на суму 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 80 090,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Підсудна ОСОБА_15 свою вину в інкримінованих злочинах не визнала та пояснила, що працювала приватним підприємцем, займалась торгівельною діяльністю, торгівлею дитячих товарів. По інкримінованому епізоду щодо шахрайських дій відносно ОСОБА_27 повідомила, що 14.02.2008 року ОСОБА_16 надавав їй кошти в сумі 100 тис. грн. під 8 відсотків на ОСОБА_28 , про що була укладена розписка та договір позики. 23.04.2009 року на суму 14 тис. дол. з ним також був укладений договір позики та розписка, а також 25.09.2009 року ОСОБА_27 надав їй кошти в сумі 13 тис. дол. на ОСОБА_28 під відсотки. Дані кошти вона повертала ОСОБА_27 , а саме: 100 тис. грн. через послугу «Приватмані» банку ПрибатБанк, потім вона особисто передавала відсотки ОСОБА_27 на вул. Малишка, 2 та на ОСОБА_28 . На даний час вона не повернула ОСОБА_27 14 тис. дол. Дату повернення коштів ОСОБА_27 вони не обговорювали.
По інкримінованого епізоду щодо шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_29 , ОСОБА_30 повідомила, що в березні 2009 року, вона, ОСОБА_30 , скористалась пропозицією ОСОБА_29 щодо позики їй грошей та отримала від неї кошти в сумі 48 тис. дол. під 2 відсотки за адресою пр-т Перемоги, 85, а в кінці квітня 2009 року ОСОБА_29 надала їй кошти в сумі 36 тис. дол. за адресою вул. Малишка,2. В травні 2009 року вона повернула ОСОБА_29 кошти в сумі 45 тис. дол. за адресою Малишка, 2, у липні 2009 вона повернула їй 20 тис. дол. за адресою АДРЕСА_6 , а також вона повернула 28 тис. дол. за адресою ОСОБА_31 . ОСОБА_29 запропонувала вкласти свої кошти в товар ОСОБА_15 , оскільки вона також займалась підприємницькою діяльністю.
По інкримінованому епізоду щодо шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_32 зазначила, що позичені у ОСОБА_33 кошти вона повертала через ОСОБА_25 , який їх познайомив. Згодом під тиском нею було написано розписку на суму 140 тис. доларів. Стосунки з ОСОБА_34 були довірливі, ділові, угоду про співпрацю не укладали. Документів, які б підтверджували закупки на всі суми, вона- ОСОБА_30 надати не може, оскільки ОСОБА_35 їх утилізувала. Цивільний позов вона не визнає.
По інкримінованому епізоду щодо шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_36 , то знайома з ОСОБА_37 давно, оскільки проживали в одному місті Жмеринка. До 02.08.2009 року вона повернула ОСОБА_38 кошти у сумі 137 тис. дол.., які він давав їй під відсотки. З заявленим цивільним позовом вона не погоджується.
По інкримінованому епізоду щодо шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_39 повідомила, що в той час вона орендувала приміщення за адресою АДРЕСА_7 . 17.09.2009 року ОСОБА_40 позичив їй кошти в сумі 3 тис. дол. та 2 тис. євро, а 18.09.2009 була складена розписка на суму 10 тис. дол., а також на суму 3 тис. дол. та 2 тис. євро. 03.10.2009 року вона повернула ОСОБА_41 10 тис. дол., а також 2 тис. дол., які були відсотками за користування коштами. Також зазначила, що 27.09.2009 року була порушена кримінальна справа Солом`янським РУ ГУ МВС України м. Києві №0917076 за ст. ч.3 ст. 185 КК України, оскільки на той час ОСОБА_40 заволодів всім її товаром, який знаходився в офісі, тому вважає, що на даний час вона з ним повністю розрахувалась і заборгованості не має.
З потерпілим ОСОБА_42 вона знайома через потерпілу ОСОБА_29 , оскільки він її зять. Мазур давав кошти ОСОБА_29 під відсоток, які вона вкладала в бізнес Забаштанської. Зазначила, що потерпілий ОСОБА_43 надав їй кошти в сумі 20 тис. дол.. на прохання своєї тещі ОСОБА_29 під 10 відсотків. Потім на прохання ОСОБА_29 , яка була на той час за межами Києва, вона віддала кошти ОСОБА_44 . В кінці червня 2009 року вона повернула 7500 дол.., 3 тис. дол.., 4500 дол.., 2900 дол.., 4300 дол.. та 6500 тис. дол.. - всі ці суми вона повернула ОСОБА_29 , а особисто від ОСОБА_45 ніяких коштів не отримувала.
По інкримінованому епізоду щодо шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_46 повідомила, що 04.10.2009 ОСОБА_47 надав їй кошти в сумі 10 тис. дол. в борг, які вона не повернула. У ОСОБА_46 брала кошти в борг під відсотки на лікування дитини, яке на даний час триває. На даний час вона визнає, що винна йому 10 тис. доларів. Заявлений цивільний позов визнає.
Забаштанська вважає, що всі потерпілі знали, куди вкладаються кошти, оскільки вони співпрацювали разом. Кошти, які надавались під відсотки, були зафіксовані в розписках, за бажанням потерпілих. Всі кошти були вкладені в різний товар, а не лише в коляски. Товар завжди купувався на всю суму. Коли постало питання про повернення коштів потерпілим, в той період ОСОБА_29 , ОСОБА_43 та ОСОБА_35 заволоділи всім її майном, яке знаходилось на складах, тому вона подала заяву до міліції і проти них була порушена кримінальна справа. ОСОБА_29 та ОСОБА_35 бачили, що склади знаходяться на ОСОБА_48 , оскільки вони разом заволоділи майном, яке там знаходилось. Грошові кошти у потерпілих вона позичала спочатку на 2 тижні, а потім терміни не обговорювались.
Незважаючи на невизнання вини підсудною Забаштанською, її винуватість підтверджується зібраними по справі доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що на початку 2008 року його із підсудною познайомив спільний знайомий ОСОБА_49 , який казав, що ОСОБА_30 займається бізнесом та шукає інвесторів на вигідних умовах та може організувати з нею зустріч. Тоді він зустрівся із ОСОБА_15 в районі «Дитячого світу». Вона сказала, що має тут торгову точку та планує розширення торгівлі, запропонувавши йому проінвестувати під 8 відсотків в місяць, запевнивши у своїй порядності. 14.02.2008 року він передав ОСОБА_50 100 тисяч гривень, що підтверджується договором позики та розпискою, в якій ОСОБА_30 зобов`язується виплачувати 8 відсотків в місяць від 100 тисяч гривень та в разі розірвання домовленостей, вона зобов`язується повернути протягом місяця 100 тисяч гривень. Умови розірвання договору були оговорені в усному порядку. Перші 2-3 місяці ОСОБА_30 виплачувала відсотки, чим запевнила, що бізнес працює та викликала до себе довіру. Приблизно в квітні 2008 року він передав Забаштанській 50 тисяч гривень та договір позики не укладав, оскільки довіряв їй, хоча в розмові вони домовлялись, що перепишуть договір та розписку на загальну суму в 150 тисяч гривень. Спершу у нього до Забаштанської претензій не було, проте через деякий час почались затримки у виплаті відсотків та недоплаті. Він намагався з`ясувати причини невиплат, пропонував зустрітись, проте ОСОБА_30 , посилаючись на зайнятість, не могла приділити час. В решті, додзвонившись до ОСОБА_15 , він повідомив їй про розірвання між ними ділових стосунків та попросив повернути позичені нею 150 тисяч гривень, на що вона відповіла, що в неї виникли проблеми особистого характеру, проте з бізнесом все в порядку, але партнери по бізнесу не повністю розрахувались і їй не вистачає коштів, оскільки позичені ним 150 тисяч гривень вкладені в товар. Забаштанська сказала, що з продажу цього товару, вона зможе повернути позичені 150 тисяч грн.. з відсотками та суму, яку він їй ще дасть з відсотками, на що їй потрібно буде 2-3 тижні. Так вона вмовила дати їй ще 14 тисяч доларів, хоча вона хотіла більше. Він передав ОСОБА_50 14 тисяч доларів, згідно договору позики та розписки від 23.04.2009 року. В кінці місяця він почав дзвонити ОСОБА_50 на предмет повернення коштів, в результаті чого вона повернула більше 50 тисяч гривень, а ще через 3 дні 15 тисяч гривень, тобто 50 тисяч грн. з відсотками. Проте вона повинна була повернути всю суму, тобто 100 тис. грн. та 14 тис. доларів. Але вона пояснила, що повернути зараз їх не може оскільки з нею не розрахували та грошей в неї немає. Продовжуючи телефонувати ОСОБА_50 з метою повернення коштів, він отримував відповідь, що грошей немає, що в неї проблеми з дитиною. Продовжуючи вірити ОСОБА_50 , він запропонував допомогу в реалізації товару, в переговорах з партнерами, проте ОСОБА_30 відмовилась. Коли він вкотре подзвонив ОСОБА_50 , в кінці вересня 2009 року, вона сказала, що всі гроші вкладені в товар, який стоїть на митниці, і якщо його не розмитнити, то весь товар пропаде. При цьому вона попросила ще гроші та обіцяла повернути з відсотками. Він вирішив, що якщо вона не забере зараз товар, то він не зможе забрати гроші та, згідно договору та розписки від 25.09.2009 року передав їй ще 13 тисяч доларів на два тижні. Коли прийшов час віддавати гроші, ОСОБА_30 перестала виходити на зв`язок. У листопаді йому зателефонувала ОСОБА_51 та запитувала про ОСОБА_52 . З`ясувалось, що з проблемою повернення ОСОБА_15 коштів стикнувся не він один. Так він зрозумів, що ОСОБА_30 , увійшовши до нього в довіру, заволоділа його коштами. Строки повернення грошей обумовлювались в розписці. Йому було відомо, який бізнес у Забаштанської, проте документів ніяких з цього приводу він не бачив. Даючи Забаштанській таку суму, він намагався заробити грошей. Він не звертався до суду в разі затримки виплати ОСОБА_15 грошей, оскільки вона запевняла, що буде виплачувати частинами. Подаючи заяву в міліцію, йому було відомо про інших потерпілих від дій ОСОБА_15 . Він вважає, що ОСОБА_30 скористалась його довірою і вчиняла шахрайські дії. Спільного бізнесу з ОСОБА_15 у нього не було. Забаштанська повертала йому гроші різними сумами, частинами. З 2008 р. по 2009 р. Забаштанська повернула йому 50 тис. грн. з кредиту, а відсотки не повністю. Він не знав, що договір займу на суму 100 тис. грн. потрібно посвідчувати у нотаріуса. ОСОБА_27 підтвердив свої підписи та підписи ОСОБА_15 на договорах та розписках. Цивільний позов на суму 311 888 грн. він підтримав в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_15 познайомилась у вересні 2008 р. При знайомстві ОСОБА_30 розповіла, що займається продажем дитячих колясок та запропонувала спільно вести бізнес. В ОСОБА_53 показала свій магазин на АДРЕСА_8 , проте просила нічого не розповідати продавцям. Про бізнес ОСОБА_15 їй було відомо лише з її слів, обсягу товару та документів ніяких вона не бачила. З вигляду ОСОБА_30 була діловою жінкою, в якої завжди були гроші. Вони підтримували дружні стосунки і ОСОБА_30 увійшла до неї в довіру.
03 жовтня 2008 року ОСОБА_30 сказала, що їй потрібні гроші в сумі 42 тисячі доларів на закупку колясок. Оскільки у неї- ОСОБА_29 було 46 тисяч доларів з продажу квартири, то вона дала їх Забаштанській без розписки. Зі слів ОСОБА_15 , ці гроші вона мала відправити через банк в Польщу. Термін повернення коштів вони не обговорювали. Вона вважала, що вкладала гроші в коляски, оскільки раніше так домовлялась з ОСОБА_15 , що будуть працювати 50 на 50. Забаштанська розповідала, що коляски лежать в гаражах, а декілька партій вона відправила в інші міста для продажу та сказала, що вони будуть разом працювати.
29.10.2008 року ОСОБА_30 знову попросила грошей на закупку колясок та вдома у ОСОБА_29 по АДРЕСА_3 вона передала Забаштанській 38 тисяч доларів. Їй було відомо, що коляски приходили із Москви та вони готувались до їх виставки.
11.06.2009 року, коли чоловік ОСОБА_15 перебував в місцях позбавлення волі, ОСОБА_30 попросила у неї 1100 доларів, щоб з ним зустрітись. Вона дала Забаштанській гроші, не обговорюючи терміну їх повернення.
03.07.2009 року вона передала ОСОБА_50 на її прохання на Центральному залізничному вокзалі в м.Києві 1 тис.дол. та 5 тисяч доларів.
Забаштанська постійно говорила, що вони будуть працювати разом, але вона її обманювала. Гроші вона ОСОБА_50 давала, оскільки повністю їй довіряла. Договір про укладення спільного бізнесу вона з ОСОБА_15 не укладала. Цивільний позов в сумі 487 207 грн. вона підтримала.
Вона також підтверджує показання потерпілого ОСОБА_45 про те, що вона дійсно розповідала ОСОБА_44 про бізнес з колясками, але якого не було, оскільки ОСОБА_54 жодного разу не надавала їй кошти як прибуток від бізнесу. Згодом вона зрозуміла, що бізнес із ОСОБА_15 був лише на папері, яка зловживала її довірою.
Потерпілий ОСОБА_18 , у судовому засіданні пояснив, що його знайомі ОСОБА_17 та ОСОБА_25 на початку 2009 р. познайомили його із ОСОБА_15 , характизували її позитивно та повідомили, що вона займається бізнесом, торгуючи дитячими товарами. Між ними склалися дружні і довірливі стосунки. В квітні місяці 2009 р. на прохання ОСОБА_15 він дав їй в борг 1 тис.дол., які вона вчасно повернула із 100 дол. доплати. На її прохання він продовжував давати їй невеликі суми грошей від 1000 до 8.000 доларів США, які вона повертала в обумовлений строк з відсотками, викликавши до себе довіру.
В травні місяці 2009 р. Забаштанська попросила у нього велику суму коштів на коляски з Москви, пояснивши, що зможе їх продати з великою націнкою. Довіряючи ОСОБА_15 , він став вкладати грошові кошти в закупку великих партій товару та передавав їй частинами грошові кошти. Так, 20.05.2009 р. в присутності ОСОБА_25 він передав ОСОБА_15 - 15.000 доларів США, 21.05.2009р. - 5.000 доларів США, 23.05.2009р. - 10.000 доларів США. Після цього при зустрічах ОСОБА_30 розповідала, що продаж колясок йде повільно, але все налагодиться, як пройде літо. Пообіцяла повернути кошти в вересні місяці. На той час він довіряв ОСОБА_50 повністю і не мав наміру перевіряти її слова. Одночасно в розмовах ОСОБА_30 намагалась позичити в нього чи в його знайомих ще 100-180 тис. дол. на коляски, які мали привезти з ОСОБА_55 . Забаштанська показувала власні розрахунки про хід товару. Наприкінці серпня Забаштанська запропонувала йому, що при умові позики на суму 180 тис. дол., до яких вона зараховувала раніше надані ним, ОСОБА_34 , їй кошти, але нею ще не повернуті, він, ОСОБА_56 , протягом декількох тижнів зможе отримати прибуток в розмірі 72 тис. дол., але він запевнив ОСОБА_52 , що ні у нього, ні у його знайомих такої суми коштів не має. Враховуючи довготривалі вмовляння ОСОБА_15 , довірительні, дружні стосунки, обіцянки отримання легкого та великого прибутку та нарешті надати власноручно написану розписку, переконали його надати Забаштанській додаткові кошти, не наполягаючи на поверненні попередньо позичених.
Так, зустрівшись 28.08.2009р. в кафе «Грузинський дім» в м. Києві, протягом декількох годин, ОСОБА_30 повторювала всі свої розрахунки та пообіцяла, що з урахуванням наданих ним коштів та тих, які він ще може позичити, його прибуток через місяць мав би бути мінімум 55 тис. дол. Переконання Забаштанської та створена нею уява про те, що можна легко заробити гроші та пам`ятаючи, що вона вчасно повертала гроші, спонукали його, знову довіритись їй. Тому він пообіцяв зібрати ще певну суму коштів. За підрахунками Забаштанської, кінцева сума коштів, яку вона мала йому повернути становила 140 тис. дол.., до неї вона включила позичені нею кошти та обіцяний прибуток. На цю суму вона особисто написала розписку на тій же зустрічі. Вони визначили дату повернення коштів - 08.11.2009 р. При цьому вона хотіла укласти договір позики на суму 140 тис. дол. і вони його підписали. В кінці зустрічі в цей день він передав Забаштанській 16 тис. дол. і того ж дня ввечері передав їй ще 10 тис. дол.
Крім того, цього ж дня, 28.08.2009 року, він передав ОСОБА_15 ще 20.000 доларів США, які він також взяв у борг у своїх знайомих.
Наступного дня, 29.08.2009р., о 17 год., біля супермаркету «Метро», по Великій Кільцевій вулиці він знову передав ОСОБА_15 . 7.000 євро, яка в свою чергу повідомила, що має намір відкрити власний офіс із залою та складом.
Після цього, 01.09.2009 р. ОСОБА_30 показала йому свій новий офіс в районі Севастопольської площі і впевнено завірила, що протягом наступних декількох тижнів поверне всі кошти, оскільки вже перерахувала їх поляку і на днях поїде забирати коляски. Від будь-якої допомоги ОСОБА_30 відмовилась, коментуючи, що її бізнес це комерційна таємниця. З середини вересня 2009 р. Забаштанська почала нервово телефонувати та надсилати повідомлення з проханням терміново знайти ще кошти, начебто на розмитнення товару, який стояв на кордоні з Польщею, пояснюючи, що всі наявні кошти вона перерахувала на закупівлю товару, і якщо не знайти кошти на розмитнення, то вся операція зірветься. Сприймаючи слова ОСОБА_15 за правду, він позичив у знайомого 4 тис. дол. на тиждень та 09.09.2009 р. опівдні передав їх ОСОБА_50 в її офісі, які вона повернула йому через деякий час.
19.09.2009р. він додатково передав ОСОБА_15 ще 2.000 доларів США за місцем свого проживання, біля будинку АДРЕСА_9 , а 28.09.2009р. на її прохання надати в борг 15.000 доларів США, передав їй лише 1.400 та 2.600 доларів США. Вона сказала, що цих коштів їй тепер вистачить та попросила не турбувати по телефону, і що вона терміново виїжджає на прикордонну митницю за товаром. Після цього, 04.10.2009 р. він зустрівся із ОСОБА_15 і вона розповідала йому історію про митницю, про відсутність коштів. Забаштанська пообіцяла йому, що до 08.11.2009 р. поверне кошти, і розписалась у його блокноті, в якому підбила підсумки їх фінансових стосунків. В його блокноті вона розписалась, що отримала від нього 72 тис. дол.., та 55 тис. дол. обіцяного прибутку. Надалі ОСОБА_30 на дзвінки не відповідала, писала смс повідомлення, що гроші віддасть, а якщо підіймала слухавку, то говорила дуже коротко.
Згодом йому зателефонував чоловік і запитав про стосунки з ОСОБА_15 , на що він- ОСОБА_56 повідомив, що ОСОБА_30 винна йому гроші. Чоловік запитав, чи є у нього бажання повернути собі кошти і повідомив про зустріч. 18.03.2010 р. приїхавши на зустріч в кафе, де були два невідомих чоловіка, які розповіли про те, що вони будуть допомагати ОСОБА_50 в бізнесі, але спочатку вона повинна була повернути кошти йому- ОСОБА_57 та ОСОБА_58 . Згодом приїхало ще двоє невідомих чоловіка, які також пообіцяли повернути кошти. Попросили показати блокнот, в якому були особисті записи Забаштанської, розписки та договір. Запропонували написати розписку про те, що він жодних матеріальних претензій до ОСОБА_15 не має. Вони показали пакет з грошима і попросили, щоб він написав розписку про отримання всіх коштів та він написав таку розписку. Після цього в нього забрали блокнот, розписку, договір і заарештували в цій компанії за примушування до виконання цивільних зобов`язань та викрадення людини. То були працівники УБОЗ. Його заарештували та помістили в Київський слідчий ізолятор №13 м. Києва. Вийшовши із СІЗО, він написав заяву в міліцію на Забаштанську, щодо шахрайських дій відносно нього. Справа відносно нього була закрита в 2013 р.
Документи стосовно бізнесу і руху грошей ОСОБА_30 не показувала, вона показувала лише паспорт, свідоцтво про реєстрацію ФОП, магазин, офіс на Севастопольській площі, але в грудні він уже був пустий, а також вона говорила про склад, який він не бачив. Забаштанська просила його не повідомляти ОСОБА_58 про їх фінансові стосунки, оскільки той може образитись. Коли ОСОБА_30 повернула 4 тис. дол., він попросив її розписатись у себе в блокноті та також сам в ньому розписався. Коли він почав сам фіксувати в блокноті фінансові стосунки з Забаштанською, від неї заперечень не було. Забаштанська сама пропонувала розписки, оскільки на той момент вона не повернула йому близько 30 тис. дол.. Забаштанській він надавав 5 тис. дол.. і 10 тис. дол. без розписок, оскільки були довірительні стосунки. Розписку ОСОБА_30 написала 28.08.2009 р. в кафе «Грузинський дім» по вул. Курській в м. Києві щоб переконати, що вона поверне всю суму позичених коштів. Він не передавав Забаштанській 140 тис. дол., таку суму нарахувала вона, коли писала розписку.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 підтримав цивільний позов про стягнення з ОСОБА_15 невідшкодованої йому матеріальної шкоди у розмірі 564.100 грн.
Оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_25 , який пояснив, що на початку 2009 року через свого знайомого ОСОБА_17 він познайомився із ОСОБА_15 , яка розповіла, що займається реалізацією дитячих візків в Україні, і між ними встановилися дружні та довірливі відносини, а через деякий час він познайомив з нею свою дружину ОСОБА_59 та знайомого ОСОБА_18 , і ОСОБА_15 почала брати у них в борг грошові кошти, які своєчасно повертала, і не викликала до себе недовіри.
В середині травня 2009р. ОСОБА_15 запропонувала йому співпрацювати з нею в бізнесі по продажу дитячих візків. Він, погодившись на пропозицію останньої, 26.05.2009р. разом зі своєю дружиною ОСОБА_59 передали ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 13.000 доларів США, при цьому вони не взяли у неї розписки про отримання вказаної суми грошей, оскільки довіряли їй.
Через деякий час ОСОБА_30 знову поросила у них грошові кошти на закупівлю товару у Польщі. Приблизно 03.06.2009р. вони з дружиною передали їй особисто 15.000 доларів США. На початку червня 2009р., на прохання ОСОБА_15 вони знову передали їй грошові кошти в сумі 20.000 доларів США.
Після чого, 18.06.2009р. на прохання ОСОБА_15 вони передали їй на поставку іншої партії дитячих колясок грошові кошти в сумі 15.000 доларів США, а пізніше для цієї ж мети - 20.000 доларів США, після чого, 02.08.2009р. вони з дружиною знову передали їй - 25.000 доларів США, а через деякий час ОСОБА_15 повернула їм лише грошові кошти в сумі 73.000 доларів США. Таким чином невідшкодована сума становить 345.250 грн.
Аналогічними показаннями допитаної на досудовому слідстві та оголошеними у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_26 (том 2, а.с. 22-30)
Потерпілий ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що з підсудною Забаштанською його познайомив ОСОБА_56 в кінці серпня 2009 року і у них склалися довірливі стосунки. Після знайомства, ОСОБА_30 запропонувала вкласти гроші в її власний бізнес і пообіцяла повернути гроші з відсотками. 17.09.2009р. по вул. Антонова, 5 в м. Києві він у своєму автомобілі передав Забаштанській 3 тис. дол. та 2 тис. євро. Забаштанська пообіцяла повернути 20 відсотків річних протягом 14 днів. 18.09.2009 року в телефонній розмові ОСОБА_30 повідомила, що їй потрібно ще 10 тис. дол. для розмитнення дитячих колясок, на що він погодився. В момент передачі коштів вона написала йому дві розписки про отримання цих коштів. За розпискою вона зобов`язувалась повернути кошти протягом двох тижнів. 22.09.2012 року він зателефонував ОСОБА_50 , але вона не відповідала. Наступного дня ОСОБА_30 зателефонувала і попросила ще 10 тис. дол. для розмитнення товарів на кордоні з Польщею. 28.09.2009 р. в районі Михайлівської площі в м. Києві в своєму автомобілі він передав Забаштанській ще 10 тис. дол. і 2 тис. євро, без розписок. Документів на бізнес ОСОБА_15 він не бачив. Він давав кошти ОСОБА_50 , оскільки довіряв їй, що в неї успішний бізнес. Ні ОСОБА_30 , ні її батько грошей не повернули. В рахунок часткового погашення боргу він забрав у Забаштанської з магазину дитячі візочки на суму 4000 дол. Тому з врахуванням цього цивільний позов на загальну суму 201 092 грн. він підтримує в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_23 пояснив, що з ОСОБА_15 його познайомила теща ОСОБА_29 за 2-3 місяці до того, як вона взяла у нього гроші. Стосунки зі ОСОБА_60 у нього були довірительні, оскільки вона повинна була бути хресною його дитини. ОСОБА_29 проживала окремо від його сім`ї. В 2009 році до нього зателефонувала ОСОБА_29 та пропросила надати кошити Забаштанській в сумі 20 тис. дол. Забаштанська йому розповідала, що гроші потрібні для вирішення проблем, які виникли на митниці. При зустрічі на Оболоні він надав кошти ОСОБА_29 та ОСОБА_50 , оскільки вони займались продажем колясок. Гроші він віддав ОСОБА_29 , а ОСОБА_30 взяла їх у неї. Забаштанська повинна була віддати гроші через тиждень. Розписку про передачу котів вона не писала, оскільки були довірительні стосунки. Забаштанська за користування грошима пообіцяла передати йому 1 тис. дол. Через тиждень він приїхав до ОСОБА_15 додому за адресою: АДРЕСА_10 , та вона віддала йому грошів сумі 21 тис. дол. Згодом через декілька днів ОСОБА_61 зателефонувала йому та попросила ще кошти. Так, 05.06.2009 р. він надав Забаштанській 21 тис. дол.., оскільки вона знову повідомила, що у неї були проблеми з митницею. Розписку він з неї не брав, оскільки він їй довіряв, та вона вже брала у нього гроші, які повернула. Надаючи кошти ОСОБА_50 у нього не було цілі на ній нажитись. Забаштанська повідомила йому, що поверне гроші через тиждень. Коли до нього звернулася ОСОБА_30 вдруге за коштами, то ОСОБА_29 до нього не телефонувала та не просила надати кошти. Згодом ОСОБА_30 пропала зі зв`язку та постійно змінювала номери телефону. Розписку від 13.11.2009 р. Забаштанська написала добровільно у нього вдома, коли приїхала разом із ОСОБА_35 та ОСОБА_29 . Гарантією того, що вона поверне йому гроші, ОСОБА_30 показувала генеральну довіреність на квартиру, яку повинна була продати. На даний час ОСОБА_30 гроші йому не повернула, та цивільний позов він підтримує в повному обсязі 159 852 грн. У зв`язку із хвилюванням за гроші його стан здоров`я погіршився та зараз у нього 2 група інвалідності. Він вважає, що ОСОБА_30 заволоділа його коштами шляхом обману, через довіру.
Потерпілий ОСОБА_17 пояснив, що підсудну ОСОБА_52 знає зі шкільних років. В 2009 році він познайомив її із ОСОБА_62 та ОСОБА_34 . Чи мали вони після знайомства фінансові стосунки, йому не відомо. У 2008 році, проживаючи в Москві, на прохання батька ОСОБА_15 , він цікавився колясками різних марок. В кінці 2008 року ОСОБА_30 передала йому список товару, який він закупив та передав їй. Протягом певного часу ОСОБА_30 за товар не розрахувалась. У вересні йому зателефонував батько ОСОБА_15 та сказав, що в неї тяжко хвора дитина та їй потрібні гроші і ОСОБА_47 передав їй 10 тис. доларів на лікування дитини. Проте чи платила вона за лікування, йому не відомо, документів він ніяких не бачив. Гроші йому вона не повернула. З жовтня 2009 по вересень 2010 року вона всіляко уникала з ним спілкування та ухилялась від зустрічей. В липні 2013 року ОСОБА_30 повернула йому лише 800 грн. Він підтримує цивільний позов і просить стягнути із Забаштанської решту суми 79 850 грн.
Оголошеними та перевіреними показаннями свідка ОСОБА_63 , який пояснив, що приблизно весною-літом 2009 року його сестра ОСОБА_64 та її чоловік ОСОБА_65 познайомили його із ОСОБА_15 . ОСОБА_66 збиралась працювати з ОСОБА_67 в сфері купівлі-продажу дитячих товарів. Зі слів ОСОБА_68 він зрозумів, що вона привозить на територію України з Польщі та Росії дитячі коляски великими оптовими партіями і в Україні їх продає в своєму магазині, розташованому на території дитячого ринку біля станції метро Дарниця та буде продавати через інтернет-магазин. Також ОСОБА_69 пояснила, що він та ОСОБА_66 мають зареєструватись як фізичні особи-підприємці з оплатою єдиного податку, оскільки обороти в неї будуть великі і, щоб залишити можливість платити єдиний податок, частина товару буде проходити по документах від ОСОБА_70 та від нього. Вони з ОСОБА_71 на це погодились. Йому ОСОБА_69 запропонувала бути системним адміністратором інтернет-магазину, на що він погодився. Однак ціни та товар ОСОБА_69 йому так і не повідомила за весь період роботи. Через його приватне підприємство ніякий товар не проходив, на рахунок гроші не поступали. Наскільки він зрозумів, діяльність ніяка взагалі не велась. Інтернет магазин був відкритий, але ніякого товару для забезпечення його роботи не було. Приблизно в серпні 2009 року ОСОБА_69 взагалі перестала виходити на зв`язок, спілкуватись з ним. В подальшому він дізнався, що ОСОБА_25 та ОСОБА_26 вклали багато грошей ніби-то в закупку товару в Росії та Польщі, однак ОСОБА_15 товару ніякого не привезла і гроші не повернула. Таким чином, як фізична особа-підприємець він не працював. Заробітну плату від ОСОБА_68 не отримував. Робота магазину так і не стала приносити прибуток за час його роботи.
Оголошеними та перевіреними показаннями свідка ОСОБА_72 , яка пояснила, що з ОСОБА_15 вона знайома багато років, оскільки вони родом з м. Жмеринка. Приблизно в середині липня 2009 року в денний час на пропозицію ОСОБА_15 вона зустрілась з нею в кафе «Шагрила», що по вул. Ярославській, 2 в м. Києві. В розмові ОСОБА_69 повідомила, що зараз вона збирає гроші на закупівлю великої партії дитячих колясок польського виробництва в Польщі і їй не вистачає грошей. ОСОБА_69 запропонувала їй вкласти гроші в закупку товару, при цьому вона повідомила, що давно займається бізнесом в сфері купівлі-продажу дитячих товарів, що бізнес в неї успішний, приносить великий прибуток, запевнила її, що в Польщу за товаром вона їздить сама, офіційно, що бізнес в неї легальний. Також ОСОБА_69 відвезла її до магазину, розташованого на дитячому ринку біля станції метро Дарниця в м. Києві, та ще в дорозі повідомила, що це її власний магазин, успішний та прибутковий, що торгує вона саме якісним та дорогим товаром провідних іноземних виробників дитячого товару, що в неї працюють 4 продавців, які ледь встигають обслуговувати покупців, бо її товар дуже користується попитом. По приїзді на ринок ОСОБА_69 завела її до одного з магазинів, в якому вона дійсно побачила великий асортимент якісного та дорогого товару, в магазині дійсно працювало 4 людей. В спілкуванні з ними ОСОБА_69 поводилась як начальник, запитувала як справи, що встигли продати і такі подібні питання, тобто всі її попередні слова не викликали ніяких сумнівів. Так, приблизно 15.07.2012 року в вечірній час вона знову зустрілась із ОСОБА_15 в кафе «Шагрила», що по вул. Ярославській, 2 в м. Києві, та передала останній 2 000 доларів США, які напередодні позичила у своєї рідної сестри. При передачі грошей ОСОБА_15 запевнила її, що гроші поверне через 2-3 дні. Розписок ОСОБА_69 не писала, а вона і не наполягала на цьому, бо в той час довіряла ОСОБА_73 і не мала ніяких сумнівів щодо її порядності та чесності. Через 3 дні ОСОБА_69 на контакт не вийшла, але через якийсь час ОСОБА_69 сама зв`язалась з нею та запевнила, що гроші скоро поверне, що в неї виникли непередбачені проблеми на митниці з товаром, в який вкладені її гроші, але вона вирішує питання. ОСОБА_69 стала просити в неї ще позичити гроші, які їй необхідні на розмитнення товару, але в неї ( ОСОБА_74 ) не було власних вільний грошових коштів…Після цієї розмови ОСОБА_69 ніяких документів не показала і стала переховувалась від неї… В кінці 2009 року вона стала шукати ОСОБА_15 , щоб все ж таки отримати позичені їй гроші. В пошуках ОСОБА_68 вона приїхала до магазину, розташованого на дитячому ринку, де їй повідомили, що ОСОБА_69 насправді не власник магазину, а була співорендатором, що її бізнес та її товар не приносив прибутку і наразі магазин працює без участі ОСОБА_15 . Ще згодом вона дізналась, що ОСОБА_69 винна гроші багатьом людям, які також вкладали гроші в закупки товару в Польщі та в Москві. Спілкуючись з іншими потерпілими, вони з`ясували, що насправді ОСОБА_69 не займалась підприємницькою діяльністю у сфері купівлі-продажу дитячих колясок, а лише вдавала видимість роботи та отримання прибутків. В травні 2010 року з нею зв`язався батько ОСОБА_15 ОСОБА_75 , який вибачився за ОСОБА_76 , та повернув її борг - 2 000 доларів США.
Оголошеними та перевіреними показаннями свідка ОСОБА_77 , яка пояснила, що з ОСОБА_15 вона познайомилась в серпні 2009 року через свого знайомого ОСОБА_78 та ОСОБА_79 . Зі слів ОСОБА_33 та ОСОБА_80 їй було відомо, що ОСОБА_69 ( ОСОБА_30 ) займається підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі дитячими товарами. 26 серпня 2009 року на пропозицію ОСОБА_18 вона приїхала до кафе «Грузинський дім», по вул. Курській в м. Києві, де також була присутня ОСОБА_30 , яка запропонувала їй працювати в її інтернет-магазині реалізатором дитячих колясок, на що вона погодилась. Крім цього, від ОСОБА_33 їй було відомо, що він вкладав гроші в бізнес ОСОБА_68 і він хотів бути обізнаним щодо реальних обставин роботи ОСОБА_68 , поставки-продажу товару, доходів, тощо.
На початку вересня ОСОБА_69 стала розповідати ОСОБА_22 , ОСОБА_18 та в розмовах по мобільному іншим людям, що вона планує замовити та привезти нову партію дитячих колясок з Польщі. З її розмов було зрозуміло, що це вже не перша партія, що раніше ОСОБА_69 вже привозила коляски з Польщі, що вона є постійним замовником, в неї є договори з польськими фірмами виробниками дитячих колясок. Мова йшла про велику партію товару і ОСОБА_69 збирала на неї гроші. Її- ОСОБА_81 тоді здивувало, чому в офісі немає в наявності польських колясок, але ОСОБА_69 повідомила, що всі польські коляски реалізовані раніше. На пропозицію ОСОБА_68 вкласти гроші в закупку дитячих колясок в Польщі, ОСОБА_82 погодився надати ОСОБА_73 гроші та в її присутності передав їй 17 вересня 2009 року, в денний час, в своєму автомобілі біля офісу ОСОБА_68 грошові кошти в сумі 3 000,00 доларів США та 2 000,00 євро; 18 вересня 2009 року, в денний час, також в автомобілі біля офісу - гроші в сумі 10 000,00 доларів США. Також їй відомо від ОСОБА_22 , що 28 вересня 2009 року, він передав ОСОБА_15 гроші в сумі 10 000,00 доларів США та 2 000,00 євро. В середині жовтня 2009 року ОСОБА_69 мала повернути ОСОБА_22 гроші із відсотками, але вона цього не зробила, а стала розповідати, що товар стоїть на митниці, що виникли проблеми з розмитненням, збирала в людей гроші на розмитнення, про це вона чула в розмовах ОСОБА_68 по мобільному телефону. Ще в цей час до офісу стали звертатись клієнти, які надавали ОСОБА_73 як передплату гроші за дитячі коляски, але колясок вона їм не поставила. Вона перевіряла, що в клієнтів є підтвердження сплати ними ОСОБА_15 передплати за товар та це питання узгоджувала з ОСОБА_15 по телефону. В розмовах по телефону ОСОБА_69 казала, що знаходиться за межами міста Києва, то в Жмеринці, то тільки що повернулась з Польщі, то ще десь. Насправді, від інших людей їй було відомо, що в ті ж дні їм вдавалось розмовляти з ОСОБА_67 по її домашньому міському телефону або її бачили по пр. Перемоги в м. Києві, де ОСОБА_69 жила. Таким чином, було зрозуміло, що ОСОБА_69 переховується. Від ОСОБА_22 їй було відомо, що ОСОБА_69 пообіцяла заплатити великі проценти з отриманих грошей…
ОСОБА_83 період приблизно з 12 по 16 жовтня 2009 року ОСОБА_69 кілька разів з`являлась в офісі. В один з цих днів, після чергового нагадування про повернення боргу ОСОБА_84 , ОСОБА_69 попросила запросити його до офісу. В той же день ОСОБА_85 приїхав. Вони порахували загальну суму, яку ОСОБА_86 повинна ОСОБА_69 , це було 28 000 доларів США та 4 000 євро. ОСОБА_69 в розмові повідомила, що зараз в неї немає готівки, але вона могла би віддати ОСОБА_86 частину грошей товаром. На той час в наявності в офісі були 5 колясок «Інглесина», серед них 3 коляски були класичними, окремо складались з шасі та люльки, а 2 прогулянки-трості. ОСОБА_69 порахувала їх загальну вартість як 5 000 доларів США та запропонувала ОСОБА_86 самому реалізувати їх, на що ОСОБА_40 погодився. В той же день, домовившись з ОСОБА_67 щодо цих колясок, ОСОБА_22 та ОСОБА_15 вирахували з суми боргу 5 000 доларів США та ОСОБА_85 забрав ці коляски.
В подальшому, під час роботи, в неї стали виникати сумніви щодо діяльності ОСОБА_68 . Вона не бачила, щоб робота інтернет-магазину приносила прибуток, оскільки оренда офісу та оплата її роботи перевищували вартість проданих через інтернет-магазин колясок, а нового товару ОСОБА_69 не завозила, а лише тільки обіцяла.
Спочатку вона вважала, що в ОСОБА_68 тимчасові складнощі, що магазин тільки почав працювати, але потім з поведінки ОСОБА_68 їй стало зрозуміло, що вона взагалі не займається бізнесом, а лише вдає видимість бізнесу, щоб справляти враження на людей та отримувати в них гроші ніби-то на закупку товару.
Свідок ОСОБА_87 пояснив, що з ОСОБА_15 познайомився в 2005 році, вона поруч із ним орендувала магазин, поставляла коляски, а він їх реалізовував. З часом стосунки між ними зіпсувались, оскільки Забаштанська в 2008 році взяла собі окремий магазин, а через 6 місяців пред`явила претензію, що він заборгував їй гроші, а насправді вона йому заборгувала. Через деякий час йому почали надходити погрози і йому- Розовику, довелось віддати їй кошти, після чого вони припинили спілкування. Чи були в неї ще точки для реалізації товару, йому не відомо. Показання, дані ним на досудовому слідстві підтримав.
Винуватість обвинуваченої підтверджується також письмовими та іншими доказами.
Зокрема, договорами грошової позики, укладеними між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 14.02.2008р., 23.04.2009р., 25.09.2009 року та розписками ОСОБА_15 від 14.02.2008р., 23.04.2009р. та 25.09.2009р. про отримання нею грошових коштів в зазначеній сумі, які були вилучені у потерпілого ОСОБА_16 згідно протоколу виїмки від 18.06.2012 року, та якими підтверджені його показання про передачу обвинуваченій коштів (т.1 а.с.116-123).

Розпискою ОСОБА_15 від 13.08.2009р. про отримання нею грошових коштів від потерпілої ОСОБА_19 в зазначеній сумі, яка була вилучена у потерпілої згідно протоколу виїмки від 30.05.2012 року, та якою підтверджені показання потерпілої ОСОБА_19 про передачу коштів обвинуваченій (т.1 а.с.194-195).
Розписками ОСОБА_15 від 17.09.2009р. та 18.09.2009р. про отримання нею у потерпілого ОСОБА_22 грошових коштів, які були вилучені у нього згідно протоколу виїмки від 29.05.2012 року та якими підтверджені його показання про передачу коштів обвинуваченій. (т.2 а.с.62- 64).
Розпискою ОСОБА_15 від 13.11.2009р. про отримання нею грошових коштів в зазначеній сумі від потерпілого ОСОБА_23 , яка була вилучена у нього згідно протоколу виїмки від 14.06.2012 року (т.2 а.с.123-124)
Згідно висновку почеркознавчої експертизи №436 від 14.06.2012р., підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_15 на аркуші паперу, формату А4, який починається словом «Росписка» і закінчується словом «собственноручно» від 13.08.2009 року, в розписці про отримання суми позики позичальником від 17.09.2009 року, на аркуші паперу, формату А4, який починається словом «Росписка» і закінчується словом «собственноручно» від 10.04.2009 року, в розписці про отримання суми позики позичальником від 18.09.2009 року виконані ОСОБА_15 (т.3 а.с.27-43)
Згідно висновку почеркознавчої експертизи №492 від 21.06.2012р., підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_15 в аркуші паперу, формату А4, який починається словом « ОСОБА_88 » і закінчується цифровим записом «25.09.09» та «підписом», в аркуші паперу, формату А4, який починається словом « ОСОБА_88 » і закінчується « ОСОБА_15 » від 23.04.09 року, в аркуші паперу, формату А4, який починається словом « ОСОБА_88 » і закінчується « ОСОБА_15 » від 14.02.08 року, в аркуші паперу, формату А4, який починається словом «Расписка» і закінчується «При написании расписки присутствовала ОСОБА_20 . подпись.» від 13.11.09 року, в договорі грошової позики від 25.09.2009 року, в договорі грошової позики від 23.04.2009 року, в договорі грошової позики від 14.02.2008 року -виконані ОСОБА_15 (т.3 а.с.48-66).
Протоколом огляду місця події від 20.01.2011 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_18 був вилучений мобільний телефон марки «Нокіа 6500», в пам`яті якого містяться СМС-повідомлення його переписки із ОСОБА_15 щодо повернення йому грошових коштів. (т.1 а.с.224).
Записами в блокноті ОСОБА_33 , в якому зазначаються суми боргових зобов`язань Забаштанської з її підписами, які вона підтвердила в судовому засідання та який був вилучений та оглянутий згідно протоколу від 30.04.2010 р. (т.7, а.с. 196-204).
Згідно інформації Державної прикордонної служби України №0.253-6659/0/15-10 від 17.06.2010р. у період 2008р.-2009р. ОСОБА_15 не перетинала кордон України. (т.3,а.с.82).
Згідно листа Митного посту «Краківець» Львівської області №37/30 -5306 від 27.04.2010р. вантажно-митні декларації ОСОБА_15 останній раз оформлялися лише в 2007 році. (т.3 а.с.84-106)
Декларацією про прибутки за 2008р., яка подавалася ОСОБА_15 , як фізичною особою, в ДПІ Святошинського району м. Києва, в якій зазначено про відсутність будь-яких доходів, а за 2009р.-2010р. ОСОБА_15 декларації про доходи взагалі не подавалися- згідно протоколу виїмки від 24.06.2010р. (т.3 а.с.107-127)
Аналізуючи показання потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , суд вважає, що вони правдиві, послідовні не містять суттєвих протиріч і узгоджуються з іншими зазначеними доказами, показаннями свідків, розписками, висновками експертиз.
Показання потерпілих підтверджують обставини заволодіння їх грошовими коштами обвинуваченою ОСОБА_15 шляхом зловживання їх довірою потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та шляхом обману потерпілих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , оскільки як вбачається з показань потерпілих та свідків при знайомстві з ними вона входила до них у довіру і під приводом розширення нею бізнесу у сфері торгівлі дитячими візками, яким вона займалася, як фізична особа-підприємець, з 2005р. по 2010 р. протягом невеликого проміжку часу пропонувала кожному із потерпілих вкласти свої грошові кошти в її бізнес. Створюючи видимість успішної підприємницької діяльності, ОСОБА_30 переконувала потерпілих в можливості мати значний дохід від вкладених коштів. Хоча, як видно із показань свідків, її декларації за 2008 р. та заяви до ДПІ Святошинського району м.Києва будь-якого доходу в цей період вона не мала. Заволодівши коштами потерпілих ОСОБА_30 не мала наміру повертати їм ці гроші, та й не мала такої можливості, оскільки за весь наступний період часу вона не намагалась повернути грошові кошти потерпілим.
Доводи Забаштанської про те, що з потерпілими у неї були цивільно-правові відносини і що вона виконала боргові зобов`язання з ними по окремим договорам, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Так, посилання ОСОБА_15 на цивільно-правові відносини з ОСОБА_16 щодо отриманих від нього коштів і виконання нею перед ним боргових зобов`язань спростовуються поясненнями потерпілого в судовому засіданні про заволодіння його коштами шляхом обману та наданими ним договором позики та розпискою ОСОБА_15 про суму боргу, які суд розцінює як спосіб прикриття умислу, направленого на заволодіння коштами потерпілого шляхом шахрайства.
Посилання ОСОБА_15 на те, що з потерпілою ОСОБА_29 у неї був спільний бізнес, в який потерпіла вкладала свої кошти та несла відповідні ризики, обумовлені підприємницькою діяльністю, а також, що вона повернула ОСОБА_29 кошти, судом не приймаються до уваги як правдиві, оскільки в зазначений час ОСОБА_30 не вела підприємницької діяльності, не мала доходів, що також свідчить про направленість її умислу на заволодіння коштами потерпілої. Ці доводи обвинуваченої також спростовуються поясненнями ОСОБА_29 , які не викликають сумнівів в їх правдивості, вони послідовні та не мають суттєвих протиріч та підтверджуються поясненнями свідків.
Посилання ОСОБА_15 на те, що вона не має будь-яких боргових зобов`язань перед ОСОБА_34 , оскільки вона повернула йому кошти і в матеріалах справи є його розписка про те, що він отримав від неї 140 000 дол. і не має до неї будь-яких матеріальних претензій, не приймаються судом до уваги. Ці пояснення обвинуваченої спростовуються показаннями ОСОБА_33 , який пояснив, що вказану розписку він написав 18.03.2010р. під впливом вимушених обставин, в присутності оперативних працівників міліції при імітації повернення йому коштів і його затриманні. Однак, коштів від неї він не отримав, а розписка була долучена до матеріалів кримінальної справи, порушеної проти нього, яка в подальшому була закрита судом. Забаштанська підтвердила, що при написанні розписки ОСОБА_34 кошти вона йому не передавала і після написання розписки він був затриманий працівниками міліції. Ці обставини також підтверджуються матеріалами іншої кримінальної справи відносно ОСОБА_33 та інших, з якими суд ознайомився в судовому засіданні.
Доводи ОСОБА_15 про повернення до 02.08.2009 року боргу ОСОБА_38 у сумі 137 тис. дол.., які він давав їй під відсотки також безпідставні, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Повернення коштів категорично заперечує сам потерпілий на досудовому слідстві, показання якого оголошені в судовому засіданні, та відсутні будь-які інші дані про такі обставини.
Посилання ОСОБА_15 на те, що вона повернула потерпілому ОСОБА_41 отримані від нього кошти та що він на суму боргу заволодів її товаром, який знаходився в офісі, і що на даний час вона з ним повністю розрахувалась і заборгованості не має, спростовуються його поясненнями, даними нею розписками про наявність боргу.
Показання ОСОБА_15 про те, що вона кошти у ОСОБА_45 не брала, а отримувала їх від його тещі ОСОБА_29 та повернула їх їй, суд також не приймає до уваги, оскільки ці доводи спростовуються показаннями в суді ОСОБА_45 , яким немає підстав не довіряти та які підтверджуються розпискою ОСОБА_15 та показаннями ОСОБА_29 , яка підтвердила його показання.
Щодо грошових коштів, наданих у борг ОСОБА_15 04.10.2009р. потерпілим ОСОБА_17 у розмірі 10 тис. доларів США ніби-то на лікування її сина за кордоном, факту якого не оспорювала і сама підсудна, то суд вважає, що ОСОБА_15 , зловживаючи довірою свого давнього товариша ОСОБА_17 , фактично не мала наміру повертати йому взяті в борг грошові кошти, оскільки не мала від свого бізнесу доходів для його погашення і судом не встановлено обставин, документів, які б свідчили про перебування її неповнолітнього сина ОСОБА_89 на лікуванні у будь-якій медичній установі на території України, чи за кордоном, також в базі даних Державної прикордонної служби України відсутня інформація про перетин ОСОБА_15 державного кордону України у 2009 році. (т.3 а.с.82)
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_15 про наявність у неї з потерпілими цивільно-правових відносин і розцінює їх, як обраний нею спосіб захисту.
Таким чином, спонукаючи потерпілих до передачі їй коштів, ОСОБА_30 створила видимість активної підприємницької діяльності, яка ніби-то приносить значні прибутки, повідомляла їм неправдиву інформацію щодо масштабності та успішності її бізнесу, ввела їх в оману і користуючись довірою потерпілих ОСОБА_33 та ОСОБА_29 та шляхом обману потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_80 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , заволодівала їх коштами.
Суд прийшов до висновку, що, ОСОБА_15 , взявши у борг у потерпілих грошові кошти в великих та особливо великих розмірах та написавши деяким з них в той же день, а іншим через деякий час розписки, створила хибну уяву про добропорядність своїх намірів щодо повернення нею грошових коштів і, скориставшись штучно створеною саме нею ситуацією, шляхом зловживання довірою потерпілих ОСОБА_33 та ОСОБА_29 та обману потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_80 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , заволоділа їх грошовими коштами.
Суд вважає зібрані докази належними і допустимими та яких достатньо для визнання винуватою обвинуваченої та не вбачає підстав для того, щоб взяти до уваги її доводи про невинуватість.
Аналізуючи докази, суд вважає, що ОСОБА_15 вчинила умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах. Суд кваліфікує ці дії обвинуваченої за ч.4 ст.190 КК України.
Також своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_15 вчинила злочини, передбачені ч.3 ст.190 КК України.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_15 також обвинувачується в тому, що в період приблизно з 7 травня 2009 року по 1 липня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою та ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_20 , повідомивши останній неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання великих відсотків у майбутньому від спільного бізнесу, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 :
- приблизно 7 травня 2009 року, в денний час, знаходячись на території дитячого ринку, розташованого по вул. Малишка, 3 в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.05.2009 року становить 77 000,00 гривень;
- приблизно 1 липня 2009 року, в денний час, знаходячись на території дитячого ринку, розташованого по вул. Малишка, 3 в м. Києві, ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 4 750,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.07.2009 року становить 36 290,00 гривень.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по усним угодам з ОСОБА_20 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_20 , використала на власні потреби, чим завдала останній матеріальної шкоди у великих розмірах на суму 14 750,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 113 290,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім цього, ОСОБА_15 також обвинувачуєтьсяу тому, що в період часу приблизно з 4 червня 2009 року по 5 червня 2009 року, маючи на меті повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ввівши в оману щодо своїх намірів ОСОБА_21 , повідомивши останньому неправдиві відомості щодо свого бізнесу та можливості отримання високих відсотків, не маючи наміру та можливості виконувати свої зобов`язання, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_21 :
- приблизно 4 червня 2009 року, в вечірній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_11 , в сумі 7 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.06.2009 року становить 53 270,00 гривень;
- приблизно 5 червня 2009 року, в денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_11 , ОСОБА_15 отримала від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.06.2009 року становить 38 050,00 гривень.
Після цього ОСОБА_15 зобов`язання по усним договорам із ОСОБА_21 не виконала, грошові кошти, отримані від ОСОБА_21 , використала на власні потреби, чим завдала останньому матеріальної шкоди у великих розмірах на суму 12 000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 91 320,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Обвинувачення по даним епізодам досудовим слідством ґрунтується на показаннях потерпілих ОСОБА_35 та ОСОБА_90 .
Однак, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_30 вину свою по вказаним епізодам обвинувачення в шахрайстві не визнала, пояснила, що коштів у потерпілих ОСОБА_35 та ОСОБА_90 при зазначених обставинах не отримувала та позов не визнає.
Потерпіла ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що в травні 2009 р. в магазині «Дитячий комфорт», що по вул. Малишка, 3 в м. Києві вона передала особисто ОСОБА_15 без розписки грошові кошти у сумі 10.000 доларів США, оскільки перебувала з нею у довірливих відносинах, а у липні 2009р., за цією ж адресою вона передала без розписки ОСОБА_15 на розмитнення товару грошові кошти у сумі 4.750 доларів США, які та не повернула.
Потерпілий ОСОБА_21 пояснив, що в червні 2009р. через свого знайомого ОСОБА_25 він познайомився із ОСОБА_15 , з якою у нього встановилися довірливі відносини. 04.06.2009р. ОСОБА_15 попросила у нього в борг грошові кошти. Враховуючи їх дружні відносини, він передавав їй за місцем свого проживання на вул. Героїв Дніпра грошові кошти у сумі 7000 дол. США, а 05.06.2009р. на її прохання він ще передав їй 5000 дол. США. При цьому розписок про отримання нею вказаних сум грошей він не брав, оскільки ОСОБА_25 представив її як порядну людину. Проте ОСОБА_15 не повернула йому грошових коштів.
Як вбачається з зазначених показань потерпілої ОСОБА_35 , кошти вона передавала Забаштанській без розписок оскільки довіряла їй, потерпілий ОСОБА_91 при передачі грошових коштів Забаштанській, також розписок від неї не брав, оскільки ОСОБА_25 представив її як порядну людину.
Таким чином, окрім зазначених пояснень потерпілих, будь-яких інших доказів, які б підтверджували обвинувачення по даним епізодам суду не надано і судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що для визнання винуватою ОСОБА_15 у вчиненні шахрайських дій по вказаним епізодам зазначених доказів з точки зору їх достовірності та допустимості недостатньо і вказані епізоди підлягають виключенню із обвинувачення.
Призначаючи підсудній ОСОБА_15 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які згідно ст.12 КК України віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, особу підсудної, яка раніше не судима (т.4 а.с.148-150), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.4 а.с.151-154), позитивно характеризується за місцем проживання (т.4 а.с.159, 161), зареєстрована підприємцем, однак підприємницьку діяльність не вела, має малолітнього сина, який є інвалідом (т.4 а.с.156). Суд також враховує думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні та невідшкодовану підсудною спричинену її злочинними діями матеріальну шкоду потерпілим, її відношення до вчиненого та конкретні обставини при вчиненні цих злочинів. Тому вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_15 більш м`якого покарання за вчинені нею тяжкі та особливо-тяжкі злочини, в тому числі з випробувальним строком, враховуючи її особу, яка, перебуваючи на волі не відшкодувала потерпілим завдану її злочинними діями шкоду, і не мала постійного заробітку.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання підсудної ОСОБА_15 , судом не встановлено.
Потерпілі по справі заявили цивільні позови до обвинуваченої про відшкодування заподіяної шкоди.
Так, потерпілий ОСОБА_16 заявив цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 311.888 грн. (згідно курсу НБУ станом на 23.04.2009р. 7,7000 грн. та курсу НБУ станом на 25.09.2009р. 8,0068 грн.)
Суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_19 , заявила цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 487.207 грн. (згідно курсу НБУ станом на 03.10.2008р. 4,8697 грн., курсу НБУ станом на 29.10.2008р. 5,5000 грн., курсу НБУ станом на 11.06.2009р. 7,6100 грн., курсу НБУ станом на 03.07.2009р. 7,6384 грн.).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_18 заявив цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 564 100, 00 грн. (згідно курсу НБУ станом на 20.05.2009р. 7,6208 грн., курсу НБУ станом на 21.05.2009р. 7,6161 грн., курсу НБУ станом на 23.05.2009р. 7,6161 грн., курсу НБУ станом на 28.08.2009р. 7,9890 грн., курсу НБУ станом на 29.08.2009р. 11,3987 грн. за 1 Євро, курсу НБУ станом на 19.09.2009р. 8,0065 грн., курсу НБУ станом на 28.09.2009р. 8,0068 грн.).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_26 заявила цивільний позов до ОСОБА_15 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 345.250 грн. (згідно курсу НБУ станом на 01.07.2009р. 7,64 грн., курсу НБУ станом на 02.08.2009р. 7,69 грн.).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_22 заявив цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 231.092 грн. (згідно курсу НБУ станом на 17.09.2009р. 8,004 грн., згідно курсу НБУ станом на 17.09.2009р. 11,74 грн. за 1 Євро, курсу НБУ станом на 28.09.2009р. 8,0068 грн., курсу НБУ станом на 28.09.2009р. 11,745 грн. за 1 Євро).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_23 заявив та підтримав в судовому засіданні цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 159.852 грн. (згідно курсу НБУ станом на 05.06.2009р. 7,612 грн.).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_17 заявив та підтримав в судовому засіданні цивільний позов до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 80.090 грн. (згідно курсу НБУ станом на 02.10.2009р. 8,009 грн.).
Суд вважає, що позов також знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи зазначеними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Оскільки судом виключені з обвинувачення епізоди заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_35 та ОСОБА_21 , то їх позови суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки вони не позбавлені права звернутися з ними в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд, -

Визнати винуватою ОСОБА_15 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України і призначити їй покарання:
- за ч.3 ст.190 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.190 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_15 залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_15 рахувати з 16.08.2013 року, зарахувавши їй у строк відбування нею покарання час перебування її під вартою в даній справі в період з 18.05.2012р. по 26.07.2012 року включно- 2 міс. 9 днів.
Позови потерпілих ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_92 , ОСОБА_80 , ОСОБА_45 та ОСОБА_46 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 311.888 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_19 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 487.207 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_18 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 564.100 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_26 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 345.250 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_22 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 201.092 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_23 матеріальну шкоду у сумі 159.852 грн.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_17 на відшкодування матеріальної шкоди кошти у сумі 80.090 грн.
Цивільні позови ОСОБА_35 та ОСОБА_90 - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави витрати за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 2.942 грн. 40 коп.
Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 6500», повернутий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_18 -залишити у його розпорядженні. (т.1 а.с.228);
- зазначені у вироку розписки ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_93 від 10.04.2009р., розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_22 від 17.09.2009р., розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_22 від 18.09.2009р., розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_19 від 13.08.2009р., договір грошової позики від 14.02.2008р. укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , розписка ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_16 від 14.02.2008р., договір грошової позики від 23.04.2009р. укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_16 від 23.04.2009р., договір грошової позики від 25.09.2009р. укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_16 від 25.09.2009р., розписку ОСОБА_15 на ім`я ОСОБА_23 від 13.11.2009р. - залишити зберігати при матеріалах кримінальної справи. (т.3 а.с.69)
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, засудженою - в той же строк з часу отримання нею копії вироку.
Головуючий суддя:
Судді: