Миколаївський районний суд Одеської області

Справа № 508/471/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року. Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі: головуючого-судді ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

З участю: прокурора ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Миколаївка кримінальне провадження № 0000088 від 28 березня 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Джамана Новоаненського району Р.Молдови, громадянина Р.Молдова, молдованина, середньою-технічною освітою, не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Встановив :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 28 березня 2015 року о 16 годині 30 хвилин знаходився в гостях мешканки АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , де між ними виникла сварка, в результаті якої не маючи наміру на вбивство, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаком руки в область обличчя та тулуба, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода між потерпілою та підозрюваним про примирення, що була укладена на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України під час проведення досудового розслідування. За цією угодою сторони погоджуються на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні признав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Вислухавши прокурора, потерпілу та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000088 від 28 березня 2015 року, проаналізувавши надану угоду, суд врахував наступне.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України вірно, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Зазначений злочин у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення від 29 квітня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000088 від 28 березня 2015 року, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Обвинувачений також погодився на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді 2 років обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він підтримує укладену між ним та потерпілою угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені 476 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у данному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

При цьому суд виходить з того, що угода укладена відповідно до ст. ст. 469 ч.3 , 472, 473 КПК України.

Суд також у судовому засіданні переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинувачених узятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

Ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 29 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000088 від 28 березня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_4 признати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком два роки.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення і відповідно до ст.476 КПК України потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1