Справа № 738/633/15-к
№ провадження 1-в/738/186/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мена Менського району Чернігівської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,
В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні представник адміністрації Менської виправної колонії №91 заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки немає обмежень щодо застосування амністії відносно засудженого, які визначені Законом України «Про амністію у 2014 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні».
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації Менської виправної колонії №91 та прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року затверджено угоду від 14 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та потерпілими. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 146, ст. 69, ст. 70 КК України та призначено узгоджене покарання у виді 120 годин громадських робіт (а.с.7-8).

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року засудженим за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69, ч.2 ст. 70 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт, більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк затримання та перебування під вартою з 30 квітня 2013 року по 14 травня 2013 року включно.
Строк відбування покарання рахується з 03 жовтня 2013 року.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Однак, як вбачається з вироків Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року та 26 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 146 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, скоєння якого поєднане з насильством.

Амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ч.2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі або викрадення людини, що передбачено пунктом «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році». На дану обставину звернув увагу загальні суди у п. 4.1 Листа - роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.05.2014 р. вих. №22375710/414 «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх змін» , що законодавець у нових редакціях відповідних статей зазначених законів передбачив , що амністія не застосовується до осіб , яких «засуджено за незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому одночасно сталося заподіяння смерті людині або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягло за собою смерть» ( означені дії за наявності змішаної форми вини винної особи охоплюються ч.3 ст. 146 КК України) , з огляду на збереження у п. «є» ч.1 ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році » посилання на ч.2 ст. 146 КК України та ч.2 ст. 123 КК України 1960 р., застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» до осіб , які вчинили злочини , передбачені ч.2 ст. 146 КК та ч.2 ст. 123 КК 1960 р., не допускається.
Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання., що передбачено нормами ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Суд, заслухавши засудженого, який наполягав на задоволенні клопотання, думку прокурора, представника установи виконання покарань, який заперечував проти застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році», мотивуючи тим, що підстави для звільнення від покарання відсутні, ретельно дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки є обмеження щодо застосування амністії відносно засудженого, які визначені Законом України «Про амністію у 2014 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п. п. «в», «є» ст.8, ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, ст. 1, ст. 3, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1