АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , кримінальне провадження № 0000516 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_6 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2015 року, -

В С ТА Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання:

· за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
· за ч. 2 ст. 15 - 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
· за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого

Провадження №11-кп/794/158/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком на три роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання та періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою після проголошення вироку скасовано та звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Вирішено долю речових доказів по кримінальному провадженню.
Згідно вироку районного суду, ОСОБА_7 , 29.09.2014 року, приблизно о 22:00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кімнаті для відпочинку, на території ферми ТзОВ «СОЮЗ АГРО 2007» в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області, де також перебував ОСОБА_9 , 1997 року народження та скориставшись тим, що останній заснув, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав ноутбук марки «ACER» вартістю 5500 гривень та сумку для перенесення ноутбука вартістю 300 гривень, які належали останньому і з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 5800 гривень.
Крім цього, 29.09.2014 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території вищевказаної ферми, маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, розбив бокове скло до мікроавтобуса марки «Мерседес-Бенц 208», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , після чого проник в кабіну автомобіля та намагався запустити двигун з метою заволодіння даним транспортним засобом, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Крім цього, 29.09.2014 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території вищевказаної ферми, умисно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів зернозбиральним комбайном марки «КЗС-9.1.Славутич», 2005 року випуску, вартістю 150000 грн., який належить ТзОВ «СОЮЗ АГРО 2007» с. Котелеве Новоселицького району та виїхавши за територію ферми, розпорядився даним комбайном на власний розсуд, чим спричинив вищезазначеному ТзОВ збитків на вказану суму.
На даний вирок районного суду, заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду змінити в частині призначення ОСОБА_7 покарання.
Свої вимоги останній обґрунтовує тим, що районний суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинув однакове за видом і розміром покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Таким чином, при обставинах наведених вище, вважає, що вирок щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 - 2 ст. 289 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, розглянувши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги та перевіривши її доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Оскільки обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 не оспорюється прокурором, колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.
Що стосується міри покарання, то вона обрана обвинуваченому ОСОБА_7 згідно загальних принципів ст.ст. 65-67 КК України.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2013 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Так, аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65-67 КК України в повній мірі вірно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості та тяжких правопорушень, а також дані, які характеризують його як особу, а саме те, що останній повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому ним, в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що потерпілі будь-яких претензій, чи то морального чи матеріального характеру до нього не мають та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До пом`якшуючих обставин вину обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень.
До обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс вчинення ним кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, що стосується посилань прокурора в апеляції на те, що при винесенні вироку судом першої інстанції, не було дотримано вимог закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, а саме те що, суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинув однакове за видом і розміром покарання у виді 5 років позбавлення волі, то вони є слушними.
Так, згідно вимог ст. 70 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього кодексу. При сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема, із вироку районного суду (т .2, а. с. 74-75), що суд за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 289 та ч.2 ст. 289 КК України призначив обвинуваченому ОСОБА_7 мінімальні покарання, передбачене санкцією, вищевказаної статті у виді 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинув однакове за видом і розміром покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Однак, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення покарання менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей.

Проте, суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався та при призначенні ОСОБА_7 покарання неправильно застосував закон України, який підлягав застосуванню.
Неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню є підставою для зміни вироку в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України судом апеляційної інстанції.
Крім того, беручи до уваги вищевказані обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення з урахуванням також особи винного, колегія суддів вважає, за можливе призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України, покарання нижче від найнижчої межі, встановленого санкцією вищевказаної статті Кримінального кодексу України , застосувавши при цьому вимоги ст. 69 КК України.
Згідно ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією відповідної статті Кримінального кодексу України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000516 в частині призначення останньому покарання - змінити.
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання та періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя