Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/373/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000165 від 26.02.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, яка укладена 20.03.2015 року між заступником прокурора Гайворонського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

15.01.2015 року приблизно о 11:00 год. в м. Гайворон, Кіровоградської області, ОСОБА_4 , під час прибирання на території свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , біля гаражного приміщення знайшов пістолет. Усвідомлюючи віднесення даного предмету до вогнепальної зброї, всупереч передбаченому законом порядку в результаті привласнення знайденого, вчинив умисні дії, спрямовані на придбання пістолету. Продовжуючи свої злочинні дії, одразу після знайдення пістолету, з метою його незаконного зберігання, умисно без передбаченого законом дозволу переніс його безпосередньо при собі в одязі, замотавши в хустину, до підсобного приміщення гаража, де незаконно зберігав без відповідного дозволу в обраному ним місці до 26 лютого 2015 року.

26 лютого 2015 року о 12:35 год. в м. Гайворон, під час огляду місця події - домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , за письмовою добровільною згодою останнього, працівниками міліції Гайворонського РВ УМВС України в області виявлено та вилучено предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет, який згідно висновку судово-балістичної експертизи за експертною спеціальністю 3.1. «Дослідження вогнепальної зброї та слідів її складових деталей» №54 від 27.02.2015 року є вогнепальною зброєю; придатний для проведення пострілів та володіє достатньою вражаючою силою (3,070 Дж/мм2); виготовлений саморобним способом по типу пістолета під спортивно-мисливський патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також співпрацював з правоохоронними органами у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинених правопорушень на досудовому слідстві.

При узгодженні міри покарання сторонами враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щиро розкаявся та сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинених правопорушень на досудовому слідстві.

Сторонами також узгоджено, що враховуючи ступінь сприяння обвинуваченого у проведені кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та призначено ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі. Також сторони узгодили покарання та досягли домовленості про звільнення ОСОБА_4 від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 2, 3 ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між заступником прокурора та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, прокурор та обвинувачений цілком розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

Прокурор вважає можливим затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який вину визнав, розкаявся, просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Таким чином, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, суд прийшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп., які документально підтверджені, в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 , на користь держави.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 20 березня 2015 року угоду між заступником прокурора Гайворонського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним і призначити за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з призначенням іспитового строку 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 ч. 1 КК України покласти на засудженого обов`язки:

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

2. Періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

3. Повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп.

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

- пістолет, який є вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом по типу пістолета під спортивно-мисливський патрон кільцевого запалення калібру 5,6 мм. який переданий на зберігання до кімнати зберігання зброї та боєприпасів Гайворонського РВ УМВС України знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

27.03.2015