УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9.07.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Одеської області, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000094 від 05.02.2015 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, у якого на утриманні знаходяться, неповнолітні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
- обвинуваченого за ч.1 ст.366 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд
В С Т А Н О В И В :
Як зазначено, в обвинувальному акті, згідно з рішенням загальних зборів учасників приватного підприємства «Сібаріс» від 22.11.2010 р., засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 передала свої права та обов`язки як власник ПП «Сібаріс» своєму чоловіку ОСОБА_3 , який обов`язки директора поклав на себе та з 22.11.2010 р. по 05.08.2014 р. займав вищезазначену посаду, а отже згідно ч.3 ст.18 КК України був службовою особою, оскільки постійно обіймав на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих функцій.
01.08.2007 р. між АКБ «Порто - франко» в особі заступника Голови правління - начальника управління казначейських операцій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладено кредитний договір № 1919/01 - 07, предметом якого було отримання кредитних коштів в сумі 155 000 доларів США, в подальшому сума отриманого кредиту була збільшена на 100 000 доларів США, тобто до 255 000 доларів США.
Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та можливих неустойок були майнові права на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 2 688 000 грн. згідно договору застави майнових прав від 01.08.2007 р.
Крім того, з моменту отримання кредитних коштів, тобто з 01.08.2007 р. по теперішній час ОСОБА_3 виплатив 109 033, 51 доларів США в якості відсотків за користування кредитом та 13 659,84 доларів США по тілу кредиту, що вказує на відсутність умислу направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства.
Однак, з метою підтвердження платоспроможності по кредиту отриманого у ПАТ АБ «Порто - франко» на початку квітня 2012 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_3 , діючи умисно, вніс до офіційного документу, а саме у довідку про доходи № 29 від 03.04.2012 р., видану на його ім`я, завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дійсно працює у ПП «Сібаріс» з 25.11.2005 р. по теперішній час, тобто до 03.04.2012 р. та сума заробітної плати за останні 6 місяців (з жовтня 2011 року по березень 2012 року) складала 510 000 гривень, тобто по 85 000 гривень щомісячно, що не відповідає дійсності, так як, згідно інформації ДФС в Одеській області № 855/9/15-32-11-01-13 від 13.02.2015 р., щодо відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, ОСОБА_3 за 4 квартал 2011 року та за перший квартал 2012 року (з жовтня 2011 року по березень 2012 року) отримав дохід у сумі 6 660 грн.
Крім того, ОСОБА_3 на початку квітня 2012 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, з метою підтвердження платоспроможності по кредиту в сумі 255 000 доларів США, знаходячись у приміщенні ПАТ АБ «Порто - франко», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, б. 10, надав працівникам вищезазначеного банку довідку про доходи № 23 від 03.04.2012 р., в якій відображені недостовірні відомості про те, що ОСОБА_3 дійсно працює у ПП «Сібаріс» з 25.11.2005 р. по теперішній час, тобто до 03.04.2012 р. та за останні 6 місяців (з жовтня 2011 року по березень 2012 року) його заробітна плата складала 510 000 гривень, тобто по 85 000 гривень щомісячно, що не відповідає дійсності.
Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1619/08 від 10.02.2015 р., ОСОБА_3 за 10, 11, 12 місяць 2011 року було нараховано заробітної плати у сумі 3 240 грн., за 01, 02, 03 місяць 2012 року нараховано заробітної плати у сумі 3 600 грн., тобто з жовтня 2011 року по березень 2012 року нараховано заробітної плати у сумі 6 840 грн.
Згідно висновку судово-технічної експертизи № 102-П від 30.03.2015 р., відбиток печатки «Приватне підприємство СІБАРІС», який розташований у графі «Директор» довідки про доходи ОСОБА_3 за вих. № 29 від 03.04.2012 р., нанесений за допомогою кліше «Приватне підприємство «СІБАРІС», вільні зразки відбитків якого надані для порівняльного дослідження.
Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи документів № 101-П від 26.03.2015 р., підпис в графі «Директор» від імені ОСОБА_3 довідки про доходи ОСОБА_3 за вих. № 29 від 03.04.2012 р., виконаний самим ОСОБА_3 .
Органими досудового розслідування дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.
Адвокат ОСОБА_7 у судовому провадженні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку зі спливом терміну давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України 3.04.2012 р., строк давності по якому складає 3 роки.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 вважав можливим у порядку ст.286 КПК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом терміну давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Як передбачено у ч.1 ст. 366 КК України станом на 3.04 2012 р. передбачено покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у вигляді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.49 КК України
Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки… три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як указано у ст.285 КПК України /2012 року/
п.1 Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як написано у ст.286 КПК України /2012 року/
п.4 якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
В ч.3 ст.288 КПК України передбачено те, що суд ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Приморського районного суду м. Одеси 28.05.2015 р. /вх. № 43735/15/ після закінченя строків давності для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України.
Як указано, у матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на початку квітня 2012 року, тобто у вчиненні злочину невеликої тяжкості, він не ухилявся від досудового слідства або суду, у розшуку не знаходився, не притягався до кримінальної відповідальності, згідно до наданої прокурором довідки інформаційного центру за 2015 р.
На підставі викладеного, суд вважає, що є законні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України та є підстави для закриття кримінального провадження відносно нього.
Як зазначено, у додатку до обвинувального акта, у даному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи № 102-П від 30.03.2015 р. вартістю 920 грн. 70 коп. та судово-почеркознавчої експертизи документів № 101-П від 26.03.2015 р., вартістю 920 грн. 70 коп. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, зазначені стягнення з нього не передбачені КПК України /2012 року/.
Керуючись ст.49 КК України, ст.100,284 - 286, 288,372,532 КПК України /2012 року/, суд
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 05.02.2015 року.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.
Речові докази: довідку про доходи № 29 від 03.04.2012 р. видану на ім`я ОСОБА_3 , а також довідку про доходи № 23 від 03.04.2012 р. видану на ім`я ОСОБА_3 знищити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 7 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
09.07.2015