В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора - Лебідя С.О.

потерпілого - ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
обвинувальний акт та угоду про
примирення від 22.11. 2013 р. у
кримінальному провадженні внесеному
в Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000460 від 16.01.2013 р. стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродж. м. Біла
Церква Київської області, українця, гр.
України, освіта середня, не одруженого,
працюючого на ПРАТ «Росава», в силу ст.
89 КК України не судимого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,-

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 186 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 відповідно до обвинувального
акта обвинувачується в наступному.
15.01.2013 р. близько 01 год. ОСОБА_1
перебуваючи в стані сильного
алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_3
знаходився біля магазину «Моренго» по
вул. Комсомольська в м. Біла Церква, де
розпивали напої. В цей час біля
магазину перебував ОСОБА_2 та у нього з
ОСОБА_1 виникла сварка. Після чого вони
відійшли від магазину та між ними
виникла бійка. В ході бійки ОСОБА_1 впав
на землю та з його кишені випав
належний йому мобільний телефон марки
«Самсунг» вартістю 400 грн.
Скориставшись тим, що ОСОБА_1 не чинив
ніякого опору, ОСОБА_2 з метою
незаконного збагачення за рахунок
чужого майна, відкрито заволодів вище
вказаним мобільним телефоном, після
чого ОСОБА_2 дістав з внутрішньої
кишені куртки ОСОБА_1 гаманець вартістю
100 грн. в якому знаходилися гроші в сумі
800 грн. Загальна сума завданого ОСОБА_1
збитку становить 1300 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2
кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж).

У підготовчому судовому засіданні
учасниками кримінального провадження
№0000460 від 16.01.2013 р. суду надано
угоду про примирення, укладену 22
листопада 2013 р. між потерпілим ОСОБА_1
та обвинуваченим ОСОБА_2

Відповідно до умов вищезазначеної
угоди потерпілий та обвинувачений за
спільною ініціативою та обопільною
згодою у відповідності до вимог
ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану
угоду про примирення, в якій виклали
формулювання обвинувачення та його
правову кваліфікацію за ч.1 ст.186 КК
України, яка ніким не оспорюється,
зазначили істотні обставини для даного
кримінального провадження,
відсутність цивільного позову, а також
узгодили покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 50
(п'ятдесяти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 850 грн..

Також у даній угоді зазначені
роз'яснені потерпілому та
обвинуваченому наслідки укладення та
затвердження угоди, наслідки її
невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її
відповідність вимогам чинного КПК
України, суд прийшов до висновку, що
зазначена угода в повному обсязі
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки вона містить
всі необхідні реквізити, визначені ст.
471 КПК України, зокрема найменування
сторін, формулювання обвинувачення та
його правову кваліфікацію із
зазначенням частини статті закону
України про кримінальну
відповідальність, істотні для
відповідного кримінального
провадження обставини, розмір шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, узгоджене покарання
та згода сторін на призначення
покарання, наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
цього Кодексу, наслідки невиконання
дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений і потерпілий
підтвердили суду, що угода про
примирення між ними укладена
добровільно, не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Прокурор не заперечував проти
затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення,
заслухавши доводи сторін, суд вважає,
що укладена між потерпілим та
обвинуваченим угода відповідає
вимогам КПК України, дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 186 КК
України кваліфіковані правильно, умови
угоди не суперечать інтересам
суспільства і не порушують права,
свободи чи інтереси сторін чи інших
осіб, сторони примирилися добровільно,
обвинувачений може виконати взяті на
себе за угодою зобов'язання, фактичні
підстави для визнання винуватості
наявні, узгоджена міра покарання
відповідає загальним засадам
призначення покарання, визначених ст. 65
КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що укладена між потерпілим
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 угода
про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та судові витрати у
провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 22 листопада 2013
р., укладену у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №№
0000460 від 16.01.2013 р. між потерпілим
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 -
затвердити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та
призначити йому покарання у виді
штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області протягом 30
(тридцяти) днів з моменту проголошення
з підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя:
Н. В. Бобкова