Справа № 297/156/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої за договором адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000281 від 10 грудня 2014 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, непрацюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2014 року, близько 19 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи в нічний час доби технічно-справним автомобілем автомобілем марки Мітсубісі Ланцер-Х державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м.Берегово по вул. Мужайській зі сторони с.Мужієво Берегівського району в напрямку центру міста, де навпроти будинку №83 вказаної вище вулиці здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_7 вчинивши за вказаних обставин дорожньо- транспортну подію, усупереч вимогам п. 2.10 ПДР України, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до медичного закладу, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, після скоєння даного наїзду з місця події зник на своєму автомобілі, який залишив по місцю свого проживання, а сам переховувався від працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.2.10 ПДР України (згідно якого водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), завідомо залишив без допомоги у небезпечному для життя стані травмованого ОСОБА_6 , не надав йому допомогу, не доставив у медичний заклад, хоча сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 335 від 20.01.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, перелому кісток основи черепа, забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної та внутрішньомозкової гематом, множинних переломів верхньої та нижньої щелепи з переходом на основу, закритого перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням - ці ушкодженням є небезпечними для життя в момент їх отримання і за цією ознакою, у відповідності з пунктом 2.1.1/а Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

При судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в концентрації 4,27 % проміле, що відноситься до тяжкого отруєння алкоголем.

Вказані тілесні ушкодження характерні для дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної дтп.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Представник потерпілої ОСОБА_5 заявив клопотання про примирення обвинуваченого з потерпілою, пояснивши, що вони примирилися між собою, потерпіла не має до обвинуваченого претензій ні морального, ні матеріального характеру, при цьому надав письмове прохання потерпілої, у якому вона просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину визнав повністю з підстав, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень, підтримав клопотання представника потерпілої.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи положення статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є злочином невеликої тяжкості.

Частина 1 ст. 286 КПК України визначає, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Ч. 3 статті 288 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, його дії слід кваліфікувати за даною нормою як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Суд переконався, що примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 135 КК України та вважає за можливе провадження по справі закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він вчинив вперше кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, примирився з потерпілою, а у потерпілої немає до обвинуваченого претензій ні матеріального, ні морального характеру.

У зв`язку з проханням представника потерпілої, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Слід стягнути з обвинуваченого у користь держави вартість проведеної експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, п. 2 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 284, 286, 288, 370-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 135 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, провадження по справі закрити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 800 (вісімсот) грн. за проведення судової автотехнічної експертизи.

Речовий доказ автомобіль Мітсубісі Ланцер-Х, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та переданий останній для зберігання, - залишити у останньої як власниці.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , - залишити до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1