Справа № 158/895/15-к
Провадження № 1-кп/0158/71/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1
при с е к р е т а р і ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
18.05.2004 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 2 роки;
15.09.2004 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
22.12.2004 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
06.10.2008 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.09.2013 року по відбуттю строку покарання;
22.12.2014 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
21.05.2015 року за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
16.02.2015 року близько 20 години ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла віконної рами, незаконно проник в житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 , звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав цифрову фотокамеру марки «Sony-DSC-S200» сірого кольору, вартістю 1000 грн. та три порожніх чоловічих гаманця, вартістю по 120 грн. кожен, які привласнив, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1360 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Суду показав, що він 16 лютого 2015 року, дочекавшись допоки господар будинку, що в АДРЕСА_2 , піде на роботу, розбивши вікно, проник до вказаного житлового будинку, звідки викрав фотокамеру, два чоловічих гаманця та «барсетку». У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Показання обвинуваченого щодо обставин вчинення крадіжки, кількість викраденого та їх вартість в судовому засіданні ствердив потерпілий ОСОБА_4 . Суду показав, що збитки, заподіяні злочином, відшкодовані. Щодо міри покарання просить суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.
За таких обставин суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Судимості не зняті та не погашені у встановленому судом порядку. За місцем проживання характеризується посередньо. Має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_6 обтяжуючу обставину рецидив злочину, оскільки як роз`яснено в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України рецидив злочинів суд не може рахувати при призначенні покарання як обставину, що обтяжує покарання.
Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, та знову вчинив тяжкий злочин, що свідчать про небажання останнього ставати на шлях виправлення та суспільну небезпечність його, як особи, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах, встановлених санкцією статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується підсудний ОСОБА_6 , вчинений ним до постановлення вироку Луцьким міськрайонним судом від 21.05.2015 року, суд призначає остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, судом зараховується покарання частково відбуте за попереднім вироком.
Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом частково складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду від 21.05.2015 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 9 (дев`ять) місяців.
В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Луцького міськрайонного суду від 21.05.2015 року з 19.03.2015 по 05.08.2015 року
До набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.
Речові докази: гарантійний талон та фіскальній чек залишити у справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1