В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000537 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лермонтівка, Бікінського р-ну Хабаровського краю, Російської Федерації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

· 27.05.2009 року Івано-Франківським міським судом м. Івано-Франківськ за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі,

· 08.07.2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

· 31.03.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 до 4 років позбавлення волі, звільнений 15.07.2014 року з Старобабановської виправної колонії Черкаської області на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 14.04.2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 523 за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 2 помітив ОСОБА_6 , в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав з сумочки гаманець червоного кольору вартістю 110 гривень всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 105 гривень, які належать ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 215 гривень. В подальшому, поряд із будинком № 2, по вулиці Харківське шосе, в місті Києві, ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0005378 від 14 квітня 2015 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 17 червня 2015 року потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0005378 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Потерпіла ОСОБА_6 відмовилася заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 /чотирьох/ місяців арешту. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 17 червня 2015 року між ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005378 від 14 квітня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 14.04.2015 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: гаманець червоного кольору, який зберігається в камері схову речових доказів Дніпровського РУГУ МВС України - повернути власнику ОСОБА_6 , грошові кошти в розмірі 105 гривень залишити у володінні власника ОСОБА_6 (квитанція №ФП 010829) /а.с.30-32/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: