Справа № 509/1374/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки, не працюючої, не одруженої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 16.06.2011 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України - 2 роки позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутий за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 25.01.2010 року та всього до відбуття призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнена 20.07.2012 року з Чорноморської ВК-74 м.Одеси у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2015 року, точної дати та часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку "Привоз" у м.Одеса, знайшла пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , 1977 року народження, № НОМЕР_1 від 07 травня 1998 року та зберігала його у себе.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у себе в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо відклеївши фотокартку ОСОБА_5 , вклеїла у вказане пенсійне посвідчення свою фотокартку та зберігала при собі, з метою подальшого використання для отримання пільг у вигляді безкоштовного проїзду електропоїздами.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України - підроблення пенсійного посвідчення, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання.
04 лютого 2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на території залізничної станції Аккарджа Одеської залізниці, реалізуючи свій злочинний намір, який виразився у вигляді придбання безкоштовного проїзного документу на електропоїзд сполученням ст.Білгород- Дністровський - ст.Одеса-Головна, достовірно знаючи, що документ є підробленим, з метою отримання права на безкоштовний проїзд на електропоїзді, використала вказане підроблене посвідчення у білетній касі станції Аккарджа. Проте, вказане пенсійне посвідчення визвало підозру у касира білетної каси ст.Аккарджа ОСОБА_6 , яка повідомила про це працівникам ЛП на ст.Іллічівськ ЛВ на ст.Одеса-Головна.

Знаходячись на території вказаної станції в очікуванні електропоїзду, до ОСОБА_4 підійшли працівники транспортної міліції, пред`явили службові посвідчення, попросили пред`явити проїзний документ та пенсійне посвідчення, на що ОСОБА_4 зізналась, що використала підроблене пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , 1977 року народження, № НОМЕР_1 від 07 травня 1998 року для придбання вказаного проїзного документу.

Далі, працівники ЛП на ст.Іллічівськ запросили ОСОБА_4 до приміщення чергової частини ЛВ на ст.Одеса-Головна Управління МВС України на Одеській залізниці, для з`ясування обставин за вищезазначеним фактом. В приміщенні чергової частини ЛВ на ст.Одеса-Головна Управління МВС України на Одеській залізниці ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, добровільно видала пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , 1977 року народження, № НОМЕР_1 від 07 травня 1998 року, яке в подальшому було вилучено слідчим СВ ЛВ на ст.Одеса-Головна.

Своїми умисним діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
За сукупністю скоєного ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України.

23 березня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000045, та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних злочинів. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинені злочини, а саме за ч.1. ст.358 КК України у вигляді 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з застосуванням ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та отримана згода підозрюваної на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 23 березня 2015 року між прокурором та обвинуваченою та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 за ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості, міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 березня 2015 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні у сфері транспорту прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000045.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.358 ч.1, ч.4 КК України за які призначити їй узгоджені сторонами угоди про визнання винуватості від 23 березня 2015 року покарання:

- за ст.358 ч.1 КК України - штраф в сумі 1700 (тисяча сімсот) грн.;

- за ст.358 ч.4 КК України - штраф в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У відповідності зі ст.70 КК України, остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 (тисяча сімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави 1841,40 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи.

Речові докази - знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1