Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

В складі: головуючої судді - Чередникової B.C.

при секретарі - Мирній Т.Ф.

З участю: прокурора Савицького І.В.

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лубни справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м.
Есіль, Тургайськоі області Казахстану, мешканця
АДРЕСА_1, росіянина, громадянина України,
освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в слу
статті 89 КК
України, інваліда 1 групи, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 296 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 04.08 2006 р. о
20 год. 00 хв.,
він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився на вул. Павла Рака
в с. Карпилівка Лубенського району Полтавської області.В цей
час по проїзжій частині зазначеної вулиці проїзжав ОСОБА_2 на власному автомобілі ВАЗ 2110. ОСОБА_3, з метою вчинення хуліганських дій, поставив відра з водою на проїжджій частині дороги та
заважав руху транспорту. Коли ОСОБА_2 зупинив
автомобіль та зробив ОСОБА_3 зауваження, що він заважає йому проїхати та
попросив прийняти відра з проїжджої частини
дороги, останній безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи
громадський порядок в присутності сторонніх громадян став висловлюватись
брутальною лайкою на адресу ОСОБА_2 та погрожував йому фізичною розправою.
Після того, як ОСОБА_2 поїхав, ОСОБА_3 пішов до
свого подвір'я та попросив ОСОБА_4
покликати його, коли ОСОБА_2 повертатиметься
назад. ОСОБА_3, дізнавшись, що ОСОБА_2 повертається, рухаючись на автомобілі по вулиці, продовжуючи свої хуліганські дії,
взявши в праву руку господарський ніж та, вийшовши на середину проїзжої
частини, став зупиняти автомобіль ОСОБА_2 Коли останній зупинився, так як не
мав змоги проїхати, ОСОБА_3
безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутгності сторонніх
громадян, грубо порушуючи громадський порядок, став висловлювати словесні
образи на адресу останнього,
погрожуючи фізичною розправою та вимагаючи, щоб ОСОБА_2 вийшов з автомобіля. Після того, як ОСОБА_2 вийшов з
автомобіля, ОСОБА_3 підійшов до нього та безпричинно, з особливою зухвалістю, тримаючи в правій руці ніж та
розмахуючи ним, спричинив ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді синця з садном шиї зліва, які згідно висновку
експерта № 702 від 30.10.2006 року
відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу
здоров'я.

Підсудний ОСОБА_3 вину свою не визнав повністю і пояснив, що коли він пішов
до колонки набрати води, по поставив відра на
бардюрі. Мимо на автомобілі проїжджав ОСОБА_2, який став пред'являти претензії, що відра заважають йому проїхати, на що він
відповів, що нехай командує у себе на фермі,
після чого пішов додому. Через деякий час почув як біля його двору зупинився
автомобіль, він в цей час чистив картоплю і з
ножем в руках вийшов подивитися, це був ОСОБА_2, який знову почав йому виговарювати за відра. Він стояв
позаду автомобіля, а ОСОБА_2 біля дверки водія. Під час словесної перепалки ОСОБА_2 витягнув
пістолет і направив на нього з погрозою, що покаже, хто він такий і чого
приїхав в їхнє село. Він потерпілому ножем не погрожував. Вважає, що лайка
виникла з приводу неприязнених відносин між ним і батьком ОСОБА_2, який не провів з ним розрахунок при звільненні і він
звертався до суду з позовом про стягнення зарплати.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 04.08.2006 року їхав по вул. Рака в селі Карпилівка у власних справах, на дорозі побачив відра, неподалік яких стояли
та розмовляли ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Відра заважали йому
проїхати. Він зупинився і зробив зауваження, про те що відра заважають
проїхати. На зауваження зреагував ОСОБА_3, який
був в стані алкогольного сп'яніння, між ними виникла лайка. ОСОБА_3 зі словами:"Я покажу тобі на кого ти
підвищив голос" попрямував до автомобіля, але його заспокоїв ОСОБА_5. ОСОБА_3 сказав, що він ще з ним зустрінеться. Коли
хвилин через 15-20 він повертався
назад, то відер не було, на дорозі сидів ОСОБА_4, а коло нього стояв ОСОБА_3
ОСОБА_4 почав зупиняти автомобіль на якому він рухався, і він зупинився.
ОСОБА_3 підійшов до передньої дверки
автомобіля з боку пасажира і почав рватися до салону автомобіля. Коли він
вийщов з автомобіля ОСОБА_3
схопив його за футболку. Він вирвався. Тоді ОСОБА_3 махнув рукою і він
відчув біль в області шиї. В руках у ОСОБА_3 він побачив кухонний ніж, який до
цього не бачив. Побачивши ніж, він дістав із-під сидіння водія в автомобілі
пістолет, який направив на ОСОБА_3 і сказав, щоб той прибрав ніж. ОСОБА_3
заспокоївся, пообіцяв що вони ще зустрінуться в темному провулку, на цьому все
припинилося.

Свідок ОСОБА_6,
пояснила, що 04.08.2006 року,
близько 18 години,
коли вона поверталася з магазину, бачила, що посередині дороги стояли ОСОБА_3
та ОСОБА_4. ОСОБА_2 вийшов з машини, потім побіг до машини з боку місця водія,
щось витягнув із машини і побіг до ОСОБА_3.Коли порівнялася з ними, то побачила
в руках у ОСОБА_3 ніж, в руках у ОСОБА_2 пістолет. ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_2 , казав:" на
кого ти руку підняв", потім сказав, що йому зайві свідки не потрібні. Вона
дуже злякалася цієї події.

Свідок ОСОБА_5,
пояснив, що 04.08.2006 року
він бачив ОСОБА_3, коли той переносив відра з водою через вулицю, вони обоє
зупинилися на тротуарі і розмовлял, відра ОСОБА_3 поставив на проїзжу частину
дороги. В цей час на автомобілі проїзжав ОСОБА_2, який зупинився і зробив зауваження ОСОБА_3 за відра, які
заважали йому проїхати. ОСОБА_3 забрав відра, а ОСОБА_2 поїхав у власних
справах. Не чув, щоб ОСОБА_3 з ОСОБА_2 лаялися.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні не підтвердив показання, які містятся в матеріалах справи(
а.с. 16,31), пояснив,
що 04.08.2006 року
допомагав ОСОБА_3
будувати літню баню По закінченню роботи, вони розпивали спиртні напої.
Коли він захотів курити, то вийшов на вулицю, з метою когось зустріти та
попросить куриво. В цей час проїзжав на автомобілі ОСОБА_2, він його
зупинив, щоб спитати чи немає в нього закурити. В цей час з двору вийшов
ОСОБА_3 і між ними виникла сварка через якісь відра. Ніяких погроз з боку
ОСОБА_3 він не чув. ОСОБА_3 на ОСОБА_2 не замахувався ножем. В руках у ОСОБА_2
бачив пістолет, який той направляв на ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що 04.08.2006 року на
велосипеді повертався з тракторної бригади додому, побачив, що на вулиці
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зупиняють автомобіль ОСОБА_2 Коли автомобіль
ОСОБА_2 зупинився, то ОСОБА_3 кинувся до задніх дверцят автомобіля з боку
пасажира і намагався їх відчинити. ОСОБА_2 вийшов з
автомобіля, і тоді ОСОБА_3 почав махати перед ним руками, в руках в нього він
побачив ніж, чоловіки між собою лаялися, ОСОБА_2 відступив до
автомобіля і дістав з кабіни автомобіля пістолет, на цьому все скінчилося.

В.о. слідчого
Домницький В.М. та дільничний інспектор Остапко П.М. категорично заперечували,
що допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4
відбувався в селі Карпилівка за місцем проживання свідків, пояснили, що
дійсно привозили свідків в м.Лубни в Лубенський МРВ на допит до слідчого. При
цьому слідчий і дільничний стверджували дати допитів ті , які зазначені в
протоколі допитів.

Свідок ОСОБА_8, пояснив, що він
очевидцем конфлікту не був. З ОСОБА_3 особисто з підсуднім стосунки, не підтримує. Коли 04.08.2006 року син повернувся додому то був розхвильований, показав
на шию, де була рана і кров, сказав, що це зробив ОСОБА_3 Коли син проїзжав
повз ОСОБА_3а то зробив йому зауваження за відра з водою, що стояли посеред
дороги, а коли повертався то його зупинили і ОСОБА_3 хотів вдарити ножем, але
син ухилився і ОСОБА_3 лише зачепив
його.

Також свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9
в судовому засіданні пояснили, що вони допитувалися по справі за місцем їх
проживання; до Лубенського МРВ їх ніхто
не викликав. В подальшому свідок ОСОБА_6 змінила покази, пояснила, що
дільничний інспектор Лубенського МРВ возив ії в м. Лубни в Лубенське МРВ до
слідчого на допит, при цьому вона стверджувала, що її допитували 28.08.2006 року після 19 години, вона це
добре пом'ятає, бо це відбувалося в день села, який завжди відзначається 28 серпня кожного
року, в той час, як згідно протоколу допиту її допитували 25.08.2006 року після 16 години.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про надання
доручення органу досудового слідства виконати слідчі дії: провести відтворення
обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
витребувати з Духівської сільської Ради Лубенського району та Лубенського МРВ
документи про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за зловживання спиртними
напоями та здійснення хуліганських дій.

Потерпілий
ОСОБА_2 заявив
клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування,
мотивуючи його тим, що він 04.08.2006
року звернувся до міліції з заявою про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_3 за погрозу вбивством. Однак ця заява була
проігнорована, процесуальний документ за результатами її розгляду не приймався.
Кримінальна справа була порушена
за ознаками хуліганства. Одночасно він вважає, що загроза його життю була
реальною і дії ОСОБА_3 були спрямовані на його вбивство. Просить суд повернути
справу для додаткового розслідування до прокуратури і в ході розслідування
виконати також слідчі дії запропоновані прокурором.

Підсудний
ОСОБА_3 та його захисник -
адвокат ОСОБА_1, проти клопотання прокурора та потерпілого не заперечували,
поклалися на думку суду.

Прокурор
заперечував проти задоволення клопотаня про повернення справи на додаткове
розслідування.

Заслухавши
учасників процесу, допитавши потерпілого, свідків, дослідивши матеріали
кримінальної справи, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого
підлягає задоволенню.

Відповідно до
вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.03.1986 року № 3, у справах про
хуліганство суди повинні пред'являти високу вимогливість до якості дізнання та
досудового слідства. В постанові про притягнення як обвинуваченого і
обвинувальному висновку повинні бути зазначені дії обвинуваченої особи,
наслідки її дій, а також кваліфікуючі ознаки складу злочину, з обов'язковою
вказівкою цих ознак. Суди невправі без повернення справи на додаткове
розслідування вказувати у вироку кваліфікуючі ознаки хуліганства, які не були
пред'явлені особі органами досудового слідства чи дізнання.

Ці вимоги, які є
обов'язковими, органом досудового слідства враховано не було. Досудове слідство
проведено упередженно та неповно.

Відповідно до
ст. 281 КПК
України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунена в судовому засіданні.

Допущена
неповнота досудового судового слідства не може бути усунута судом без
повернення справи на додаткове розслідування.

До такого висновку суд прийшов з
наступного.

Згідно заяви
потерпілого ОСОБА_2
від 04.08.2006 року В
Лубенський МРВ ОСОБА_2 повідомляв, що ОСОБА_3 погрожував йому вбивством ножем
та спричинив йому тілесні ушкодження цим ножем в області шиї за що просив
притягнути до кримінальної відповідальності цю особу( а.с. 12).

Органом
досудовогослідства не виносилося судження і не приймався процесуальний документ
про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину щодо погрози
вбивством.

В постанові про
пред'явлення обвинувачення і обвинувальному висновку не вказані обставини
скоєння злочину, механізм заподіяння тілесних ушкоджень. Так в зазначених
документах вказано, що ОСОБА_3 розмахуючи ножем спричинив потерпілому певні
тілесні ушкодження. Відсутний зв'язок між діями ОСОБА_3, які йому вмінюються і
зазначеними наслідками, які йому вмінюються.

Також не зазначено зміст кваліфікуючих ознак, які
вмінюються ОСОБА_3.

Крім того між
показаннями свідків між собою; показаннями свідків та показаннями підсудного
ОСОБА_3; показаннями свідків і показаннями потерпілого ОСОБА_2 маються
суперечності, які не були усунуті в ході досудового слідства шляхом проведення
відтворення обстановки і обставин події, що має істотне значення для правильної
правової оцінки дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та правомірності поведінки кожного з них.

Із аналізу пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відібраних органом дізнання та протоколів їх допиту
слідчим, які містяться в матеріалах справи вбачається, що вони майже слово в
слово повторюють одне одного.

Зважуючи на
твердження свідка ОСОБА_4,
що його допитував слідчий в селі за місцем його проживання, а не в
Лубенському МРВ і плутанину в поясненнях свідка ОСОБА_6, щодо обставин місця і
часу її допиту слідчим, а також тієї обставини, що протоколи допиту свідків
виготовлено на комп'ютері, суд приходить до висновку, що свідки органом
досудового слідства не допитувалися, а протоколи їх допитів без фактичногот
допиту свідків були виготовлені на комп'ютері на підставі пояснень, які були
відібрані органом дізнання, після чого були пред'явлені свідкам за місцем їх
проживання для підписання. Зважуючи на показання підсудного ОСОБА_3, недостатньо
з'ясовані взаємовідносини підсудного з потерпілим, що має істотне значення для
правильної кваліфікації дій підсудного ОСОБА_3.

Під час
додаткового розслідування необхідно повно та об'єктивно провести досудове
розслідування: пред'явити конкретне обвинувачення, з зазначеням всих
встановлених кваліфікуючих ознак і їх змістом, встановити механізм заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень, встановити зв'язок між діями ОСОБА_3, які йому
вмінюються і зазначеними наслідками, які йому вмінюються.

Прийняти рішення
по заяві ОСОБА_2
щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_3 погрози вбивством ОСОБА_2

Крім того перевірити показання підсудного, потерпілого та свідків шляхом
проведення відтворення обстановки та обставин
події з участю потерпілого ОСОБА_2, підсудного ОСОБА_3, Свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 із виготовленням фототаблиць або складанням схем до них з
метою встановлення фактичних обставин скоєння злочину, правомірності дій потерпілого; в повній мірі з'ясувати взаємовідносини
підсудного з потерпілим, що має істотне значення для правильної кваліфікації дій ОСОБА_3; витребувати з місця проживання та
Лубенського МРВ характеризуючі матеріали на підсудного, докази на порушення
громадського порядку з його боку та зловживання
спиртними напоями, про що зазначено в характеристиці на ОСОБА_3 та залучити їх
до матеріалів справи.

Керуючись ст. 273, 281 КПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину . передбаченого ст. 296
ч. 4 КК України
повернути Лубенському міжрайонному прокурору для організації додаткового
розслідування.

На постанову
протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до
апеляційного суду.

Суддя Лубенського міськрайонного суду B.C. Чередникова