Справа № 127/8707/14-к
Провадження №11-кп/772/49/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці об`єднані кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 10.12.2013 р. за №0000625 та від 30.12.2013 р. за №0004092 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2014 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні доньку 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.03.2005 р. Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, 13.05.2005 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.12.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 29.10.2012 р. на підставі постанови Крижопільського районного суду Вінницької області звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 8 днів, 18.06.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 7 місяців обмеження волі.
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання із врахуванням ст. 69-1 КК України: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання з врахуванням ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2014 р. та визначено остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Вирішено питання із речовими доказами та судовими витратами,-
за участю секретаря: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду першої інстанції встановлено , що 10 грудня 2013 року, приблизно о 7:15 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою нападу, направленого на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні інтернет - кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, взяв до рук палицю, яку носив з собою з метою захисту від безпритульних собак та наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останній відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 484 від 08.04.2014 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, забійних ран м`яких тканин скроневої ділянки праворуч та лобно-тім`яної ділянки ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого заволодів грошовими коштами в сумі 6 700 (шість тисяч сімсот) гривень та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
29.12.2013 року близько 18.00 год. перебуваючи в приміщенні автомийки «Аква-сіті», що по вул. Г. Успенського, 91 у м. Вінниці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів. В подальшому, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 2271,00 грн., які знаходились у металевому ящику в кімнаті відпочинку працівників мийки, належних ОСОБА_11 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму, а викрадені грошові кошти використав на власний розсуд.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не погоджуючись з вироком суду подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2014 року, змінити пом`якшивши ОСОБА_6 призначене покарання, вважає призначене покарання занадто суровим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та даним про особу засудженого.
Крім того, 16.12.2014 року на адресу Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляція обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій останній просить суд врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання та переглянувши вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2014 року зменшити строк позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та самого обвинуваченого, які апеляційні вимоги підтримали у повному обсязі, думку прокурора, який заперечив проти поданих апеляційних скарг, суд перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляції обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 185 КК , ч. 2 ст. 187 КК України, при обставинах викладених у вироку суду та кваліфікація його дій за вказаною статтею, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання, належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до ст. 65 КК України, та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Доводи ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незаконності вироку суду першої інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного покарання не заслуговують на увагу суду, оскільки при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів які відносяться до середньої тяжкості та до тяжкого злочину , особу винного який неодноразово раніше судимий , 29.10.2012 року на підставі постанови Крижипольського районного суду Вінницької області звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 8 днів , під час умовно дострокового звільнення ОСОБА_6 вчинив нові злочини , врахував пом`якшуючі обставини щире каяття , по місцю проживання характеризується позитивно , на утриманні знаходиться малолітння дитина та дружина , відсутність претензій потерпілих та обтяжуючі покарання обставини. Враховуючи зазначене колегія суддів вважає що , суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», тому апеляційні вимоги ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування вироку суду відносно ОСОБА_6 та призначення йому покарання не пов`язаного з позбавлення волі не підлягає задоволенню . Керуючись ст.ст. 376, 407, ,419 КПК України, суд, П О С Т А Н О В И В : Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України - залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення .
Судді: