№ 11а-64-2007
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня
2007 року місто
Київ

Військовий
апелляційний суд Центрального регіону України в складі: головуючого -
генерал-майора юстиції КУЗЬМІНА А.С. ,
суддів - полковника юстиції БРЕДЕЛЬОВА О.М. та полковника юстиції ЗАГОРУЙКО В.В.,
при секретарі ПІЛЯВСЬКОЇ І.В.,

за
участю прокурора-криміналіста військової прокуратури Центрального регіону
України підполковника юстиції СУХОВЦЯ В.Й.,
заявника ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2 ,

розглянувши
в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову військового
місцевого суду Київського гарнізону від 12 червня 2007 року, за якою скарга ОСОБА_1 на постанову старшого
помічника військового прокурора Сумського гарнізону від 26 березня 2007 року
про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
Шосткинсько-Середино-Будського міського військового комісара полковника ОСОБА_3, залишена без задоволення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
постановою, 26 березня 2007 року старший
помічник військового прокурора Сумського гарнізону капітан юстиції ГРИЩЕНКО за
результатами перевірки обставин,
викладених в скарзі громадянина ОСОБА_1 від 21 лютого 2007 року, виніс постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно Шосткинсько-Середино-Будського міського
військового комісара полковника ОСОБА_3 на
підставі п. 2 ст. 6 КПК України - за відсутністю в його діях
складів злочинів, передбачених ст.
ст. 122, 125,
296 та 424 КК України.

Суд 1-ї
інстанції, розглянувши скаргу заявника
на вказану постанову старшого помічника військового прокурора, відмовив у її задоволенні, мотивуючи своє рішення відсутністю
процесуальних порушень з боку автора постанови.

Не
погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подану апеляційну скаргу, в якої він
просить постанови суду и
старшого помічника військового прокурора скасувати, та направити матеріали для проведення
додаткової перевірки. В обґрунтування цього він вказує, що скарга судом була розглянута без його
участі, з перевищенням строків, передбачених
ст. 236-2 КПК України. Крім того, апелянт вважає, що було встановлено факт спричинення йому
легких тілесних ушкоджень, а тому в діях
ОСОБА_3 вбачається
склад злочину, передбачений ст.
125, ч.1 КК України, що можуть підтвердити громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які працівниками прокуратури не були
допитані.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне скаргу залишити без
задоволення, виступи заявника та його
представника, які просили скаргу
задовольнити, військовий апеляційний суд
регіону, вивчивши матеріали перевірки та

обговоривши доводи скарги, знаходить постанову суду гарнізону такою, що підлягає скасуванню,
виходячи при цьому з наступного.

Суд 1-ї
інстанції, розглянувши скаргу
ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст.
236-2 КПК України перевірив, чи
були при відмові в порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст. 99
КПК України. Проаналізувавши в сукупності всі досліджені матеріали, суд прийшов до висновку, що старшим помічником військового прокурора
всі вимоги вказаної статті виконані, та
будь-яких процесуальних порушень при цьому ним допущено не було. Однак при
цьому суд гарнізону не звернув уваги на той факт, що старшим помічником прокурора в порушення
вимог ст. 27 КПК України, було відмовлено в порушенні кримінальної
справи, в тому числі , і за
ст. 125 КК України. Так, ч.1
ст. 27 КПК України
передбачає, що справи про злочини, передбачені статтею 125, частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу
України, а також справи про
злочини, передбачені статтею 356
Кримінального кодексу України щодо дій,
якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше як за скаргою
потерпілого, якому і належить в такому
разі право підтримувати обвинувачення. В цих справах дізнання і досудове
слідство не провадяться.

В даному
випадку ОСОБА_1 був військовою прокуратурою гарнізону позбавлений права
звернутися до суду зі скаргою приватного обвинувачення.

Крім
того, приймаючи рішення про відмову в
порушенні справи, старший помічник
прокурора послався на висновок судово-медичного обстеження № 131 від 22 лютого
2007 року щодо ступеню отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1, однак сам висновок в матеріалах перевірки
відсутній. До того ж, з матеріалів
перевірки вбачається, що в зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями заявник знаходився на стаціонарному
лікуванні, однак цьому факту жодної
юридичної оцінки не дано.

По
суті, прокуратура гарнізону прийняла
рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 виключно на
матеріалах, яки були зібрані
працівниками міліції.

Таким
чином,

постанова
суду підлягає скасуванню, а матеріали
перевірки -направленню до суду 1-ї інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.
367, 382 КПК України, військовий апеляційний суд регіону

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову військового місцевого суду Київського гарнізону від
12 червня 2007 року, за якою скарга
заявника на постанову старшого помічника військової прокуратури Сумського
гарнізону про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
Шосткинсько-Середино-Будського міського військового комісара полковника ОСОБА_3 , залишена без задоволення, -задовольнити, вказану постанову суду - скасувати, а матеріали перевірки разом зі скаргою
ОСОБА_1 направити для розгляду в той же суд, в іншому складі.