Справа № 352/136/15-к
Провадження № 1-кп/352/33/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваеного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000217 про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого машиністом тепловозу залізничного цеху ПАТ «Івано-Франківськцемент», одруженого, утриманця двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 272 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_5 будучи особою, яка зобов`язана дотримувати правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, порушив їх, внаслідок чого таке порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, при наступних обставинах :

ОСОБА_5 , будучи машиністом тепловозу залізничного цеху ПАТ «Івано-Франківськцемент», який згідно посадової інструкції зобов`язаний виконувати вимоги інструкції з охорони праці машиністом тепловозу, грубо порушуючи вимоги «Інструкції № 5 з охорони праці локомотивної бригади при експлуатації локомотивів», а саме п. 3.11., яким визначено, що перед рушанням з місця тепловоза машиніст зобов`язаний впевнитись в тому, що члени його бригади, які знаходяться близько тепловоза або на колії, відійшли на безпечну відстань, після чого подати відповідний сигнал і привести в рух локомотив.

Так, 07.06.2014 приблизно о 03.30 год. машиніст тепловозу залізничного цеху ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги «Інструкції № 5 з охорони праці локомотивної бригади при експлуатації локомотивів», затвердженої наказом голови правління ПАТ «Івано-Франківськцемент» № 135 від 05.03.2012 р., перед початком руху тепловозу, не впевнившись, що складач поїздів залізничного цеху ОСОБА_6 , яких знаходився близько вагонів тепловоза, відійшов на безпечну відстань, по команді останнього подав звуковий сигнал та привів в рух локомотив, внаслідок чого стався нещасний випадок.

В результаті чого складач поїздів залізничного цеху ПАТ «Івано-Франківськцемент» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: травматична ампутація правої стопи на рівні таранно-човникоподібного суглобу та кубовидно-клиновидних суглобів (Шопарового суглоба), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали стійку втрату працездатності не менше ніж на одну третину; травматична ампутація нігтьової фаланги 1-го пальця лівої стопи, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Згідно п. 112 розділу 1 наказу Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 123 від 26.01.2005 «Про перелік робіт з підвищеною небезпекою», роботи, що безпосередньо виконуються при обслуговуванні залізничного транспорту, електротранспорту, рухомого складу відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та даючи суду показання повністю підтвердив факт скоєння ним вищенаведених у вироку своїх неправомірних діянь. Оскільки вчинений ним вперше злочин, в якому він щиро розкаюється, являється злочином невеликої тяжкості, розкриттю якого він активно сприяв, а заподіяні потерпілому збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку, то просить суд суворо його не карати.

Оскільки обвинуваяений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 272 ч. 1 КК України, так як він будучи особою, яка зобов`язана дотримувати правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, порушив їх, внаслідок чого таке порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому щиро розкаявся, заподіяні збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і наступні дані про особу винного, а саме те, що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, являється утриманцем двох неповнолітніх дітей, по місцю проживання та праці характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що до підсудного слід застосувати покарання у вигляді штрафу в розмірі визначеного санкцією вищезазначеної статті Закону, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд.-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винниму скоєнні злочину передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1