Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого-судді
суддів
Вус С.М., Глоса Л.Ф.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 квітня 2008
року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 квітня 2007 року.
Вироком
Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянина України, судимого
27.12.2005 року за ст. 309 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі,-

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років
позбавлення волі.

На підставі
ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено остаточне
покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. З ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 стягнуто 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 17 квітня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

ОСОБА_1
визнано винним та засуджено за те він, що 7 грудня 2005 року, приблизно о 1
год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись у приміщенні
кафе «Ельф» по вул. Привокзальній, 21а на залізничній станції Донецьк-Південний
Ясинуватського району вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_3 за обставин,
викладених у вироку.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, за її змістом, просить судові рішення
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, посилаючись на
однобічність та неповноту судового слідства, зокрема на те, що в основу вироку
суд поклав показання свідка ОСОБА_4, які на його думку суперечать показанням
інших свідків та зібраним у справі доказам, що не встановлено знаряддя, яким
було нанесено удар потерпілому, відмовлено у задоволенні його клопотань про
виклик у судове засідання понятих, свідків і судово-медичного експерта та що
органами досудового слідства не зібрано і суду не надано прямих доказів його
винності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, висновки суду про винність
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_3
обгрунтовані зібраними органами досудового слідства та ретельно дослідженими у
судовому засіданні доказами, яким суд дав всебічну, повну і об'єктивну оцінку у
вироку. Зокрема висновки суду про винність засудженого підтверджуються
показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
інших, даними протоколів огляду місця події, протоколів відтворення обстановки
і обставин події з участю ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, впізнання ОСОБА_1,
висновками судово-медичних та судово-цитологічної експертиз, а також
показаннями самого ОСОБА_1 під час досудового і судового слідства, де він не
заперечував свою причетність до вчинення злочину щодо потерпілого.

Давши належну оцінку дослідженим у судовому засіданні та наведеним у вироку
доказам відповідно до вимог ст. 67 КПК України, суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку та правильно
кваліфікував дії засудженого ОСОБА_1 за ст. 115 ч. 1 КК України.

Що ж стосується доводів засудженого на те, що суд в
основу вироку суд поклав показання свідка ОСОБА_4, які суперечать матеріалам
справи та показанням іншим свідків, то колегія суддів вважає їх безпідставними,
бо показання цього свідка узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_8, який під час досудового
слідства та у суді підтвердив, що удари ОСОБА_3, який лежав на підлозі, наносив
лише ОСОБА_1, який за показаннями свідка ОСОБА_5 мав при собі ножа (т. 1, а.с.
76-80, 109,110; т. 2 а.с. 52). Про те, що саме ОСОБА_1 наносив удари
потерпілому, коли той лежав на підлозі, під час досудового слідства показувала
також свідок ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 73, 74). Показання зазначених свідків
частково узгоджуються із показаннями ОСОБА_1 під час досудового слідства, який
не заперечував факту нанесення потерпілому удару ножем в обличчя та знаходження
його біля потерпілого, коли той лежав на підлозі ( т. 1, а.с. 44-46), яким суд
також дав відповідну оцінку у вироку.

З показань усіх допитаних у справі свідків вбачається, що
ніхто із них, крім ОСОБА_1, удари потерпілому ножем, вилкою чи іншим предметом,
схожим на ніж, не наносив.

Тому доводи засудженого про те, що досудове слідство та судовий розгляд
справи відбувалися з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, а саме, що його впізнання за фотокартками свідком ОСОБА_4 було
проведено з порушенням кримінально-процесуального закону, колегія суддів вважає
безпідставними, бо у судовому засіданні цей свідок підтвердив факт впізнання
ОСОБА_1 за фотокарткою (т. 2, а.с. 147 зв.). За цією ж фотокарткою під час
досудового слідства ОСОБА_1 впізнали також свідки ОСОБА_11, ОСОБА_8і ОСОБА_12.
Протоколи впізнання ОСОБА_1 свідками є ідентичними, а тому не викликають
сумнівів у проведенні їх слідчим відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Що ж стосується доводів засудженого про порушення судом права на захист
внаслідок залишення без задоволення його клопотання про виклик у судове
засідання понятих та судово-медичного експерта, то обгрунтованість рішення суду
з приводу цього клопотання сумнівів у касаційного суду не викликає, а тим більш
не свідчить про порушення права засудженого на його захист.

Оскільки факт вчинення ОСОБА_1 умисного вбивства потерпілого ОСОБА_3 за
викладених у вироку обставин підтверджений відповідними доказами, порушень
кримінально-процесуального закону під час досудового слідства та судового
розгляду справи, які б тягнули безумовне скасування судових рішень не допущено,
підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду
за доводами касаційної скарги
засудженого у колегії суддів немає.

Покарання засудженому ОСОБА_1 судом призначено з
дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про
його особу та обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

відмовити засудженому ОСОБА_1 у задоволенні касаційної
скарги.

СУДДІ:

Міщенко С.М. Вус С.М. Глос
Л.Ф.