справа №1-14-2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року Богодухівський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого
- судді ШалімоваД.В.,

при
секретарі Івановій
Т.М. ,

за
участю прокурора Якушина М. О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Богодухові справу
за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровськ, росіянина, громадянина України, освіта базова загально-середня ,
не одруженого, що
не працює , раніше не судимого,
мешкає АДРЕСА_1, обвинувачуваного
за ст.
122 ч.1 КК
УКРАЇНИ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 23 квітня 2006
року, приблизно о 00 год.30 хв., знаходячись на території домоволодіння, розташованого АДРЕСА_2, маючи умисел на спричинення тілесних
ушкоджень, на грунті особистих
неприязнених відносин, умисно наніс
декілька ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_3 , спричинивши йому закритий ангулярний перелом
нижньої щелепи який за ступенем тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне
ушкодження, що потягло за собою тривалий
розлад здоров'я на строк біле 21-го дня.

В
судовому засіданні підсудний в інкримінованому йому злочині винним себе не
визнав, пояснив суду, що коли він вночі 22 квітня 2006 р. знаходився на
території домоволодіння АДРЕСА_2, приблизно біля 23.00
час. інші гості стали розходитись а
за святковим столом залишився він , ОСОБА_3 та ОСОБА_4
. Він повертався із туалету і підійшов доОСОБА_4, побачив,
що ОСОБА_3 чіплявся до неї і він
вирішив відтягнути ОСОБА_3 від нього ,
для цього схопив потерпілого за праву руку та потягнув на
себе, після цього він та ОСОБА_3 разом впали на землю, більше ОСОБА_3 на землю не падав, звідки на обличчі потерпілого з'явились
тілесні ушкодження він не знає, оскільки
його не бив.

Не
зважаючи на невизнання своєї вини підсудним,
його вина в вчиненому злочині повністю доведена сукупністю досліджених в
судовому засіданні доказів:

- свідченнями
потерпілого ОСОБА_3 , який пояснив
суду, що 22 квітня 2006
року він зі своїми знайомими приїхав святкувати свято „Пасхи" до батьків
ОСОБА_5 на подвір'я АДРЕСА_2 та з 18.45
час. знаходились там за святковим
столом. Приблизно о 23.30 час. всі пішли спати та за столом залишились лише
він, ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Він став засипати на стільці та проснувся
від того, що ОСОБА_2 б'є його по
обличчю кулаками. Внаслідок ударів він впав на землю животом вниз,
а ОСОБА_2 наніс приблизно 5
ударів ногами по його обличчю та від цих ударів в нього виникли перелом
кісток носа та нижньої щелепи.

-свідченями
свідка ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили суду про те, що біля 23.30
год.22.04.2006 року, вони пішли
спати додому, за столом залишались ОСОБА_2, потерпілий та ОСОБА_4,
біля 00.30 час. додому зайшов ОСОБА_3 , на обличчі в нього текла кров при цьому він
пояснив, що щойно його побив ОСОБА_2 на подвір'ї
домоволодіння.

2

-
свідченнями ОСОБА_7 в той частині, що 22.04.2006
року біля 23.30 час. вона пішла спати АДРЕСА_2, на подвір'ї залишились підсудний, потерпіли та її донька ОСОБА_4. Біля 01.00 год. 23.04.2006 р. її розбудила
ОСОБА_6 та стала виганяти з будинку і вона поїхала в м. Харків. На наступний
день вона приїхала в м. Богодухів,
ОСОБА_3 повідомив їй, що його побив підсудний і вона зі своїми
знайомим відвезла потерпілого до лікарні в м.
Харків.

·
свідченнями свідка ОСОБА_4 яка пояснила суду про те, що ввечері 22.04.2006 р. вона з підсудним та потерпілим залишилась у дворі АДРЕСА_2, ОСОБА_3
став чіплятися до неї, однак
ОСОБА_2 це помітив, та відірвав ОСОБА_3 від неї, після цього потерпілий та підсудний впали на землю, що відбувалось між ними вона не бачила.

·
свідченнями свідка ОСОБА_8 допитаного за клопотанням
захисту в тої частині, що після свята „Пасхи" 2006 року, йому подзвонила ОСОБА_7, яка попросила відвезти потерпілого до лікарні
і наступного дня він відвіз ОСОБА_3 в
м. Харків в лікарню невідкладної швидкої
медичної допомоги.

·
свідченнями свідка ОСОБА_9, який пояснив суду, що 20
червня 2006 року в
денний час він перебуваючи в м. Харків
опитував ОСОБА_2 з приводу спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_2 сам розповів як бив
ОСОБА_3 кулаками в обличчя 23.04.2006 р. на подвір'ї АДРЕСА_2, про що було складено пояснення та підсудний
добровільно його прочитав та підписав.

·
протоколами очних ставок між потерпілим ОСОБА_3 та підсудним,
потерпілим та свідком ОСОБА_4,
потерпілим та свідком ОСОБА_7 в ході
яких потерпілий підтвердив свої свідчення об обставинах злочину/а.с. 53-54, 56-57, 59-61/.

-протолом очної ставки між підсудним та свідком ОСОБА_9, в ході якої свідок підтвердив свої свідчення
про добровільність надання показань підсудним /а.с. 60-61/

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події за
участю потерпілого ОСОБА_3 в ході якого
перевірялись та найшли свої підтвердження свідчення потерпілого /а.с. 49/

· висновком
судово-медичної експертизи №
194 від 25.07.2006 року з
якої вбачається, що у потерпілого в
зв'язку з подіями 23 квітня 2006 року мали місце:
зсадини обличчя які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження
, перелом кісток носу,
які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, що потягло за собою тривалий
розлад здоров'я на строк більше 6днів, але менше 21-го дня, закритий правосторонній ангулярний перелом
нижньої щелепи, який за ступенем
тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм
тривалості розгляду здоров'я. Ці тілесні ушкодження могли утворитися від ударів
тупими предметами, якими могли бути
кулаки рук, ноги. По тілу потерпілого
було нанесено не менше трьох травмуючих дій,
які наносились з достатньою силою. Об'єктивних судово-медичних
даних, що вказані тілесні ушкодження
могли бути утворені від падіння з висоти свого росту- відсутні. Свідчення
потерпілого ОСОБА_3 , надані їм в ході
відтворення обстановки та обставин події,
відповідають об'єктивним судово-медичним даним, виявленим на тілі пошкодженням, механізму їх утворення, локалізації,
/а.с. 46-47/

З
врахуванням повної доведеності винності підсудного, суд кваліфікує його дії по ст.
122 ч.1 КК України, як навмисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Свідчення
ОСОБА_7 в тієї частині, що потерпілий разом з нею один раз впав із
крильця на землю, виводів суду не
спростовують, оскільки потерпілий, виходячи з її свідчень, при цьому ніяких тілесних ушкоджень не
отримав, крім цього це не
підтверджується висновками судово-медичної експертизи.

Свідчення
підсудного, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про те, що підсудний не скоював насильницьких дій
відносно потерпілого, спростовуються
сукупністю перелічених

3

вище
доказів, в тому числі судово-медичними
даними. Крім того, суд бере до
уваги, що ці свідки знаходяться в певних
відносинах з підсудним і вважає, що
надані ними свідчення обумовлені бажанням допомогти підсудному ухилитись від
відповідальності за скоєне.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого, характеристику особистості
підсудного, обумовлену тим, що він раніше не судимий ,
за місцем проживання характеризується позитивно, не працює,
скоїв злочин середньої тяжкості,
на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом'якшує покарання ,
відповідно до вимог
ст. 66 КК України
та що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК суд не встановив.

З
урахуванням викладеного, суд вважає за
можливе, призначивши підсудному
покарання у вигляді обмеження волі,
згідно ст. 75 КК України, звільнити його від покарання з
випробуванням, з встановленням
іспитового строку та обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України.

Заявлений
потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн.
підлягає задоволенню в сумі 522, 74 грн. ,
оскільки потерпілий поніс матеріальні збитки в цьому розмірі, а саме на лікування 522, 74 грн., ця шкода підтверджується наданими
документами.

Заявлений
потерпілим позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 14 ООО грн. суд
задовольняє частково. Суд вважає, що
дійсно протиправними діями підсудного потерпілому було заподіяно цілком
природні моральні страждання, негативно
вплинули на психічний стан, вимагають
додаткових зусиль для організації життя потерпілого, наслідком зазначеного і є заподіяння
моральної шкоди. При цьому суд вважає заявлену моральну шкоду завищеною та
задовольняє в розмірі 2500 грн., таким
чином загальна сума, яка підлягає
стягненню з підсудного за позовом,
складає 3022, 74 грн., в
задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Речові докази по
справі відсутні.

Запобіжний захід
суд залишає попередній.

Керуючись ст. 323-324 КПК. УКРАЇНИ
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні злочину передбаченому
ст. 122 ч. 1 КК УКРАЇНИ і
призначити покарання в вигляді обмеження волі на строк 2 /два / роки .

На
підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням,
з іспитовим строком 1
(один ) рік.

На
підставі ст. 76
п.2, 3, 4 КК України зобов'язати ОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці
органи.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній -підписку про
невиїзд.

Позов
потерпілого ОСОБА_3 до підсудного ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду у сумі 522, 74 грн., моральну
шкоду у сумі 2500 грн., ВСЬОГО 3022,
74 грн.

Вирок
може бути оскаржений у Харківський апеляційний суд у термін 15 діб з моменту
оголошеннями засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.