Справа № 357/7405/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

прокурора - Перебийніс А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білої Церкви
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0001281 від 21.02.2013 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла
Церква, українця громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, судимості не маючого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,-

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), за наступних обставин.

18.02.2013 р. близько 15 год. ОСОБА_1 з
східцевого майданчика першого поверху
буд. АДРЕСА_2 таємно від оточуючих
викрав котел марки КС-Т-16 вартістю 400
грн., яким розпорядився на власний
розсуд. Зазначеними діями заподіяв
потерпілій ОСОБА_2 матеріальний збиток
на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину у скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення визнав повністю і
показав суду, що дійсно 18.02.2013 р.
близько 15 год. з східцевого майданчика
першого поверху буд. АДРЕСА_2 таємно
від оточуючих викрав котел марки КС-Т-16
вартістю 400 грн., яким розпорядився на
власний розсуд.

У скоєному розкоюється, просить суворо
не карати та не позбавляти волі.
Заявлений потерпілою позов про
відшкодування збитків в сумі 400 грн.
відшкодував у повному обсязі.

Визнаючи себе повністю винним та не
оспорюючи фактичні обставини справи,
обвинувачений ОСОБА_1 просив суд не
досліджувати докази зібрані під час
досудового розслідування і після
роз'яснення положень ч.3 ст. 349 КПК
України у суду немає сумнівів в
добровільності та істинності його
позиції.

Прокурор не заперечував проти
задоволення клопотання обвинуваченого
і суд визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованих йому дій
доведено у повному обсязі і його дії
вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК
України, оскільки він вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи міру покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особу винного,
обставини справи.

ОСОБА_1 судимості не має, не
працевлаштований, як особа за місцем
проживання характеризується
посередньо.

У скоєному ОСОБА_1 чистосердечно
розкоюється, збитки потерпілій
відшкодував - наведені обставини суд
розцінює як пом'якшуючі
відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин
судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає що
виправлення та перевиховання ОСОБА_1
можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази та судові витрати у
провадженні - відсутні.

Заявлений потерпілою цивільний позов
про відшкодування з обвинуваченого
збитків в сумі 400 грн. відшкодовано.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і
призначити покарання у вигляді
2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку 2(два) роки не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтися на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинуваченого
ОСОБА_1покласти на Білоцерківський
ВВС за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений всіма
учасниками процесу до Апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н. В. Бобкова