Справа № 1-401/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І

з участю прокурора - Костенко Р.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , 23 жовтня 1987 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області , українця громадянина України , із

середньою-технічною освітою, офіційно не працюючого,

одруженого на утриманні одна неповнолітня дитина 2009

року народження , зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Радгоспна АДРЕСА_1 Київської

області, проживаючого без реєстрації в місті Бровари вул.

Незалежності АДРЕСА_2, раніше

не судимого.

у скоєні злочину, передбачених с ч.3 ст.15., ст.185 ч.1 КК України (ред. 2001р.)

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 незаконно, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за таких обставин.

Так, 02 лютого 2011 року близько 19-ої години, в с. Русанів Броварського району Київської області, підсудний ОСОБА_1 разом з трьома невстановленими досудовим слідством особами, перебував на вул. Молодіжна 2, поблизу водонапірної башти, що належить ПП «Русанівське», 1965 року побудови, за інв. № 1301 і має балансову вартість 11 935 гривні. Переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, намагались таємно та незаконно, заволодіти металом, з якої була виготовлена вказана башта, шляхом демонтажу, з використанням кисневого різака, порізавши її на частини та загрузивши на автомобіль НОМЕР_1 . Однак свої незаконні злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), підсудний не зміг виконати до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений заступником директора ПП «Русанівське», який викликав керівників та громадськість. Своїми незаконними злочинними діями, підсудний ОСОБА_1 спричинив ПП «Русанівське», матеріальну шкоду на загальну суму 11 935 гривні .

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення, в вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15., ст.185 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні замаху на крадіжку за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив, та пояснив, що він дійсно, 02.02. 2011 року близько 19-ої години, перебував в с. Русанів Броварського району Київської області, разом з трьома особами, даних яких не знає, яких він найняв, щоб порізати водонапірну башту, не повідомивши їх що він викрадає таким чином метал, перебував, поблизу водонапірної башти. Переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, намагались таємно, заволодіти металом, з якої була виготовлена водонапірна башта, шляхом її демонтажу, з використанням кисневого різака, порізавши її на частини та загрузивши на автомобіль «Газель», яку також найняв. Однак під час роботи, їх замітив хтось з керівників підприємства і їх затримали, після вони домовились, і він демонтовану водонапірну башту здав на металолом в м.Києві в інститут хімії, а кошти повернув в підприємство, де намагався викрасти метал. Вказану башту, він замітив десь біля 29-31 січня 2011 року, вважав що вона безхозна і тому намагався її демонтувати, порізавши з допомогою кисневого різака та здати на металолом. Вимушений цим займатись, так як немає роботи постійної а у нього сім'я, яку необхідно утримувати. Просить не позбавляти його волі та врахувати, що він визнав повністю свою вину, на утриманні має неповнолітню дитину, щиро кається, раніше не притягувався до відповідальності, більше такого ніколи не повторить.

Підсудний ОСОБА_1 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт замаху на крадіжку, не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив замах на таємне, викрадення чужого майна на суму 11 935 гривні, його винність доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує: - - за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 суд визнає - щире каяття, вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, визнав повністю вину та щиро в цьому розкаявся, він одружений на утриманні має неповнолітню дитину, від скоєного значної шкоди не наступило, матеріальна шкода за викрадене повністю повернуто власнику, підсудний як особа не становить суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого. Тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат немає.

Речові докази по справі: - автомобіль НОМЕР_1, що зберігаються під збережною розпискою у ОСОБА_2 / а. с. 135 /, після набрання вироком законної чинності, необхідно залишити в користуванні власнику та дозволити розпоряджатися ними., - книга обліку вантажів ПП «Русанівське», що передана під збережну розписку директору ПП «Русанівське» /а.с.61/ після набрання вироком законної чинності, необхідно залишити в користуванні власнику.

Керуючись ст.ст. 323., 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15., ст.185 ч.1 КК України (редакція 2001 року) та призначити йому покарання за цією статтею, в виді штрафу 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 1530 (одна тисяча пятсот тридцять ) гривні, в прибуток держави.

До набрання вироком законної чинності, засудженому ОСОБА_1 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання, залишити без зміни.

Речові докази по справі: - автомобіль НОМЕР_1, залишити в користуванні власника., - книга обліку вантажів ПП «Русанівське», залишити в користуванні власнику .

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук