Провадження № 1кп/201/426/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0003243 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.Совєтська, Новокубанського району, Краснодарського краю, Російської федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 20.07.2015 близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік від кафе «Фантазія», яке розташовано по пр. Героїв, буд. 44 у м. Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, підняв своєю правою рукою з землі предмет, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, яка виготовлена по типу «нунчаку», саморобним способом, який сховав ззаду за пояс одягнутих на нього штанів, таким чином, достовірно знаючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, став незаконно носити при собі, пересуваючись пішим ходом по вулицях м. Дніпропетровська, іншу холодну зброю без передбаченогодозволу з метою особистого самозахисту.
27.07.2015 близько 15 години 00 хвилин біля будинку № 6 по вул. Жуковського у м. Дніпропетровську працівниками міліції зупинено ОСОБА_3 , які ззаду за поясом одягнутих на ОСОБА_3 штанів виявили та вилучили предмет, що складався із двох дерев`яних палиць з`єднаних між собою мотузкою, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом по типу «нунчаку», яку ОСОБА_3 носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою особистого самозахисту.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння іншоїхолодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази нунчаку, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1