Справа № 1
ВИРОК

Ім»ям України

22
листопада 2007 року. Шаргородський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Дубчака А.Г.

при
секретарі Голованчук
О.П.

з участю
прокурора Мазура
Ю. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
мешканки с. Джурина Шаргородського
району Вінницької області, проживаючого
АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з неповною середньо освітою, неодруженої,
не працюючої, раніше судимої:
Шаргородським районним судом Вінницької області від 30 жовтня 2002 року за ст.
185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. . 75 КК України та звільненням від
відбуття покарання з випробувальним строком на три роки; Шаргородським районним
судом Вінницької області від 11 вересня 2003 року за ч.3 ст.
185, 71 КК України до 3-х років
позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутої міри покарання за
попереднім вироком строком в шість місяців та призначенням остаточної міри
покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі; постановою
Малинівського районного суду Одеської області від 07 липня 2005 року на
підставі ст. . 82 КК України невідбуту
частину покарання замінено на один рік вісім місяців чотири дня виправних робіт
з утриманням 10 % заробітку в дохід держави; Шаргородським районним судом
Вінницької області від 05 квітня 2006 року за ч. 2 ст. 389
КК України до двох років шести місяців обмеження волі, -в скоєнні злочину передбаченого ст.
389 ч, 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1 скоїла злочин передбачений ч. 2
ст. 389 КК України, а саме
ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання, при слідуючих обставинах, а саме:

Так, підсудна ОСОБА_1,
будучи засуджена Шаргородським районним судом Вінницької області
від 05 квітня 2006 року за ч. 2 ст. 389 КК України до двох років шести місяців
обмеження волі. На підставі ст. . ст.
71, 72 ч. 1 КК України до призначеного
за новим вироком покарання за попереднім вироком Шаргородського районного суду
від 11.09.2003 року заміненого по постанові Малинівського районного суду
м. Одеси від 07.07.2005 року на більш м
яке у вигляді одного року восьми місяців 4-х днів виправних робіт з вирахуванням
10 % заробітку ОСОБА_1 було обрано остаточну міру покарання.

03.04.2007
року постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
невідбуту частину покарання у вигляді обмеження волі замінено на 150 годин
громадських робіт.

03.04.2007
року ОСОБА_1 на ім. я начальника
Галицького виправного центру-128 написала зобов
язання про те, що
протягом трьох днів після прибуття до місця проживання зареєструється в органах
кримінально-виконавчої інспекції і приступить до виконання покарання. Однак
ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. . 37 КВК України після звільнення не
прибула до місця постійного проживання і нікого не повідомивши поїхала до
м. Київа.

08.05.2007
року ОСОБА_1 була поставлена на облік в Шаргородськйй MP КВІ
ДДПВП у Вінницькій області. 14.05.2007 року в Джуринську сільську раду
кримінально-виконавчою інспекцією Шаргородського району було направлено
повідомлення та поставнова Галицького районного суду Івано-Франківської області
від 03.04.2007 року з метою забезпечення виконання покарання у вигляді
громадських робіт.

З травня
по 14 червня 2007 року ОСОБА_1 взагалі не приступила до виконання у вигляді
громадських робіт. 14.06.2007 року ОСОБА_1 за вчинення адміністративного
правопорушення була доставлена до Шаргородського РВ УМВС. Тоді ж 14.06.2007 року ОСОБА_1 була
ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання.

15.06.2007
року постановою Шаргородського районного суду за скоєння адміністративного
порушення на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді
адміністративного арешту на п ять діб. В подальшому ОСОБА_1 продовжила
ухилятися від відбування покарання,
умисно не приступила до виконання покарання.

09.07.2007
року ОСОБА_1 звернулася до сільської ради с
Джурина, де відпрацювала сім днів в
загальній кількості двадцять вісім годин громадських робіт. Після чого без
поважних причин залишила місце постійного проживання і тимчасово поїхала до
м. Одеси. Повернувшись з м. Одеси до дому в с Джурин ОСОБА_1 в
порушення вимоги ч.3 ст. 40 КВК України до виконання громадських робіт
не приступила тим самим продовжила злісно ухилятися від відбування покарання.

Своїми
діями ОСОБА_1 скоїла злочин передбачений ч. 2
ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських
робіт особою, засудженою до цього виду
покарання.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1
свою вину в пред'явленому їй обвинуваченні визнала повністю і суду
пояснила, що вона дійсно, будучи зобов
язанною судом відбувати покарання у вигляді громадських робіт та
письмово під розписку попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення
від відбування покарання
навмисно ухилялася від
відбуття

громадських
робіт, відбувши лиш двадцять вісім
годин громадських робіт, в скоєному
розкаюється.

Крім
повного визнання своєї вини підсудною її вина
у пред явленому їй обвинуваченні підтверджується іншими
зібраними по справі доказами, а саме:

Підпискою
від 14.06.2007 року про ознайомлення ОСОБА_1 з порядком та умовами відбування
покарання у вигляді громадських робіт /а.с.
8 /;

письмовими
попередження підсудної про кримінальну відповідальність по ч. 2 ст.
389 КК України за ухилення від відбуття покарання /а.с. 10/;

табелем
виходу ОСОБА_1 на роботу для відбування громадських робіт по Джуринській
сільській раді Шаргородського району за липень місяць 2007 року /а. с. 39/;

показами
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
/а.с. 54-57/.

Таким
чином, оцінив всі зібрані по справі
докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дійсно підсудна ОСОБА_1 скоїла злочин
передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування громадських
робіт особою, засудженою до цього виду
покарання, оскільки вона, будучи зобов язанною по рішенню суду
відбувати покарання у вигляді громадських робіт та попередженою про кримінальну
відповідальність за ухилення від відбування виправних робіт, навмисне ухилялася від відбування
громадських робіт, відбувши за весь
період в липні місяці 2007 року лиш 28 годин громадських робіт або 7 днів
громадських робіт замість 150 годин громадських робіт, за що повинна нести відповідальність.

При
обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки
злочину, особу підсудної, яка по місцю проживання характеризується
негативно.

Обставинами
пом'якшуючими її відповідальність це ті,
що вона молода, щиро розкаюється
у вчиненому злочині, важких наслідків
від злочину не наступило.

Обставин
обтяжуючих її відповідальність суд не вбачає.

Разом з
тим, враховуючи, що вона будучи раніше судимою на шлях
виправлення не стала і знову скоїла злочин,
суд вважає, що її виправлення та
перевиховання можливе лиш в місцях ізоляції від суспільства, а тому,
-

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд,
-

ПРИСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винною за ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у
вигляді одного року трьох місяців обмеження волі.

На
підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 п. 4 ст.
72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання
за попереднім вироком суду та переводу менш суворого виду покарання в більш
суворий, обрати їй остаточну міру
покарання у вигляді одного року трьох місяців п'ятнадцяти днів обмеження волі.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу змінити їй з підписки про не
виїзд на взяття під варту із залу суду.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб
після його проголошення, а засудженою
протягом 15 діб з дня вручення їй копії вироку.