Справа № 1-58
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
березня 2007 року Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

в складі
головуючого судді Берегового
О.Ю.

при
секретарі Грабовській
Н.В.

з участю
прокурора Грималюка
В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Тульчині кримінальну справу

про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, житель с. Гути Тульчинського району
Вінницької області, освіта з неповною середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого Тульчинським районним.судом 23.06.2005 року по ст.
185 ч. З КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільненого від відбування покарання з випробувуанням з іспитовим
строком 2 роки, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не
працюючої, жительки АДРЕСА_1, згідно ст. 109 КК України являється не судимої, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2006 року, біля 12 години в с Білоусівка-2
Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_1, працюючи на городі у ОСОБА_3
зайшов в її будинок, який знаходиться АДРЕСА_2 одягнутися. Коли він чере
незамкнені двері зайшов в будинок, то Зустірвся там з ОСОБА_2, яка прийшла до
господарки придбати молока. Знаходячись в будинку у них виник умисел на
крадіжку чужого майна, після чого за попередньою змовою на крадіжку грошей вони
таємно

викрали,
знайшовши на ліжку під простирадлами гроші в сумі 860 грн., чим заподіяли потерпілій
матеріальну шкоду на вказану суму.

Після скоєння крадіжки, частину грошей вони потратили на власні потреби, а
частину розділили між собою порівну.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєні інкримінованого
йому злочину визнав повністю та пояснив суду, що 24 жовтня 2006 року
підробляючи у ОСОБА_3
на копанні картоплі він зайшов до неї в будинок щоб одягнутись. Зайшовши в
будинок він побачив там ОСОБА_2, яка
запитала його де баба ОСОБА_4, на що він відповів, що на городі копає бараболю,
а дід погнав корову на пасовисько. Під час розмови вони вирішили викрасти у
баби гроші. Хто точно запропонував скоїти крадіжку він не пам"ятає.
Знайшовши в спальній кімнаті під простирадлами гроші він показав їх ОСОБА_2,
яка їх перерахувала. Всього грошей було 860 грн. Потім вони пішли разом до
ОСОБА_2 додому де на веранді розділили гроші порівну по 430 грн. кожному. У
вчиненому щиро розкаявся. Кошти повернув ОСОБА_3 в сумі 430 грн.
про що остання надала розписку. Просить суд його суворо не карати.

Підсудня ОСОБА_2 свою
вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю та пояснила суду, що
26 жовтня 2006 року біля 12 год
вона прийшла до ОСОБА_3 придбати молока.Зайшовши в будинок вона побачила
там ОСОБА_1, який одягався. Запитавши його де баба ОСОБА_4 він їй відповів, що
на городі копає бараболю а дід погнав корову на пасовисько. Потім під час
розмови вони вирішили пошукати у баби гроші. В одній із кімнат ОСОБА_1 знайшов
під простирадлами гроші, які передав їй. Вона перерахувала гроші і їх було 860
грн. Поклавши дані гроші в карман
вони пішли до неї додому, де на веранді поділили їх. порівну між собою по
430 грн. кожному, після чого вона дала молодшому брату 50 грн., який пішов в
магазин за горілкою та закускою. ОСОБА_1 на придбання спиртного також давав
гроші,.однак скільки вона не бачила. Потім вони розпили спиртне, вона
сп"яніла і далі нічого не пам"ятає. Щиро кається у скоєному, просить
суд її суворо не карати. Кошти в сумі 250 грн. вона повернула бабі ОСОБА_4 про
що остання надал розписку.

У відповідності до вимог ст. 299 КПК України, докази, зібрані по справі в
судовому засіданні не досліджувались.

Суд, вивчивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 в таємному викрадені чужого майна, за
попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно та вина підсудньої ОСОБА_2 в таємному
викраденні чужого майна за попердньою змовою групою осіб, в судовому засіданні
повністю доведена і їх дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про покарання підсудніх, суд враховує суспільну небезпеку
скоєного злочину, а також їх особи, які за місцем проживання характеризуються
негативно.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудніх
суд відносить їх

щире каяття в скоєному злочині. ^ '

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудніх судом не встановлено.

В зв"язку з тим, що підсудній ОСОБА_1 був засуджений
Тульчинським районним судом 23.06.2005 року по ст. 185 ч. З КК України до 3-х
років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від
відбування

покарання
з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і даний злочин вчинив в період
іспитового строку, суд вважає за необхідне призначивши покарання за нього
застосувати ст. 71 КК України та остаточне покарання призначити за сукупністю
вироків.

Враховуючи те, що підсудна ОСОБА_2
щиро покаялась у скоєному, відшокдувала завдану шкоду, суд вважає, що її
виправлення можливе без реального позбавлення волі, застосувавши відносно неї
ст. 75 КК України і звільнити її від відбуття покарання з випробуванням,
зобов'язавши повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, навчання та періодично з"являтись у вказані органи для
реєстрації.

Речовий доказ у кримінальні справі - 250 грн. підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд - '

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК
України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком,
частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тульчинського районного суду
від 23.06.2005 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у
вищі трьох років трьох місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати
винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити їй
покарання у виді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в три роки.

На підставі п.п. З, 4 ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_2 повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
навчання та Періодично з'являтись у вказані органи для реєстрації.

Речовий доказ у кримінальній справі - 250 грн., повернути
власнику

ОСОБА_4.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в
законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

, На вирок
може бути подана
апеляційна скарга до
апеляційного суду Вінницької
області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.