Справа № 1-392/11
В И Р О К

іменем України

02.06.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Польщенко Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, працюючого сторожем ВАТ „Управління механізації і автотранспорту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно виконавчого листа № 2-1409 від 10.05.2005 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття. Однак, починаючи з 10.05.2005 року ОСОБА_1, будучи неодноразово попереджений державним виконавцем про необхідність виконання свого обов'язку по сплаті грошових коштів на утримання сина ОСОБА_4 та можливість настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини на облік у центрі зайнятості не став, статус безробітного не отримав, ніде не працює, будь-якої допомоги у матеріальному забезпеченні дитини взагалі не надав, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_5 по виконавчому листу № 2-1409 від 10.05.2005 року починаючи з 01.04.2005 року, а саме: за квітень 2005 року - 40,13 грн.; за травень 2005 року - 203.63 грн.; за червень 2005 року - 223,59 грн.; за липень 2005 року - 77.50 грн.; за серпень 2005 року - 77.50 грн.; за вересень 2005 року - 77.50 грн.; за жовтень 2005 року - 83,00 грн.; за листопад 2005 року - 239.82 грн.; за грудень 2005 року -290.24 грн.; Всього за 2005 рік заборгованість по аліментах склала 1312,91 грн.

За січень 2006 року - 229.72 грн.; за лютий 2006 року - 254.08 грн.; за березень 2006 року - 274.04 грн.; за квітень 2006 року - 272.85 грн.; за травень 2006 року - 256.18 грн.; за червень 2006 року - 15.30 грн.; за липень 2006 року - 15.30 грн.; за серпень 2006 року - 15.30 грн.; за вересень 2006 року - 15.30 грн.; за жовтень 2006 року - 15.30 грн.; за листопад 2006 року - 15.30 грн.; за грудень 2006 року - 326.49 грн. Всього за 2006 рік заборгованість по аліментах склала 1705,16 грн.

За січень 2007 року - 307.43 грн.; за лютий 2007 року - 328.98 грн.; за березень 2007 року - 319.21 грн.; за квітень 2007 року - 340,00 грн.; за травень 2007 року - 338,47 грн.; за червень 2007 року - 356,56 грн.; за липень 2007 року - 372,24 грн.; за серпень 2007 року - 395,50 грн.; за вересень 2007 року - 374,44 грн.; за жовтень 2007 року - 383,83 грн.; за листопад 2007 року - 383,06 грн.; за грудень 2007 року - 483,18 грн. Всього за 2007 рік заборгованість по аліментах склала 4337,90 грн.

За січень 2008 року - 398,35 грн.; за лютий 2008 року - 477,96 грн.; за березень 2008 року - 467,42 грн.; за квітень 2008 року - 470,04 грн.; за травень 2008 року - 504,45 грн.; за червень 2008 року - 501,70 грн.; за липень 2008 року - 505,07 грн.; за серпень 2008 року - 500,29 грн.; за вересень 2008 року - 556,73 грн.; за жовтень 2008 року - 524,75 грн.; за листопад 2008 року - 512,50 грн.; за грудень 2008 року - 552,26 грн.; Всього за 2008 рік заборгованість по аліментах склала 5971,52 грн.

За січень 2009 року - 467,75 грн.; за лютий 2009 року - 554,62 грн.; за березень 2009 року - 549,34 грн.; за квітень 2009 року - 486,55 грн.; за травень 2009 року - 486,55 грн.; за червень 2009 року - 555,30 грн.; за липень 2009 року - 529,57 грн.; за серпень 2009 року - 506,31 грн.; за вересень 2009 року - 532,60 грн.; за жовтень 2009 року - 525,29 грн.; за листопад 2009 року - 561,32 грн.; за грудень 2009 року - 590,28 грн.; Всього за 2009 рік заборгованість по аліментах склала 6345,70 грн.

За січень 2010 року - 514.25 грн.; за лютий 2010 року - 514.25 грн.; за березень 2010 року - 514.25 грн.; за квітень 2010 року - 520.00 грн.; за травень 2010 року - 520.00 грн.; за червень 2010 року - 520.00 грн.; за липень 2010 року - 539.75 грн.; за серпень 2010 року - 539,75 грн.; за вересень 2010 року - 539,75 грн.; за жовтень 2010 року - 539,75 грн.; за листопад 2010 року - 539,75 грн.; за грудень 2010 року - 539,75 грн. Всього за 2010 рік заборгованість по аліментах склала 6341,25 грн.З

За січень 2011 року - 539,75 грн.; за лютий 2011 року - 539.75 грн.; за березень 2011 року - 558.50 грн. Всього за 2011 рік заборгованість по аліментах склала 1638.00 грн.

Нарахована заборгованість відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» з 25.04.2005 року по 01.03.2010 складає 21345,64 грн.

Під час досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_1 в проміжок часу з 19.03.2011 року по 22.03.2011 року сплатив заборгованість по аліментам на загальну суму 10 000 гривень, про що свідчать надані чеки, а саме № 9554 від 19.03.2011 р. - 2501,00 грн.; № 9490 від 19.03.2011 р. - 4999,00 грн.; № 9670 від 22.03.2011 р. - 2500,00 грн.

Отже, загальна сума заборгованості по аліментах станом на 30.03.2011 року становить 11 345,64 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що в 2002 році вони з ОСОБА_2 одружились. Від спільного життя у них народився син. Згодом вони з ОСОБА_2 розлучились. Рішенням суду з нього було стягнуто аліменти. Аліменти він сплачував по мірі можливості. Не сплачував лише тоді, коли не міг влаштуватись на роботу і не мав грошей.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка суду пояснила, що в 2002 році вони з ОСОБА_1 одружились і 31.12.2002 року у них народилась дитина. В 2005 році вони розлучились. Рішенням суду з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на її користь. ОСОБА_1 іноді сплачував аліменти, сплативши близько 10 000 гривень, але тривалий час він їх не сплачував, і їй самій було важко утримувати дитину.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового сілсдвта, а саме:

· подання старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ про порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи (а.с. 9);

· довідка про заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів, згідно якої загальна сума боргу складає 19 689,69 грн. (а.с. 10);

· заява ОСОБА_2 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 11);

· копія виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (а.с. 13);

· заява ОСОБА_2, в якій вона просить притягнути до кимінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1, який ухиляється від сплати аліментів (а.с. 19).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства. Невизнання вини підсудним ОСОБА_1 з мотивів, що він не сплачував алімнети, тому що не міг влаштуватись на роботу, суд не може прийняти до уваги, як підставу для виправдання підсудного ОСОБА_1, оскліьки останній не надав суду доказів того, що він перебував на обліку у центрі зайнятості з приводу працевлаштування, та інших доказів на підтвердження своїх поясень.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставин, що обтяжують або помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст.ст. 66; 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин невеликої тяжкості, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті 164 ч 1 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 1 ст. 164 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, а також те, що останній добровільно частково відшкодував збитки потерпілій, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд залишає без задоволення цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про стягнення з підсудного ОСОБА_1 11 345,64 грн., оскільки ця сумавже стягнута на користь ОСОБА_2 рішенням суду від 10.05.2005 року.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1-го (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_1 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд прокурором, потерпілою, а засудженим, - в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко