Справа № 1-117/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 1
лютого2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням
- судді Бачинського
В.Л.

за участю: секретаря Письменної
Н.П.

прокурора Остапчука
C.O.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому кримінальну справу про ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні
неповнолітня дитина, не працює, жителя АДРЕСА_2, раніше судимого вироком Маневицького
районного суду Волинської області від 09.07.2001 року за ст.140 ч.2 КК України
в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку
на два роки зі сплатою штрафу в сумі 1000 грн.; постановою Луцького міського
суду від 13.03.2003 року змінено відстрочку виконання вироку Маневицького
районного суду на реальне відбування покарання. Звільнений з місць позбавлення
волі відповідно до постанови Сарненського районного суду від 11.04.2005 року
умовно-достроково на невідбутий термін 11 місяців,

- у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч. 1, 122 ч. 1 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 30 вересня 2006 року близько 23°° год., знаходячись в у
АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під
час конфлікту, який виник між ним та потерпілою ОСОБА_2, почав виштовхувати
останню на сходинкову клітинку і сунучи її по сходах донизу, заподіяв останній
тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення
підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково,
давши суду показання про те, що дійсно 30 вересня 2006 року, біля 2300 години
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов у АДРЕСА_3 У вказаній
квартирі він побачив свою співмешканку ОСОБА_2, яка вживала спиртні напої. Між
ними виник конфлікт, через те, що потерпіла вживає спиртні напої і не доглядає
їх спільного неповнолітнього сина. Оскільки, потерпіла перебувала в стані алкогольного сп'яніння,
він почав виштовхувати її з квартири на тягнучи її за руки почав рухатися в низ
по сходах. Можливо, при цьому потерпілій заподіяв тілесні ушкодження. Винним у
вчиненні хуліганства себе не визнає.

На думку суду,
винуватість підсудного у встановленому судом злочині стверджується доказами
зібраними по справі в ході досудового слідства та дослідженими в судовому
засіданні.

Так, з показань допитаної в
судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 30 вересня 2006
року, біля 2300 години в АДРЕСА_3, що в місті Луцьку увірвався її бувший
співмешканець ОСОБА_1, який почав їй наносити тілесні ушкодження. Після чого,
витягнувши її з квартири і закинувши її ліву руку собі на плече тягнув донизу
по східцях. При цьому, її нога попала між арматуру перил, що у під'їзді, їй
стало боляче, вона закричала від болю, однак підсудний продовжував її тягнути.
В подальшому її нога опухла і вона звернулась до лікаря.

Відповідно до
показань допитаної в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 -
30.09.2006 року вона разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вживали спиртні напої у
квартирі останнього, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Біля 23-ї години у
квартиру зайшов підсудний, який почав бити ОСОБА_2, коли вона за неї
заступилась, підсудний відштовхнув її на диван. Ніяких тілесних ушкоджень він
їй не заподіяв і вхідні двері не вибивав, а свої показання в ході досудового
слідства про те, що підсудний вибивав двері у квартиру пояснила тим, що в неї
вказані показання попросила дати ОСОБА_2

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дав суду показання аналогічні
показанням потерпілої ОСОБА_4

Допитаний в
судовому засідагнні в якості свідка ОСОБА_5 дав суду показання про те, що
31.09.2006 року він разом з підсудним вживали спиртні напої. Біля 23-ї години
зайшли в один з під'їздів будинку по АДРЕСА_1, оскільки підсудний хотів
подарувати мобільний телефон своїй співмешканці ОСОБА_2 Він бачив як підсудний
намагався висунути ОСОБА_2 з квартири і намагшався закинути її руку собі на
плече. Подальших подій у під'їзді він не бачив, через те, що пішов вниз раніше.

Допитаний в
судовому засіданні експерт ОСОБА_6 вказав на те, що виявлений у потерпілої
ОСОБА_2 закритий перелом 4 плюсневої кістки правої ступні міг утворитись при
обставинах вказаних потерпілою.

Відповідно до
висновку додаткової судово-медичної експертизи №НОМЕР_1 від 23.11.2006 року (
а.с.73-74) виявлені у потерпілої ОСОБА_2 тілесні ушкодження відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Крім цього, винуватість підсудного стверджується дослідженим в судовому
засіданні протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.46-52)
згідно з яким підсудний на місці вчинення злочину розповів про обставини його
вчинення.

Аналізуючи зібрані
та досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про доведеність
винуватості підсудного у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,
кваліфікуючою ознакою якого є умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд, не вбачає в діях підсудного складу злочину передбаченого ст. 296 ч.1
КК України, оскільки відповідно до зазначених вище доказів в його діях на думку
суду не було хуліганських мотивів, тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2 він
заподіяв через неприязні з нею відносини, які виникли через вживання останньою
алкогольних напоїв, а тому приходить до висновку, що підсудного за цією статтею
слід виправдати.

Цивільний позов
в справі не заявлено.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує: характер і ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий, посередньо
характеризується по місцю проживання, обтяжуючу покарання обставину, якою суд
вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння; пом'якшуючих покарання
обставин суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність обрання
підсудному покарання в межах санкції статті за якою він притягується до
кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.
ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України, призначивши покарання у виді одного року обмеження
волі.

За ст. 296 ч. 1
КК України ОСОБА_1 - виправдати.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попереднім - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області,
через Луцький міськрайонний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.