ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/1259/15-к
№ 1-кп/336/186/15
14 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, росіянина, неодруженого, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 15 ч.2 - ст. 185 ч.1, ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30 січня 2015 року приблизно об 11-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 1-а, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «Фоззі-Фуд», а саме, пляшку коньяку «Мартель», об`ємом 0,35 л, вартістю 399,16 грн., чим міг спричинити названому товариству матеріальну шкоду в зазначеному розмірі. ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками магазину на виході з нього.
Крім того, 3 лютого 2015 року приблизно о 13-30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 155-Б, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «Фоззі-Фуд», а саме, дезодорант-гель «Gillette 3Х», 75 мл, вартістю 46,41 грн., та станки «Gillette blue», в кількості 3 шт., вартістю 34,16 грн. за одиницю, а всього майна на загальну суму 148,88 грн., чим міг спричинити названому товариству матеріальну шкоду в зазначеному розмірі. ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками магазину на виході з нього.
Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 30 січня 2015 року приблизно об 11-00 год. він перебував у магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, де шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти пляшку коньяку, але був затриманий працівниками магазину на виході з нього. Крім того, 3 лютого 2015 року приблизно о 13-30 год. він був у магазині «Сільпо», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, де також шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти дезодорант та три станки для гоління, натомість, був затриманий працівниками магазину на виході з нього. Вартість, найменування та перелік викраденого не оспорював. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує по епізоду від 30 січня 2015 року за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а по епізоду від 3 лютого 2015 року за ч.2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнані його щире каяття та його активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини вчиненого, зокрема, можливі наслідки злочину - спричинення потерпілому матеріальної шкоди, суд враховує і особу винного, склад його сім`ї та стан здоров`я: ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не інвалід, на обліках у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, не працює, має постійне місце проживання. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - у скоєному щиро розкаявся, критично ставиться до вчиненого.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді штрафу (за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України) та у вигляді обмеження волі (за ч.2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України).
Оскільки обвинувачений винен в кількох злочинах, суд має призначити за їх вчинення покарання за правилами ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.
При цьому суд при призначенні вказаного покарання, враховуючи і встановлену тяжкість названих злочинів, і перераховані відомості про особу винного та конкретні обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Обвинуваченому у кримінальному провадженні був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу не надійшло.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому залишити без змін особисте зобов`язання.
Речові докази, що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за їх належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1