Ухвала іменем україни 12 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, таку, що не має судимості,

визнано винуватою у пред'явленому обвинуваченні та призначено покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання у зв'язку із спливом строку давності притягнення особи до відповідальності.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року, вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Судами ухвалено визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за таких обставин.

Як визнав встановленим суд, 10 травня 2011 року о 12 год 20 хв, ОСОБА_1, перебуваючи у дворі будинку № 12 по вул. Дерев'янка у м. Умані Черкаської області, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, тримаючи в руках невстановлений ріжучий предмет, ззовні схожий на ніж, завдала ним ОСОБА_2 два удари в область лівого передпліччя та правого стегна, чим заподіяла останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування наведеного вказує на недопустимість доказів, безпідставне врахування показань свідків, які є родичами та близькими подругами потерпілої, порушення права на захист при проведенні слідчих дій, та порушення судом апеляційної інстанції вимог ст.419 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії вироку суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч.1 ст.433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Допитана в судовому засіданні засуджена ОСОБА_1, винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнала та заперечила факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2

Не зважаючи на невизнання вини, на підставі пояснень потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, даних, що містяться у висновку експерта № 394 від 12 травня 2014 року та інших зібраних у кримінальному провадженні доказів і досліджених у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і кваліфікував її дії за ч.2 ст.125 КК України та призначив покарання у відповідності із вимогами ст.65 КК України і на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнив від відбування призначеного покарання.

Посилання у касаційній скарзі засудженої на недопустимість доказів, зокрема протоколів відтворення обстановки і обставин події, безпідставне врахування показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є родичами та близькими подругами потерпілої є необґрунтованими, оскільки висновок суду щодо оцінки доказів викладено у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключають сумніви з приводу достовірності, достатності, належності, допустимості того чи іншого доказу.

Крім того, зазначені доводи були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який провів часткове судове слідство, визнав ці доводи необґрунтованими, навівши відповідні мотиви та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. З цим висновком погоджується і колегія суддів.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Доводи засудженої про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку суду, у тому числі і порушення права на захист при проведенні слідчих дій є безпідставними, оскільки усі слідчі дії було проведено належним чином у відповідності з діючим кримінальним процесуальним законодавством.

Судом першої інстанції обґрунтовано звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання у зв'язку із спливом строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційних скаргах і з наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв'язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________ ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8