Справа № 157/64/15-к
Провадження №1-кп/157/16/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 14.11.2014 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, з повною професійно-технічною освітою, у відповідності до ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 13 листопада 2014 року близько 18 години, перебуваючи у приміщенні кафе «Застав`я», що знаходиться по вул. Шевченка, 12 у м. Камені-Каширському Волинської області, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу потрапив до кімнати персоналу та таємно викрав із жіночої сумочки коричневого кольору ОСОБА_5 гроші у сумі 1800 грн., і продовжуючи свій злочинний умисел викрав із жіночої сумочки чорного кольору ОСОБА_6 гроші у сумі 400 грн., чим завдав потерпілим майнову шкоду на загальну суму 2200 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування 22 січня 2015 року між потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з однією сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, укладено угоду про примирення, згідно з умовами якої останній повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Окрім того, сторони в угоді, відповідно до положень Загальної частини КК України, врахувавши санкцію статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений обвинуваченим злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, за відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, узгодили покарання за вчинений ОСОБА_4 злочин у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. Також обвинувачений та потерпілі передбачили наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КК України, та наслідки її невиконання.

Згідно зі ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, що ставиться йому у провину, визнав повністю, підтримав угоду про примирення з потерпілими і просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення також підтримали і просили її затвердити. Окрім того пояснили, що обвинуваченим повністю відшкодована заподіяна їм злочином шкода.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, що укладена між потерпілими, з однієї сторони, і обвинуваченим, з другої сторони.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений у повному об`ємі відшкодував потерпілим заподіяну злочином шкоду.

Враховуючи, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, її умови відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд доходить висновку, що угоду належить затвердити, визнавши обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначивши йому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Речові докази грошову купюру серії ЗЕ 6525753 номіналом 200 гривень, грошову купюру серії АВ 5607222 номіналом 500 гривень, та дві грошові купюри серії ЕЮ 7970820 і серії ЄЕ 1079840 номіналом 200 гривень, передані на зберігання ОСОБА_5 , належить залишити у її володінні.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

присудив:

Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2015 року, укладену між потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з однією сторони, і обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень (одна тисяча двадцять).

Речові докази три грошові купюри серії ЕЮ 7970820, серії ЄЕ 1079840, серії ЗЕ 6525753 номіналом 200 гривень, та одну грошову купюру серії АВ 5607222 номіналом 500 гривень залишити у володінні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 5 - 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 6 - 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1