Справа № 534/3231/14-к
Провадження 1-кп/534/41/15
Вирок

Іменем України

20 січня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000890 внесеного до ЄРДР відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України:

за ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 вчинив умисний продовжуваний злочин проти власності за таких обставин:

Протягом періоду з середини липня 2014 року до 04 серпня 2014 року, ОСОБА_4 , проживаючи разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись її тривалою відсутністю, таємно, з корисливих спонукань, викрав з квартири належне останній майно: пилосос «SAMSUNG VC 7415V» вартістю 200 грн., мікрохвильову піч «SAMSUNG М 1974 RN» вартістю 470 грн., електронні ваги, електричний чайник «Philips HD 4649|00» вартістю 110 грн., холодильник «SAMSUNG RI 38» вартістю 1800 грн. газову плиту «INDESIT 342» вартістю 600 грн., телевізор «LG 21 FU 6R4» вартістю 790 грн. телевізор «JVC AV 2553 TEE» вартістю 640 грн. та дві пари жіночих чобіт.

Викраденим розпорядився на власний розсуд, щоразу закладаючи майно до ломбарду.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 7480 грн.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, і підтвердив суду, що за обставин, зазначених в мотивувальній частині вироку, протягом періоду з середини липня 2014 року до 04 серпня 2014 року скориставшись відсутністю матері, шляхом вільного доступу, таємно, викрав належне їй майно.

Потерпіла до суду не з`явилась. За станом здоров`я, в зв`язку з перебуванням на тривалому стаціонарному лікуванні за межами міста, просить розглянути справу в її відсутність. Наполягає на задоволенні позову.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудного в скоєнні інкримінованого злочину, суд, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового провадження, приймає до уваги, що фактичні обставини справи, об`єм та вартість викраденого майна ніким не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжким, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини та щире каяття в скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені. Разом з тим, суд приймає до уваги, що умисний, корисливий злочин вчинений ОСОБА_6 по відношенню до близької, тяжко хворої людини.

. Згідно із представленою довідкою, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку з приводу наркоманії, не працює, постійного джерела доходу не має, зі слів обвинуваченого існує за рахунок мінливого заробітку у приватних осіб, за місцем проживання характеризується, як особа, на яку не надходять скарги від сусідів, інші характеризуючи дані в матеріалах справи на особу обвинуваченого не представлені.

Призначаючи покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, суд з врахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого ним злочину та розміру завданих збитків, вважає, що відбувати покарання він повинен лише в умовах ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою позову , суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілій визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість втраченого майна по справі встановлена органом досудового слідства, становить відповідно 7840 грн. і ніеим з учасників провадження не заперчується.

Покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди, у кримінальній справі вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються і вирішуються судом за умови, що особу, якій її заподіяно, визнано в установленому законом порядку потерпілим та цивільним позивачем і що у справі є письмова заява, яка за змістом відповідає вимогам ЦПК.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в т.ч. у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпіла зазначає про те, що через неправомірні дії обвинуваченого, який порушив її право на приватну власність, зазнала душевних страждань та протягом тривалого часу не мала можливості вести звичайний спосіб життя. Душевні страждання відчуває до наступного часу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000 грн.

Висновок щодо протиправності діяння ОСОБА_4 та його вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки його діям.

Приймаючи до уваги наведені потерпілою на обґрунтування завданої моральної шкоди обставини, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги реальну можливість відшкодування підсудним завданої моральної шкоди, характер та обсяг страждань потерпілої, позов в частині вимоги відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає обґрунтованою частково, і розмір моральної шкоди, що має бути відшкодованим визначає в розмірі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і за згаданою нормою признати йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі..

До вступу вироку в законну силу відносно засудженого обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання відраховувати з 20 січня 2015 року з 15-00 год.
Позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з засудженого на її користь завдані злочином матеріальні збитки в розмірі 7840 грн. та компенсацію моральної шкоди в сумі 2000 грн.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1