Справа № 197/1693/13-к
Номер провадження № 1-кп/197/134/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року. Широківський
районний суд Дніпропетровської
області в складі головуючого судді

Ліснецького І.В.,

за участі секретаря судового засідання
Піско Л.В.,

за участі прокурора
Ведута Х.С.,

малолітньої потерпілої
ОСОБА_1 ,

потерпілої , та законного представника
ОСОБА_2 ,

обвинуваченої
ОСОБА_3,

законного представника матері
ОСОБА_4,

захисника- адвоката
ОСОБА_5,

представника служби у справах дітей
Ізьянова О.О.,

представника кримінальної міліції у
справах дітей Карєтової Є.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Широкое
кримінальне провадження №
1-кп/197/134/13,(яке зареєстроване в єдиному
реєстрі досудових розслідувань за №
0000611 від 10.10.2013 р.), про
обвинувачення неповнолітньої ОСОБА_3
,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Воздвижівка
Гуляйпільського району Запоріжської
області , громадянка України, проживає
АДРЕСА_1 , не працює і не навчається , не
одружена , освіта 3 кл. , раніше не судима
, на обліку не перебувала, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
суд , -

ВСТАНОВИВ :

10 жовтня 2013 року приблизно о 16 годині 35
хвилин неповнолітня ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на відкрите
заволодіння чужим майном , знаходячись
біля магазину «Івушка» , розташованого
провулок Почтовий , б.32 , в смт. Широке
Широківського району
Дніпропетровської області , реалізуючи
свій злочинний умисел , підійшла до
малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка
йшла їй на зустріч , та відкрито , діючи
з корисливих мотивів , за допомогою
фізичної сили рук , з погрозою
застосування до неї насильства , яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої , тобто висловивши погрозу
застосування фізичного насильства аж
до вбивства , у випадку спроби
малолітньої ОСОБА_1 чинити супротив ,
при відсутності реальних підстав для
потерпілої реально сприймати вказану
погрозу вбивством , тоб-то застосовуючи
психічне насильство та погрожуючи
фізичною розправою , яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої , чим унеможливила
здійснення останньою активного опору ,
і далі із правого бокового кармана
курточки в яку була одягнута
малолітняі ОСОБА_1 , відкрито дістала і
викрала мобільний телефон марки
«Київстар Терра» , вартістю 600 гривень ,
зі стартовим пакетом «Київстар» ,
вартістю 25 гривень , який належить
потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після
чого , ОСОБА_3 не реагуючи на прохання
малолітньої ОСОБА_1 не забирати даний
мобільний телефон , з викраденим зникла
, отримавши можливість розпорядитись
зазначеним майном на власний розсуд ,
спричинивши ОСОБА_2 матеріальних
збитків на загальну суму 625 гривень .

Своїми умисними діями , що виразилися у
відкритому викрадені чужого майна
(грабіж) , поєднаному з погрозою
застосування насильства , яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої , неповнолітня ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила злочин
передбачений ч.2 ст. 186 КК України .

Обвинувачена ОСОБА_3 допитана в
судовому засіданні в присутності її
законного представника та
представника Служби у справах дітей ,
винною себе не визнала , та пояснила
суду, що у той день 10.10.2013 року була в
смт. Широке дома , а потім пішла до
ОСОБА_8 і в 15 годин дня з маленькою
дитиною ОСОБА_8 , пішла до тьоті ОСОБА_16
в смт. Широке за речами , тьотя сказала ,
що речей не має і вона повернулась до
ОСОБА_8 , це було біля 16 години . Далі з 16
і до 17 години була у ОСОБА_8 і нікуди не
виходила , а після 17 години приїхали
працівники міліції і забрали її до
міліції , де звинуватили в крадіжці
мобільного телефону і заставляли
добровільно признатись , але вона все
заперечувала . Потерпілої вона не знає
і ніколи не бачила і ніякого мобільного
телефона у неї не забирала . Вважає , що
її обмовляють і ніякого злочину вона не
скоювала .

Законний представник , мама ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 пояснила суду , що її дочка
говорить правду , вона з нею мала
розмову і дочка заперечувала даний
факт . Вона дочку виховує сама , дочка
хворіє , має проблеми з серцем ,
документального підтвердження не має ,
і з цих причин вона не ходила і не
ходить в школу з її відома . Дочка
допомагає їй по домогосподарству ,
взаємини в сім'ї у них нормальні , вона
виховує і контролює дочку.

Винність обвинуваченої ОСОБА_3 в
скоєнні інкримінованого їй діянні за
ч.2 ст. 186 КК України знайшла своє
підтвердження та підтверджується
наступними дослідженими у судовому
засіданні доказами:

Малолітня потерпіла ОСОБА_1 пояснила
суду , що 10.10.2013 року близько 16.35 годин
вона ішла додому із гуртка по провулку
Почтовому в смт. Широке , ішла сама . По
дорозі додому вона із сумки дістала
свій мобільний телефон , щоби глянути
котра година . Вона уже була біля
магазину «Івушка» . На зустріч їй йшла
дівчина циганської національності з
маленькою дитиною на руках .
Передивившись свій мобільний телефон ,
вона положила його собі в кишеню куртки
. Коли вона розминулась з тією дівчиною
циганської національності з дитиною ,
то остання із-ззаду підійшла до неї і
стала вимагати в неї її мобільний
телефон , казала , що якщо вона буде
кричати , то вона її вб'є . Далі вона
засунула свою руку в карман її куртки ,
куди вона положила свій мобільний
телефон і забрала його і побігла в
сторону до центру в смт. Широке . Вона
стала плакати , і тут до неї підійшов
один чоловік , а потім і інший , трохи
молодший , і вона їм розповіла що з нею
сталося і чого вона плаче . Далі вона
сіла в машину до одного чоловіка і вони
поїхали шукати ту циганку , спочатку в
центр смт. Широкого , а потім на вулицю
Дзержинського , де вона побачила ту
циганку , впізнала її , вони зупинились
і вийшли до неї , чоловіки стали з нею
розмовляти і тоді вона віддала її
мобільний телефон , але без стартового
пакету . Далі один з чоловіків відвіз її
додому , зателефонував її мамі і
розповів що сталося . Вона каже правду і
не помиляється .

Потерпіла , та законний представник
малолітньої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пояснила
суду , що вона придбала собі вказаний
мобільний телефон , а потім дала його
своїй доньці для користування , щоб
телефонувати їй . 10.10.2013 року вона
знаходилась у своїх справах у м. Кривий
Ріг , а дочка була на гуртку на танцях .
Десь о 17.00 годині їй на мобільний
зателефонував незнайомий їй чоловік і
повідомив , що у її дочки особа
циганської національності викрала
мобільний телефон . Дану циганку вони
затримали , і вона при них повернула
дочці мобільний телефон , в якому був
відсутній стартовий пакет і та циганка
пояснила , що стартовий пакет вона
вийняла і викинула . Вона зразу поїхала
додому , вона викликала міліцію і
написала заяву про те що сталося . Вона
проживає разом з дочкою і сама її
виховує . Дочка ходить у школу 5 клас , а
також на гурток на танці . Дочка каже
правду . Претензій зараз не має .

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду , що 10.10.2013
року близько 16.40 годин він знаходився
на літній площадці магазину «Івушка»
розташованого по провулку Почтовий в
смт. Широке Широківського району
Дніпропетровської області. Він почув
як на вулиці плаче малолітня дівчина.
Підійшовши до неї, тут зразу підійшов і
ОСОБА_11 і він спитав, що трапилось, на що
дівчинка відповіла , що до неї підійшла
особа жіночого роду циганської
національності віком до 20 років на
руках яка держала малолітню дитину і
сказала давай мені свій телефон, а якщо
ти закричиш чи скажеш кому не будь про
це, то я тебе заріжу або вб'ю. Цієї жінки
уже не було , як вони пішли на місце і
тоді вони в трьох сіли в машину , яка
належить ОСОБА_11 і поїхали шукати цю
особу. Дівчинка плакала в машині і
говорила їм, що в неї будуть
неприємності за цього телефону з мамою.
З початку вони поїхали в центр смт.
Широке, але там її не знайшли. Потім
поїхали по вулиці Дзержинського в смт.
Широке, де між вул. Жовтневою та вул.
Шевченко вони помітили циганку в
довгій юбці з дитиною на руках, як перед
цим їм пояснила ця дівчинка. Вони
зупинились біля цієї особи циганської
національності, всі втрьох вийшли з
машини і дівчинка прямо вказала на цю
особу яка в неї забрала мобільний
телефон. Тоді ОСОБА_11 почав наполягати
на тому, щоб вона повернула дівчинці
телефон, але особа циганської
національності почала говорити, що
вони її з кимось попутали. Але дівчинка
наполягала на своєму. ОСОБА_11 почав
говорити особі циганської
національності, що відвезе її до
міліції, після чого вона сказала: «що
дядінька не потрібно». І після чого
достала з пазухи телефон і відала його
дівчинці, яка сказала їм, що це її
телефон. Даний телефон було відключено
і коли дівчинка включила телефон, то в
ньому був відсутній стартовий пакет.
ОСОБА_11 запитав в особи циганської
національності, де вона діла стартовий
пакет, на що вона відповіла: «що
викинула його ідучи по дорозі від
магазину «Івушка» до того місця де вони
її зупинили. Тоді він остався з нею на
місці чекати працівників міліції, а
ОСОБА_11 дівчину повіз додому. Ідучи на
зустріч працівникам міліції, особа
циганської національності від нього
втекла, бігти за нею він не зміг за
станом здоров'я. Зараз в суді він також
впізнає по обличчю обвинувачену , яка і
є тією циганкою ,яка забрала у дитини
мобільний телефон , яку вони затримали
і яка повернула дитині телефон і
просила що міліції не треба визивати .

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду , що10.10.2013
року близько 16.40 годин він знаходився в
магазині «Івушка» розташованого по
провулку Почтовий в смт. Широке
Широківського району
Дніпропетровської області. Здійснивши
покупки і виходячи з магазину він
помітив, що стоїть на вулиці малолітня
дівчина біля якої стояв ОСОБА_10 і вона
сильно плакала. Він підійшов до них і
спитав, що трапилось, на що йому
дівчинка відповіла: «Що до неї підійшла
особа жіночого роду циганської
національності віком до 20 років на
руках яка держала малолітню дитину і
сказала давай мені свій телефон, а якщо
ти закричиш чи скажеш кому не будь про
це, то я тебе заріжу або вб'ю». Невідомої
особи циганської національності уже
там не було. Тоді він посадив дівчинку в
машину, з ними сів у машину і ОСОБА_10 і
вони поїхали шукати цю особу. Дівчинка
плакала в машині і говорила їм, що в неї
будуть неприємності за цього телефону
з мамою. З початку вони поїхали в центр
смт. Широке, але там її не знайшли. Потім
поїхали по вулиці Дзержинського в смт.
Широке, де між вул. Жовтневою та вул.
Шевченко вони помітили циганку в
довгій юбці з дитиною на руках, як перед
цим їм пояснила ця дівчинка. Вони
зупинились біля цієї особи циганської
національності, де всі втрьох вийшли з
машини і дівчинка прямо вказала на цю
особу , яка в неї забрала мобільний
телефон. Тоді він почав наполягати на
тому, щоб вона повернула дівчинці
телефон, але особа циганської
національності почала говорити, що
вони її з кимось попутали. Але дівчинка
наполягала на своєму. Він почав
говорити особі циганської
національності, що відвезе її до
міліції, після чого вона сказала: «що
дядінька не потрібно». І після чого
достала з пазухи телефон і відала його
дівчинці, яка сказала їм, що це її
телефон. Даний телефон було відключено
і коли дівчинка включила телефон, то в
ньому був відсутній стартовий пакет.
Він запитав в особи циганської
національності, де вона діла стартовий
пакет, на що вона йому відповіла: «що
викинула його ідучи по дорозі від
магазину «Івушка» до того місця де вони
її зупинили. Тоді ОСОБА_10 остався з нею
на місці чекати працівників міліції, а
він дівчину повіз додому. Висадивши
дівчинку дома, він зателефонував її
матері, та розповів, що трапилося і
поїхав до себе додому. Зараз в суді він
також впізнає по обличчю обвинувачену ,
яка і є тією циганкою ,яка забрала у
дитини мобільний телефон , яку вони
затримали і яка повернула дитині
телефон і просила що міліції не треба
визивати .

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду , що вона є
родичкою обвинуваченої . Відносини у
них нормальні , родинні , потерпілих не
знає , згідна давати свідчення і
показала , що ОСОБА_3 помагає їй глядіти
її малолітню дитину . Так 10.10.2013 року
ОСОБА_3 була у неї дома з 12.00 годин , а
потім з 12.30 , або 14.00 годин , взяла її
малолітню дитину і пішла з нею до тітки
, яка обіцяла дати їй якісь речі .
Повернулась вона до неї додому в 16.05
годин , це вона точно пам'ятає , дивилась
на годинник . Міліція приїхала в 18-19
годин вечора і забрали ОСОБА_3 до
міліції . Зараз каже правду , а на
досудовому слідстві казала неправду ,
так як слідчий пригрозив , і сказав щоб
не було у неї проблем , підписати те що
він надрукував не читаючи .

Відповідно до ч.5 ст. 225 КПК України
судом оголошено свідчення ОСОБА_8
надані нею в ході досудового слідства ,
а.с. 57-58 , що 10.10.2013 року близько 17.40 годин
вона була дома , і до неї прибігла її
двоюрідна сестра ОСОБА_3 , на руках
тримала її малолітню дитину і була дуже
схвильована . На її запитання , що
сталося , сказала , що за нею гнався
хлопець і хотів з нею познайомитись , а
вона втекла . Вона була в довгій
спідниці світлого кольору та світері .
Працівники міліції до неї приїхали
близько 18.30 годин , то ОСОБА_3 уже
знаходилась у неї хвилин 40 .

Ці оголошені свідчення ОСОБА_8 в часі і
відповідно поведінкою ОСОБА_3 , яка була
з малолітньою дитиною , схвильована ,
кореспондуються з показами свідків
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , малолітньої
потерпілої ОСОБА_1 та її матері , і є
правдивими .

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду , що він був
слідчим у даному кримінальному
провадженні і ним була допитана ОСОБА_8
з метою уточнення часу , коли
обвинувачена була у неї дома . В той час
, коли було скоєно злочин , вона не була
у ОСОБА_8 . ОСОБА_8 давала покази
самостійно , добровільно і без ніякого
примусу . Він їй зачитав протокол
допиту , потім вона його прочитала сама
і підписала , зауважень не було . ОСОБА_8
була запрошена і допитана за
ініціативою ОСОБА_3 і її матері , з якими
вона і прийшла і вони поясняли , що вона
підтвердить невинуватість ОСОБА_3 .
Ніяких погроз з його боку не було .

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_9 пояснили суду
, що знають обвинувачену ОСОБА_3 з
дитинства , та її сім'ю , так як є
сусідами і характеризують їх тільки з
позитивної сторони . Для них це було
несподіванкою , і вважають , що ОСОБА_3
не могла таке зробити . Також свідок
ОСОБА_9 пояснила суду , що в той день до
обіду бачила ОСОБА_3 з грудною дитиною
її невістки і брата в її дворі , а потім
вона кудись пішла і повернулась десь
після 17 години .

Заявою потерпілої ОСОБА_2 (на а.с.3) про
відкрите викрадення у її дочки
мобільного телефону , сім- карти .
Протоколом огляду місця події від
11.10.2013 року на а.с. 6-7. Протоколом огляду
предмета мобільного телефона марки
«Київстар Терра» і фото таблиця до
нього на а.с. 8-9. Довідкою про вартість
мобільного телефону «Київстар
Терра»,яка становить 600 грн. та сім-
карти яка становить 25 грн.(а.с.14).
Речовими доказами по справі, які
повернуті під розписку потерпілій
ОСОБА_2 (а.с.19-20).

Аналізуючи дослідженні в судовому
засіданні докази, суд визнає їх
достатніми та допустимими, і приходить
до висновку про доведеність вини
обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні злочину
, що підтверджується в сукупності
об'єктивно і кореспондуються між собою
показами малолітньої потерпілої , її
законного представника та потерпілої
ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_11 ,
речовим доказом , мобільним телефоном ,
який їм видала ОСОБА_3 , яку вони
впізнають за вказаними ними ознаками ,
раніше не були знайомі і не мали ніяких
стосунків , та підстав для оговору .
Доводи ОСОБА_3 , щодо її невинуватості ,
є безпідставними , вони спростовані
доказами які отримані судом в ході
судового розгляду , і є способом свого
захисту ОСОБА_3 . Також суд не приймає
свідчення свідка ОСОБА_8 які вона дала
суду в судовому засіданні , як такі що
не відповідають встановленим судом
фактичним обставинам справи і є
неправдивими , і спростовуються
наведеними вище свідченнями
потерпілих , свідків , матеріалами
справи . Також суд не приймає свідчення
свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_9 в частині , що
вони як знають обвинувачену , то
вважають , що вона такого зробити не
могла , так як є просто їхньою
суб'єктивною оцінкою , і яка також
спростована в судовому засіданні
встановленими доказами , які
підтверджують винність ОСОБА_3 . Даючи
юридичну оцінку діям ОСОБА_3, суд
вважає, що вона винна: у відкритому
викраденні чужого майна (грабіжу),
поєднаного з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої , та її дії слід
кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує
вимоги ст. 65-67 , та ст. 103 КК України ,
вимоги ст.ст. 485 , 487 КПК України , умови
її життя та виховання , рівень розвитку
та інші особливості особи
неповнолітньої , що злочин
передбачений ч.2 ст.186 КК України,
відповідно до п.4,ст.12 КК України
являється тяжким злочином, а також
особи обвинуваченої, яка являється
неповнолітньою , не навчається і не
працює, за місцем мешкання
характеризується позитивно, не
перебуває на обліку у лікаря-нарколога
та лікаря психіатра , проживає та
виховується з мамою .

В якості обставин , які пом'якшують
покарання , згідно до ч.1 п.3 ст.66 КК
України , суд враховує вчинення злочину
неповнолітньою .

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_3 відповідно до ч.1 п.6 ст.67 КК
України суд визнає вчинення злочину
щодо малолітньої.

Призначаючи обвинуваченій вид і
розмір покарання суд, керується ст. ст.
65-67 , 103 КК України та виходячи із
санкції ч.2 ст.186 КК України, вважає
необхідним призначити покарання
ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі та на
підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_3
звільнити від відбування покарання з
випробуванням та встановити іспитовий
строк . Згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст.76 КК
України покласти на особу , звільнену
від відбування покарання з
випробуванням , та покласти на ОСОБА_3
такі обов'язки : не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органів
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався .
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не
обирати. Питання речових доказів у
справі необхідно вирішити за
правилами ст. 100 КПК України. Речові
докази : мобільний телефон «Київстар
Терра » а.с. 19, який повернуто під
розписку потерпілій ОСОБА_2 а.с. 20 слід
залишити їй за належністю.

Цивільний позов потерпілою не
заявлено. Процесуальні витрати по
справі не понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст .
ст. 373,374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України та призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 4
(чотири) роки .

На підставі ст.ст.75,104 КК України
засуджену ОСОБА_3 звільнити від
відбування призначеного покарання ,
якщо вона протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на неї
обов'язки , з випробуванням та
встановити іспитовий строк два роки.

Згідно ч.1 п.п. 2 , 3 , 4 ст. 76 КК України
покласти на засуджену ОСОБА_3 такі
обов'язки : не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання ,
роботи або навчання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: мобільний телефон
«Київстар Терра » а.с. 19, який повернуто
під розписку потерпілій ОСОБА_2 а.с. 20
слід залишити їй за належністю.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання
починається з часу проголошення
вироку.

В апеляційному порядку можуть бути
оскаржені судові рішення, які були
ухвалені судом першої інстанції і не
набрали законної сили.

Відповідно до статті 395 КПК України
апеляційна скарга на судові рішення ,
ухвалені судом першої інстанції,
подається через суд, який ухвалив
судове рішення, до Апеляційного суду
Дніпропетровської області, протягом
тридцяти днів з дня проголошення, для
особи, яка перебуває під вартою, строк
подачі апеляційної скарги
обчислюється з моменту вручення їй
копії судового рішення. Якщо вирок було
ухвалено без виклику особи, яка його
оскаржує, в порядку передбаченому
статтею 382 цього Кодексу, то строк
апеляційного оскарження для такої
особи обчислюється з дня отримання нею
копії судового рішення.

Вирок, який набрав законної сили,
обов'язковий для осіб, які беруть
участь у кримінальному провадженні, а
також для усіх фізичних та юридичних
осіб, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
службових осіб, і підлягає виконанню на
всій території України.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України
копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору .

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя:
І.В. Ліснецький