Справа №11- 785 / 2007 р. Головуючий
у першій інстанції Роступицький М. А.
Категорія: додаткове розслідування Доповідач - Прокопенко О.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року грудня 18 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Ященка В.А., суддів - Прокопенка
О.Б., Лантушенка Ю.Ф. з участю прокурора
- Кононенко К.М. обвинуваченого -
ОСОБА_1озглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції Пось С. Г. на ухвалу Липоводолинського
районного суду Сумської області
від 12 жовтня 2007 року, за якою кримінальна справа відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

обвинуваченого
за ч.5 ст. 191,
ч.2 ст. 209,
ст. 218, ч.2
ст. 357, ч.1
ст. 358, ч.3
ст. 358, ч.2
ст. 364 КК України направлена до
прокуратури Сумської області для проведення додаткового розслідування,

ВСТАНОВИЛА:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.
191, ч.2 ст.
209, ст. 218,
ч.2 ст. 357,
ч.1 ст. 358,
ч.3 ст. 358,
ч.2 ст. 364 КК України.

Під час
судового розгляду справи ОСОБА_1 заявив клопотання про направлення кримінальної
справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності
досудового слідства.

В ухвалі
суд дійшов до висновку про задоволення клопотання про задоволення клопотання та
необхідність направлення кримінальної справи прокурору для проведення
додаткового розслідування, оскільки
слідчим прокуратури не дотримані вимоги
ст. 98-2 КПК України, в результаті чого особа, відносно якої порушена кримінальна справа
була позбавлена можливості використати своє право на оскарження постанови про
порушення кримінальної справи. Крім того,
в ході проведення слідства ОСОБА_1 не належним чином ознайомлювався із
порушеними відносно нього кримінальними справами та їх об'єднанням, що позбавило його гарантії забезпечення
законних прав і інтересів. Досудовим слідством безпідставно не прийнято до
уваги клопотання про проведення слідчих дій,
а саме виїмки, дослідження та
приєднання до справи документів, які
могли б суттєво вплинути на хід слідства,
проведення додаткових допитів,
очних ставок з метою усунення протиріч. Також, всупереч вимогам ст.
112 КПК України слідчий передав кримінальну справу за підслідністю, хоча розслідування повинно проводитися тим
органом, який справу порушив, тобто органами прокуратури. У матеріалах
справи відсутні будь-які дані про розгляд та результати скарг ОСОБА_1 на
незаконні дії слідчого. За таких обставин суд дійшов до висновку, що допущена суттєва неповнота дослідження
обставин вчиненого, яка не могла бути усунута
в судовому засіданні.

В
поданій апеляції прокурор, котрий брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції вважає ухвалу суду
незаконною, вказуючи, що суд порушив вимоги ст.
ст. 22, 281 КПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 2
від 11.02.2005 року „ Про застосування судами України кримінально-процесуального
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування", оскільки не вказано в чому конкретно
виявилася неповнота або неправильність досудового слідства, причини,
за яких неможливо їх усунути в

судовому засіданні та які
слідчі дії повинні бути проведені органами слідства. Тому прохає ухвалу суду
скасувати як незаконну, а кримінальну
справу направити на новий судовий розгляд.

Вислухавши
доповідь судді, обвинуваченого
ОСОБА_1, котрий просив ухвалу суду
першої інстанції залишити без зміни,
думку прокурора Кононенко К.М.
про підтримання апеляції прокурора,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладенні в
апеляції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляцію задовольнити виходячи зі слідуючого.

У
відповідності з вимогами ст. 367 КПК України підставами для скасування
постанови в апеляційному суді є однобічність або неповнота судового слідства;
істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Згідно
зі ст.
368 КПК України однобічним або неповним визнається судове слідство в
суді першої інстанції, коли залишилися
недослідженими такі обставини,
з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Під
однобічністю або неповнотою розуміється як нез'ясування всіх істотних обставин
справи, так і недостатніх доказів, їх поверхове дослідження.

Так, однією із підстав зазначених в ухвалі суду
першої інстанції, щодо повернення
кримінальної справи прокурору для організації досудового слідства, вказується про порушення органами досудового
слідства вимог ст. 98-2 КПК України щодо вручення постанови
прокурора 98-2 КПК України щодо вручення постанови прокурора 98-2 КПК України
щодо вручення постанови прокурора Липоводолинського району від 01 березня 2007
р. ОСОБА_1, відносно якого порушено
кримінальну справу за ч. 2 ст. 364,
ч. 2 ст. 366 КК України.

В той же
час із матеріалів кримінальної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 органами досудового
слідства порушувалася кримінальна справа і за іншими статтями КК України, зокрема 05.03.2007 р. за ст. . 218 КК України (т. 1 а. с. 1),
24.04.2007 p.
за ч. 2 ст. 357 КК України, 31.05.2007 р. та 22.06.2007 р. за ч. 2 ст.
364 КК України, 19.06.2007 р. за
ч. 5 ст.
191 КК України, 22.06.2007 р. за
ч. 2 ст.
209 КК України (т. 1 а. с.
14-24). Всі вони об'єднувалися в одне провадження у справі із раніше
порушеною кримінальною справою 01 березня 2007 р., про що
належним чином повідомлявся ОСОБА_1 Із вказаними

постановами
ОСОБА_1 був ознайомлений у передбачений КПК України спосіб шляхом особистого
ознайомлення слідчим ОСОБА_1 зі змістом постанови та врученням копії постанови
чи направленням відповідного повідомлення.

За таких
обставин колегія суддів вважає безпідставними вказівки суду першої інстанції
про істотне порушення кримінального процесуального законодавства щодо
недотримання вимог ст. . 98-2 КПК України.

Колегія
Суддів також не погоджується із висновками суду про порушення вимог ст. . 98 ч. 4 п. 2 КПК України і
необгрунтованої передачі кримінальної справи за підслідністю. Так дійсно
кримінальна справа відносно ОСОБА_1 постановою прокурора Липоводолинського
району від 01 березня 2007 р. порушена за ч. 2
ст. 364, ч. 2
ст. 366 КК України і слідство
доручено слідчому прокуратури. Мотивованою постановою слідчого прокуратури
Липоводолинського району 03.03.2007 р. (т. 1 а. с. 6) кримінальна справа направлена до
прокуратури області для передачі за підслідністю, оскільки в діях ОСОБА_1 на думку слідчого
вбачався склад злочину, передбачений ст. . 218 КК України (фіктивне
банкрутство). Саме за рішенням прокурора відділу Сумської області прокуратури
кримінальна справа відносно ОСОБА_1 була передана до СВ ПМ ДПА у Сумській
області (т. 1 а. с. 7) і ст.
слідчим СВ ПМ ДПА у Сумській області 05.03.2007 р. порушена була кримінальна
справа за ст. . 218 КК України.

Органами
досудового слідства була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за ч.
2 ст.
366 КК України, а у послідуючому, при наведенні відповідних мотивів у межах
діючого кримінально-процесуального законодавства прийнято рішення 19.06.2007 р.
(т. 1 а. с. 28) про перекваліфікацію
його дій із ч. 2 ст. 366 КК України на ч. 1 ст.
358 та ч.3 ст. 358 КК України. Колегія суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду не вбачає у зазначених процесуальних
діях органів досудового слідства істотних порушень кримінально-процесуального
закону, котрі свідчили б про
необхідність повернення кримінальної справи із вказаних підстав прокурору для
організації додаткового слідства.

Клопотання
ОСОБА_1 про необхідність проведення окремих слідчих дій від 01.07.2007 р. після
ознайомлення з матеріалами кримінальної справи,
належним чином вирішено

органом досудового слідства
шляхом винесення
відповідної постанови слідчим
(т. 4 а. с. 156-157), а та обставина, що рішення слідчим про відхилення клопотання
винесено 02.07.2007 p., тобто днем отримання клопотання, не свідчить про допущення ним порушення вимог
кримінально-процесуального закону. Що ж стосується інших скарг ОСОБА_1
відповідно до ст. 234 КПК України, направлених із м. Білопілля до прокуратури Сумської
області, що датовані 01 та 08 липня 2007
p., і відправлені із м.
Білопілля згідно зі штемпелем пошти 04 та 12 липня 2007 р. (т. 4 а.
с. 219-230), то вони підлягали фактичному вирішенню судом
першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді їх по
суті, адже обвинувальний висновок у
справі за обвинуваченням ОСОБА_1 затверджено заступником прокурора Сумської
області 09 липня 2007 р. і справа була направлена до суду для розгляду.

Більш
того, суд порушуючи вимоги ст. .
ст. . 22, 281 КПК
України, постанови Пленуму Верховного
Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про застосування судами України
кримінально-процесуального законодавства,
що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування», взагалі не вказав в чому
конкретно виявлялася неповнота або неправильність досудового слідства, причини,
за яких неможливо їх усунути в судовому засіданні та які слідчі дії
повинні бути проведені органами досудового слідства.

Згідно з
вимогами ст. . 370 КПК України істотним порушенням
вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи
постанову.

Вирок
(постанову) в усякому разі належить скасувати,
якщо у справі відсутній протокол судового засідання.

У
відповідності з положеннями ст. 87 КПК України основним засобом фіксації
перебігу судового розгляду справи є протокол судового засідання.

В той же
час, як слідує із матеріалів
кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1,
саме за клопотанням останнього судовий процес фіксувався лише технічним
засобом комплексом «Оберіг», а протокол
судового засідання у справі взагалі відсутній при її розгляді по суті 09-12
жовтня 2007 р. (т. 4 а. с.
210-233), що є безумовною
підставою для скасування ухвали суду.

За
викладених обставин апеляція прокурора,
який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції підлягає
задоволенню, а ухвала суду скасуванню з
поверненням справи на новий судовий розгляд. При цьому колегія Суддів судової
палати з кримінальних справ вважає за необхідне справу направити на новий
судовий розгляд до Роменського міськрайонного суду сумської області, оскільки судді Липоводолинського районного
суду Сумської області у відповідності зі ст. . 54-55КПК України не мають
право брати участь у її розгляді.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
362, 366, 377 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних
справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.

Ухвалу
Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 жовтня 2007 року, за

якою
кримінальна справа відносно ОСОБА_1 направлена на додаткове розслідування
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до Роменського міськрайонного суду Сумської області.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.