Справа № 1- 33/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого-судді Лопатинської С.П.

при секретарі Бурій І.Д.

з участю прокурора Таран Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,20.03.1974р.народження,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,одруженого, маючого на утриманні н / літню дитину, працюючого по договору в транспортній компанії «Аріон» м. Київ вул.. Куріньовська,25, згідно ст.. 89 КК України не судимого

у вчиненні злочину,передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів) за наступних обставин:

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1У- БК № 497683 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.02.1992р. було укладено шлюб. За час їх спільного проживання 18.05.1992р. у них народилася донька ОСОБА_3, що засвідчується свідоцтвом про народження серія У11- БК № 4228844 від 24.06.1992р. Після чого шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.12.1993р. серія 1-БК № 288508. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва було видано виконавчий лист № АЕ-188 від 21.08.1993р., згідно якого на ОСОБА_1 було покладено обов»язок сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утриманні доньки ОСОБА_3.

ОСОБА_1, не будучи інвалідом, без жодних вад здоров»я, ніяких коштів на утримання своєї дитини не сплачував, на неодноразові виклики до відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ не з»являвся, чим злісно ухилявся від сплати коштів на утримання доньки ОСОБА_3

26.02.08р. ОСОБА_1 з»явився до Броварського відділу виконавчої служби та його було ознайомлено із загальною сумою заборгованості, яку він мав сплатити на користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 зобов»язався платити аліменти та приносити квитанції про оплату до державного виконавця, крім цього , його було письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Проте, в подальшому ОСОБА_1 продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів на користь ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_1 в період з 01.06.06р. по 01.10.2009р. злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 допустив заборгованість у сумі 16367грн.78коп., що засвідчується довідкою - розрахунком від 01.10.2009р.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 винним себе в предявленному обвинуваченні при обставинах,викладених в обвинувальному висновку та описовій частині вироку визнав повністю.В скоєному розкаюється.Вказав,що дійсно зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання доньки по рішенню суду. Спочатку аліменти платив, потім починаючи з 2006р. грошові кошти на утримання доньки не виплачував, тому що ніде не працював та міг знайти собі офіційної роботи, в центрі зайнятості на обліку не перебував та не перебуває. Потім коли знайшов собі роботу то взяв кредити в банку, коштів не вистачало. Участі у вихованні своєї доньки не брав, ніяких подарунків не приносив та не навідував її. Йому було відомо, що згідно виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Києва він зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та що за злісне ухилення від сплати встановлених судом коштів на утримання дитини встановлена кримінальна відповідальність, про що його було письмово попереджено. В даний час працює, але аліменти не сплачує, причину пояснити не може. Йому відомо про заборгованість яка з 01.06.06р. по 01.10.09р. становить 16367 грн. 78коп., яку зобов»язується погасити в найближчий час, сплачуючи щомісячно по 800грн.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено,що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції,вислухавши думку учасників судового розгляду та розяснивши їм положення ст.299 КПК України про те,що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку,суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин ,які ніким не оспорюються,за виключенням документів,що характеризують особу підсудного.

Таким чином,суд приходить до висновку,що вина ОСОБА_1доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України,оскільки він умисно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,дані про особу підсудного.

Суд визнає обставинами,які помякшують покарання-щире каяття, перебування на утриманні н / літньої дитини;які обтяжують судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини,обставини,які помякшують покарання,дані про особу підсудного,який позитивно характеризується по місцю проживання , згідно ст.. 89 КК України не судимий ,на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває ,щиро розкаявся, працює, суд вважає, що перевиховання і виправлення підсудного можливо без ізоляції його від суспільства, при призначенні покарання з випробуванням.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов»язків.

Судових витрат немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів по справі немає.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст.ст.323,324 КПК України,суд

З а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.1КК України і призначити покарання - 1(один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст..75 КК України призначене ОСОБА_1 покарання вважати з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Зобов»язати ОСОБА_1 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи. .

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя С.П.Лопатинська