Справа №484/2827/14-к 16.01.2015 16.01.2015 16.01.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001072, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайсуду Миколаївської області від 11 вересня 2014року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградний Яр Арбузинського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Синюхін Брід Первомайського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 31.03.2014р. Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- за ч. 2 ст. 187 КК України,

_____________________________________________________________

Провадження № 11-кп/784/12/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

за участі:

прокурора: ОСОБА_10

захисника: ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції
Обвинуваченим ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить застосувати до нього ст. 75 КК України.

Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Первомайського міськрайсуду Миколаївської області змінити в сторону пом`якшення, застосувавши до ОСОБА_5 ст. 75 КК України.

Згідно вироку суду від 11.09.2014р., ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та, із застосуванням положень ст. 69 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Первомайського міськрайсуду Миколаївської області від 31.03.2014р. та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Доводи осіб, які подали апеляційні скарги
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просив застосувати до нього ст. 75 КК України. Вказав, що за час утриманні в СІЗО повністю переглянув свої погляди на життя.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 послався на те, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки він вперше вчинив злочин, розкаявся, неодноразово просив пробачення, і потерпіла його щиро пробачила, він одноособово повністю відшкодував моральну шкоду, просив також врахувати його молодий вік.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 31.05.2014р. близько 19 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились на перехресті вулиць Машинобудівної та Жуковського, розташованих в м. Первомайську Миколаївської області. В цей час повз них пройшла по тротуару неповнолітня ОСОБА_6 , на шиї якої ОСОБА_5 помітив золотий ланцюжок і вирішив ним заволодіти. Переслідуючи злочинну мету, він запропонував ОСОБА_8 наздогнати ОСОБА_6 та відкрито заволодіти золотим ланцюжком останньої. При цьому, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 застосувати під час заволодіння чужим майном пневматичний пістолет схожий на «Пістолет Макарова», видаючи його за справжню зброю, який був у ОСОБА_5 для подолання можливого опору з боку потерпілої.

Отримавши згоду на вчинення злочину, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном неповнолітньої ОСОБА_6 , наздогнали її. В цей час ОСОБА_5 схопив потерпілу однією рукою за плечі, і, знаходячись позаду неї, став вимагати від останньої передати нападникам золотий ланцюжок, який був у неї на шиї. Крім того, з метою подолання опору потерпілої, ОСОБА_5 утримував у правій руці пістолет, погрожуючи ним та здійснюючи постріли в сторону. Вказану погрозу неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 сприймала як небезпечну для життя чи здоров`я. Під час нападу ОСОБА_8 відкрито рукою зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 585 проби вагою 3,95г, вартістю 2 370 грн., на якому знаходився золотий кулон у формі літери «К» 585 проби, вагою 1,07г, вартістю 642 грн.. Заволодівши майном, нападники зникли з місця пригоди, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 3 012 грн..

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з

погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді;; обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на підтримання апеляції; думку прокурора, який просив залишити вирок суду без зміни, а апеляційні скарги без задоволення; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні вказаного у вироку кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за обставин, встановлених судом, - відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку та ніким не оспорюються.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено судом у повній відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого. Тим паче, призначаючи йому покарання, суд першої інстанції з врахуванням того, що він позитивно характеризується, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому та частково відшкодував завдану шкоду, прийшов до переконання про можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення покарання нижчого за найнижчу межу, передбачену санкцією ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий (вимога про судимість на а.с.117), не одружений, утриманців не має (довідка про склад сім`ї на а.с. 112), не працює, на обліках

у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 113-114), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.115).

Санкція ч. 2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що в силу ч. 4 ст. 12 КК України визнається тяжким злочином. Розбій є найбільш небезпечним серед злочинів проти власності. Це обумовлено тим, що обов`язковим додатковим об`єктом його виступають життя чи здоров`я потерплого.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). А з матеріалів кримінального провадження, обставин справи, викладених у вироку, які не оспорюються учасниками судового провадження вбачається, що саме ОСОБА_5 був ініціатором нападу на потерпілу з корисливих мотивів, та, утримуючи її, погрожував пневматичним пістолетом, здійснюючи постріли в сторону. Тобто, в даному випадку, погроза мала реальний характер та сприймалася потерпілою як така, що дійсно може бути реалізована.

До того ж, при призначенні ОСОБА_5 покарання, судом першої інстанції було враховано пом`якшуючі обставини щире каяття та часткове відшкодування шкоди, та обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, апеляційний суд, з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг. Підстав для застосування до нього ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, немає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2014 року відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12