Справа№751/2388/15-к
Провадження №1-в/751/181/15
УХВАЛА
12 березня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Чернігові в залі суду, в режимі відео конференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, кримінальне провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 засуджена вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2011 року за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч. 3 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховується з моменту затримання, з 28.11.2009 року.

04.03.2015 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_2 про звільнення її від подальшого відбування покарання за хворобою.

Клопотання обґрунтовано тим, що за час перебування засудженої ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі їй діагностовано ряд хронічних захворювань, такі як: цукровий діабет ІІ ст., хронічний бронхіт, холецистит, панкреатит. Внаслідок перенесених у 2006 та 2007 роках інфаркту розвилася стенокардія, діагностовано після інфарктний кардіосклероз, недостатність мітрального клапану, повна блокада лівої ніжки пучка Гіса.

В судовому засіданні засуджена та її захисник клопотання підтримали посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, та наявні в матеріалах справи докази.

Представник ЧВК № 44 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_2 за хворобою та пояснила, що у спеціальної лікарської комісії виникли сумніви у правильності діагнозу, встановленого Чернігівською міською лікарнею №2, діагнози не співпадають з об`єктивним станом засудженої, окрім того, її хвороби пов`язані з віком та піддаються лікуванню. Два рази на добу засуджена може отримувати таблетки, крапельниці, за бажанням засудженої аналіз крові на цукор може проводитись щоденно. Засудженій неодноразово викликалась кардіологічна бригада швидкої медичної допомоги, але її не госпіталізували за відсутністю для цього підстав. Необхідні обстеження за власні кошти можуть бути проведенні під час перебування в колонії, буде забезпечена доставка засудженої до належного медичного закладу. ОСОБА_2 тільки-но проходила лікування, тому немає підстав для направлення її до спеціалізованої лікувальної установи.

В судовому засіданні прокурор висловив думку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про звільнення засудженої ОСОБА_2 від відбування покарання внаслідок тяжкої хвороби, зазначеної у висновку лікарської комісії, не обґрунтоване, тому не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку засудженої, яка просила задовольнити клопотання, її захисника, вислухавши думку представника Чернігівської виправної колонії № 44, висновок прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали особової справи засудженої № 101-Д-14, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 (зі змінами та доповненнями) факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання, і ця хвороба перешкоджає відбуванню покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання засуджених на звільнення від подальшого відбування покарання, затверджений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Згідно з висновком спеціальної лікарської комісії від 11.03.2015 року про медичний огляд засудженої щодо наявності захворювання, у ОСОБА_2 основний діагноз захворювань : ІХС, стабільна стенокардія напруги ІІІ ф.к. Післяінфарктний (2006,2008 рік) та дифузний кардіосклероз. Виражена недостатність мітрального клапану, відносна недостатність трикуспідального клапану. Минуча блокада лівої ніжки п. Гіса. Гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, ступінь 3, гіпертензивне серце, СН ІІБ-ІІІ із значно зниженою систолічною функцією лівого шлуночка, ІІІ-ІV ф кл (правобічний гідроторакс, минучий гідро перикард, асцит), ризик 4 (дуже високий). Супутній: цукровий діабет, ІІ тип, середнього ступеню важкості, декомпенсація. Жовчнокам`яна хвороба (інтактний жовчний міхур по УЗД). Хронічний гепатит. Згідно з пунктом 8.1 (серцева недостатність ІІБ-ІІІ ступеню) Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, діагноз засудженої ОСОБА_2 підпадає під зазначений Перелік, але на момент огляду стан здоров`я засудженої ОСОБА_2 не перешкоджає подальшому відбуванні покаранню, її захворювання є хронічним і засуджена може отримувати лікування в умовах медичної частини.

У зв`язку з викладеним, суд, враховуючи тяжкість захворювань, що були діагностовані у засудженої ОСОБА_2 , тяжкість та характер вчиненого нею злочинів, її поведінку під час відбування покарання у Чернігівській виправній колонії № 44, ступінь виправлення, ставлення до призначеного лікування, не знаходить підстав для звільнення засудженої від відбування покарання за хворобою, оскільки за висновком спеціальної лікарської комісії, який наведений вище, хронічні захворювання ОСОБА_7 не перешкоджають подальшому відбуванню покаранню, засуджена може отримати лікування в умовах медичної частини. Та обставина, що виявлені в неї захворювання підпадають під п. 8.1 Переліку, сама по собі не є підставою для звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. 152,154 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, -

Ухвалив:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та її захисник вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1