Справа № 513/322/15-к
Провадження № 1-кп/513/52/15
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра" ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого водієм Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра", відповідно до ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

7 січня 2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинках в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень працівникові міліції, та достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , який був одягнутий в формений одяг працівника міліції,є працівником правоохоронного органу старшим експертом відділу техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, з метою перешкоджання виконанню останнім функціональних обов`язків проведення огляду місця події квартири АДРЕСА_4 , умисно наніс ОСОБА_7 один удар лівою рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді забитої рани правої надбрівної дуги, яке згідно висновку експерта № 4 від 09 січня 2015 року, не було небезпечним для життя, має незначні, скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

З`ясувавши, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, а також впевнившись у добровільності їх позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив звільнити його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра", де він працює водієм. Суд роз`яснив обвинуваченому умови передачі на поруки та наслідки порушення цих умов, визначені ч.2 ст.47 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що він не має до обвинуваченого жодних претензій (т.1 а.с. 25).

Представник Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра" ОСОБА_5 , діючий на підставі довіреності у межах наданих йому повноважень, пояснив, що ОСОБА_6 з 15 жовтня 2014 року працює водієм у зазначеній громадській організації, характеризується позитивно. На загальних зборах трудового колективу 10 березня 2015 року вирішено клопотати перед Саратським районним судом про передачу ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.445 КК України, на поруки трудовому колективу. У зв`язку з чим, він просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та передати на поруки трудовому колективу Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра".

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Розглянувши клопотання представника Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра" ; заслухавши прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з передачею на поруки, а також захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

За змістом пункту 1 частини 2, частин 6,8 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо обставини, передбачені пунктом 1 частини другої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" роз`яснено, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра

раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже

втратив правове значення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не має судимості; вчинив умисний злочин середньої тяжкості, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно (т.2 а.с. 168,172), має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2 а.с.162, 164); згідно медичної довідки його дружина ОСОБА_10 є вагітною (т.2 а.с.161, 163).

З протоколу загальних зборів трудового колективу Татарбунарської районної організації інвалідів "Віра" від 10 березня 2015 року, де ОСОБА_6 працює водієм, вбачається, що колектив клопоче про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження з передачею на поруки зазначеному колективу. Колектив зобов`язується протягом року з дня передачі на поруки здійснювати контроль та заходи виховного характеру відносно ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 26-29).

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Татарбунарської районної громадської організації "Віра".

Керуючись ст.47 КК України, ст.ст. 284, 370 - 372, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

клопотання Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра" задовольнити.

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра".

Зобов`язати ОСОБА_6 протягом року з дня передачі його на поруки виправдати довіру трудового колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру і не порушувати громадський порядок.

Зобов`язати трудовий колектив Татарбунарської районної громадської організації інвалідів "Віра" протягом року з дня передачі на поруки цьому колективу ОСОБА_6 здійснювати за ним контроль та заходи виховного характеру.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1