Справа № 493/1107/15-к
Провадження № 1-кп/493/119/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2015 року м . Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/493/119/15 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка має двох неповнолітніх дітей, мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року за ст. ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України у вигляді штрафу у сумі 850 грн., який сплачено 09.10.2014 року;

- обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 14.09.2014 року близько 07 год. 55 хв. перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Процька, 2 в с. Піщана Балтського району Одеської області, власником якого є фізична особа - підприємець ОСОБА_6 , де у обвинуваченої виник прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом вчинення шахрайських дій.
Реалізуючи свої злочинні наміри обвинувачена ОСОБА_5 зайшла в приміщення магазину, де підійшла до продавця ОСОБА_7 та повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій, попрохала її продати їй туалетне мило, вартістю 10 грн., після чого дістала з гаманця грошову купюру номіналом 200 грн., яку показала продавцеві та тримала при собі в руці, при цьому відволікла увагу продавця різними запитаннями про інші товари, а сама непомітно для продавця поклала вказану купюру до свого гаманця. Далі обвинувачена переконала продавця магазину про отримання нею грошової купюри номіналом 200 грн. та необхідності повернення їй здачі в розмірі 190 грн. Продавець ОСОБА_7 , будучи обманутою умисними злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_5 , передала їй кошти в сумі 190 грн. та туалетне мило. Внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 зазначених злочинних дій потерпілому ОСОБА_6 , були завдані майнові збитки на загальну суму 200 грн. Майном потерпілого, яким обвинувачена ОСОБА_5 заволоділа шахрайським способом, остання розпорядилася на власний розсуд.
Після вчинення шахрайських дій відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 вирішила повторно вчинити аналогічні дії по заволодінню чужим майном шляхом вчинення шахрайства.

Цього ж дня 14.09.2014 року близько 10 год. 25 хв., продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, обвинувачена ОСОБА_5 зайшла в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де підійшла до продавця ОСОБА_8 та повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій, попрохала її продати їй пачку сигарет «Парламент», вартістю 20 грн., після чого дістала з гаманця грошову купюру номіналом 200 грн., яку показала продавцеві та тримала при собі в руці, при цьому відволікла увагу продавця різними запитаннями про інші товари, а сама непомітно для продавця поклала вказану купюру до свого гаманця. Далі обвинувачена переконала продавця магазину про отримання нею грошової купюри номіналом 200 грн. та необхідності повернення їй здачі в розмірі 180 грн. Продавець ОСОБА_8 , будучи обманутою умисними злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_5 , передала їй кошти в сумі 180 грн. та пачку сигарет «Парламент».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу обвинувачена ОСОБА_5 попрохала продавця ОСОБА_8 продати їй пляшку кефіру «Біола» об`ємом 0,5 літра, вартістю 10 грн., печиво «Чайне» вагою 200 гр., вартістю 6 грн., 2 пакетики кофе «Якобс» по ціні 2 грн. за пакетик, загальною вартістю 4 грн., знову дістала з гаманця грошову купюру номіналом 100 грн., яку показала продавцеві та тримала при собі в руці, при цьому відволікла увагу продавця різними запитаннями про інші товари, а сама непомітно для продавця поклала вказану купюру до свого гаманця. Далі обвинувачена переконала продавця магазину про отримання нею грошової купюри номіналом 100 грн. та необхідності повернення їй здачі в розмірі 80 грн. Продавець ОСОБА_8 , будучи обманутою умисними злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_5 , передала їй кошти в сумі 80 грн. та продукти харчування на загальну суму 20 грн. Внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 зазначених злочинних дій потерпілому ОСОБА_6 , були завдані майнові збитки на загальну суму 300 грн. Майном потерпілого, яким обвинувачена ОСОБА_5 заволоділа шахрайським способом, остання розпорядилася на власний розсуд.
Крім того, 08.05.2015 року о 12 год. 00 хв. у обвинуваченої ОСОБА_5 , що знаходилась в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , власником якого є фізична особа - підприємець ОСОБА_6 , повторно виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи свої злочинні наміри обвинувачена ОСОБА_5 підійшла до продавця ОСОБА_9 та повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення шахрайських дій, попрохала її продати їй пляшку «Пепсі» об`ємом 1 літр, вартістю 10 грн., після чого дістала з гаманця грошову купюру номіналом 200 грн., яку показала продавцеві та тримала при собі в руці, при цьому відволікла увагу продавця різними запитаннями про інші товари, а сама непомітно для продавця поклала вказану купюру до свого гаманця. Далі обвинувачена переконала продавця магазину про отримання нею грошової купюри номіналом 200 грн. та необхідності повернення їй здачі в розмірі 190 грн. Продавець ОСОБА_9 , будучи обманутою умисними злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_5 , передала їй кошти в сумі 190 грн. та пляшку «Пепсі». Внаслідок вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 зазначених злочинних дій потерпілому ОСОБА_6 , були завдані майнові збитки на загальну суму 200 грн. Майном потерпілого, яким обвинувачена ОСОБА_5 заволоділа шахрайським способом, остання розпорядилася на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину по всім вищевказаним епізодам визнала в повному обсязі, суду пояснила, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем вчинила дані злочини, в скоєному розкаюється, в подальшому зобов`язується подібного не вчиняти, просить суд суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що йому на праві власності належить магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 . В магазині знаходиться відеокамера за допомогою якої і було виявлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила шахрайські дії, а саме шляхом обману продавців магазину заволоділа грошовими коштами на загальну суму 700 грн. та товарами з магазину, які вона нібито купувала на загальну суму 60 грн., цивільний позов не заявляв. Міру покарання обвинуваченій просить призначити на розсуд суду.
Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала в повному обсязі, просила суд не досліджувати докази, які знаходяться в матеріалах справи, в зв`язку з чим, враховуючи думку прокурора та потерпілого, які погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинувачена та інші учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, добровільно погоджуються на застосування судом під час подальшого розгляду справи вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України, пояснивши, що їм зрозумілі наслідки застосування даної норми закону. При таких обставинах, суд вважає за недоцільне досліджувати докази відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином суд, з`ясувавши, що показання обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву, що вонаправильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їй, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 за першим третім епізодами обвинувачення в силу їх тотожності, а також тотожності предмету, способу та об`єкту посягання, охоплюваності єдиним умислом, повністю охоплюються ч. 2 ст. 190 КК України і кваліфікація цих дій за кожним епізодом окремо є зайвою.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винної, матеріальний стан та суспільну небезпеку скоєного, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, повне визнання вини в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку, своїми правдивими показаннями сприяла встановленню істини у справі, усвідомила свою протиправну поведінку, зробила відповідні висновки, виявила бажання стати на шлях виправлення та зобов`язалася в подальшому не вчиняти подібні дії, що являється обставинами, які пом`якшують їй покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання є рецидив злочинів.
Крім того, суд враховує думку прокурора відносно виду покарання, враховує прохання обвинуваченої не позбавляти її волі, її ствердження про те, що вона стала на шлях виправлення і засуджує свій проступок, в подальшому перевиховується без ізоляції від суспільства, враховує думку потерпілого, який покладається на розгляд суду, також судом враховується, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин у період іспитового строку, визначеного вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року до штрафу в розмірі 850 грн., який на час розгляду справи сплачено, в зв`язку з чим суд не може врахувати покарання, призначене цим вироком, відповідно до ст. 71 КК України, шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014 року, і відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у вигляді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків, складанню з іншими видами покарання не підлягає і виконується самостійно, а тому суд вважає за можливе призначити їй покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується її діяння, із застосуванням положень ст. 75 КК України, мотивуючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Експертизи під час досудового розслідування не призначалися, в зв`язку з чим витрати на їх проведення відсутні.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового злочину, буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Міра запобіжного заходу під час досудового слідства відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обиралась.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я