Справа №1-86/08
В И Р О К

іменем України

17 вересня 2008 року Шишацький районний суд Полтавської
області у складі головуючого-судді Колоса Ю.А., при секретарі Кирда Н.М. за
участю прокурора Денис Б.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт.Шишаки кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.Піщане Кременчуцького району, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дитину, згідно ст.89 КК України не судимого,
працюючого робітником в ТОВ «Білагробуд»,

у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.3, 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2007 року
ОСОБА_1, працюючи на посаді інспектора охорони приватного охоронного агенства
«Арлан» та виконуючи обов'язки старшого зміни (начальника варти), здійснюючи
організаційно-розпорядчі функції і тому, відповідно до ч.1 примітки до ст.364
КК України являючись службовою особою, разом з іншими інспекторами охорони ОСОБА_2
і ОСОБА_3 заступили на вахту по охороні виробничої бази СП «Яреськівський
цукровий завод» ТОВ «АПО»Цукровик Полтавщини», що знаходиться в АДРЕСА_2.

06 січня 2008 року приблизно о 22 годині ОСОБА_1, діючи з прямим
умислом направленим на незаконне заволодіння
транспортним засобом з метою використання автомобіля для перевезення
викрадених матеріальних цінностей, скориставшись вільним доступом до ключів від
автомобіля ВАЗ-21214, державний номерний знак НОМЕР_1, які зберігались у
приміщенні варти, незаконно заволодів вказаним автомобілем, що зберігався на
території виробничої бази, охорону якої він здійснював.

Після цього ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за попереднім зговором між собою, шляхом зловживання
службовим становищем через пошкоджені і незамкнені двері проникли в приміщення
складу неліквідних запчастин виробничої бази СП «Яреськівський цукровий завод»
ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» в АДРЕСА_2, що перебував під їх охороною, звідки
таємно викрали 61 водяний кран, три токарні патрони, електричну таль загальною
вартістю 4174,01 гривні.

Викрадені матеріальні
цінності завантажили в салон автомобіля ВАЗ-21214 державний номерний знак
НОМЕР_1, яким незаконно заволодів і управляв ОСОБА_1 Після цього ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вивезли викрадені цінності за територію бази і здали на пункт прийому
металобрухту.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю і показав, що 06
січня 2008 року він запропонував ОСОБА_2у, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрасти запасні
частини з складу виробничої бази СП «Яреськівський цукровий завод». Вони
погодились. З метою транспортування викрадених запчастин ОСОБА_1 взяв ключі від
автомобіля Нива, що зберігався на території бази, завів цей автомобіль і
під'їхав до дверей складу неліквідних запчастин, де вже знаходились
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Двері складу буди
незамкнені а тільки підперті ззовні стелажем. Відсунувши стелаж, вони відкрили
двері. ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом зайшли в приміщення складу. Там вони
завантажили у автомобіль водяні крани, які відвезли на пункт прийому
металобрухту, що знаходиться через дорогу від території виробничої бази.
Викрадені водяні крани вигрузили на території пункту прийому металобрухту і
повернулись на базу. Таким же способом вивезли з складу токарні патрони і таль,
які також здали на металобрухт. При цьому автомобілем керував він. За зданий
металобрухт вони отримали 250-300 гривень, які використали на власні потреби.

Після роз'яснення учасникам судового розгляду ст.299 КПК
України та за їх згодою суд визнав недоцільним дослідження тих обставин
вчиненого злочину, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1 органами досудового слідства кваліфіковані за
ст.191 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання
своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Така кваліфікація дій підсудного знайшла своє
підтвердження і в судовому засіданні.

Дії підсудного Подлєсного органами досудового слідства
також кваліфіковано по ст.289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння
транспортним засобом вчинене за попереднім зговором групою осіб.

Суд з такою кваліфікацією дій підсудного Подлєсного не
може погодитись, оскільки ні досудовим ні судовим слідством не добуто
об'єктивних доказів, які б свідчили про наявність між співучасниками вчинення
злочину попереднього зговору на заволодіння транспортним засобом а також на
вчинення іншими співучасниками яких-небудь дій щодо незаконного заволодіння
транспортним засобом.

З урахуванням наведених обставин, суд виключає з
обвинувачення підсудного таку ознаку злочинної діяльності як вчинення злочину
передбаченого стю289 КК України за попереднім зговором групою осіб і кваліфікує
дії підсудного Подлєсного, що виразились у незаконному заволодіння транспортним
засобом по ст.289 ч.1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання підсудному суд
враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу
винного, обставини, що пом'якшують та обставини, що обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив два злочини, один з який (ст.191
ч.3 КК України) є тяжким злочином, а другий (ст.289 ч.1 КК України) - є
злочином середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем
проживання компроментуючих його матеріалів немає, визнав себе винними, покаявся
у вчиненому.

Згідно медичного висновку Шишацької ЦРЛ від 21.07.2008
року ОСОБА_1 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного суд
визнає щире каяття а також те, що на його утриманні перебуває неповнолітня
дитина.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не
виявлено.

Дослідивши в судовому засіданні зазначені вище обставини,
суд дійшов висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_1 а також попередження
вчинення ним нових злочинів можливе без відбування покарання, а тому, на
підставі ст.75 КК України його можна звільнити від відбування основного
покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст. 323,
324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.3, 289 ч.1 КК України і
призначити йому покарання:

за ст 191 ч.3 КК України - три роки обмеження волі з
позбавленням права займати посади, пов'язані з охороною матеріальних цінностей
та з матеріальною відповідальністю за ввірені цінності строком на один рік;

за ст.289 ч.1 КК України - три роки обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання
покарань остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_1 покарання у виді
трьох років шести місяців обмеження волі з позбавленням права займати посади,
пов'язані з охороною матеріальних цінностей та з матеріальною відповідальністю
за ввірені цінності строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування
основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 протягом
іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком
законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - водяні крани в кількості 61
штука - повернути у властість ТОВ «АПО
«Цукровик Полтавщини».

Вирок може
бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом
15 днів з наступного дня після його проголошення.

Головуючий: підпис