Справа № 569/4394/15-к
Провадження № 1-кп/569/315/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0006319 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, приватного підприємця, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 10 жовтня 2014 року близько 20 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Розвилка», що по вулиці Курчатова, 29 в м. Рівне, під час сварки, на грунті неприязних відносин, умисно пляшкою з-під пива, наніс один удар в область голови ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лобно-тім`яній ділянці голови зліва, на слизовій оболонці верхньої губи зліва з переходом на червону кайму, які згідно висновку судово-медичного експерта №1083 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення не визнавав і показав, що він перебував в магазині «Розвилка» і в нього виник конфлікт із потерпілим. Він навмисно потерпілому не наносив тілесних ушкоджень і це була провокація із його сторони, так як останній тримаючи в руці пляшку з-під пива, намагався завдати удар заді саме йому. Всі попередні конфлікти, що існували між ними завжди провокує потерпілий. Просив суд закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

Разом із тим, винність ОСОБА_6 доводиться іншими матеріалами справи та зібраними доказами.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 10 жовтня 2014 року в нього виник конфлікт із обвинуваченим в ході якого, останній вихопив у нього із руки пляшку з-під пива і завдав йому удар по голові, від чого він впав на землю, закрив обличчя та ще відчув кілька ударів в область тулуба. В результаті звернувся до міліції.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що йому відомо про неприязні стосунки між потерпілим та обвинуваченим. По даному факту зі слів обвинуваченого йому стало відомо, що потерпілий хотів вдарити його пляшкою, а той захистився, вихопив пляшку і наніс один по голові. Очевидцем події він не був.

Із показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що вона бачила, як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 удар пляшкою по голові і потім в той же день бачила гулю на голові у потерпілого.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона бачила як ОСОБА_6 замахнувся пляшкою в сторону голови ОСОБА_5 , самого удару не бачила.

Жоден із допитаних свідків не показали, що ОСОБА_5 здійснював замах на завдання удару ОСОБА_6 , а також не підтвердили, що ОСОБА_6 завдавав інші удари для ОСОБА_5 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 1083 від 10 листопада 2014 року: «У гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у лобно-міт`яній ділянці голови зліва, на слизовій оболонці верхньої губи зліва з переходом на червону кайму, на тильній поверхні правої стопи в ділянці основної фаланги 2-3 пальців, які могли виникнути у вказаний в обставинах термін 10.10.2014 року. Вказані тілесні ушкодження виникли не менше як від трьох травматичних дій топого(их) предмету(ів) і, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Показаннями експерта ОСОБА_10 під час судового розгляду, про те, що ним проводилась судово-медична експертиза, висновки якої він підтвердив та додатково вказав, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження були нанесені тупими предметами.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 в присутності понятих детально розповів про його побиття обвинуваченим та показав механізм нанесення йому ОСОБА_6 одного удару скляною пляшкою з під пива в область голови та вказав, що після його падіння ОСОБА_6 наніс йому ще декілька ударів руками та ногами по обличчю та тулубу.

Критично відноситься суд з огляду на встановлені обставини справи щодо доводів обвинуваченого у судовому засіданні в тім, що звернення до суду потерпілого та події, які мали місце за їх обопільною участю, є провокацією з боку потерпілого, що обвинувачений для свого захисту завдав один удар скляною пляшкою по голові потерпілого. Зокрема, такі його покази повністю спростовуються наявними та дослідженими у судовому засіданні висновком експерта, показами свідка, які є тотожними та однозначними за своїм змістом. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами існували на час події злочину певні неприязні стосунки, що підтвердили у судовому засіданні як обвинувачений, так і потерпілий.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження покази обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_5 намагався завдати удар саме обвинуваченому, а останній для свого захисту завдав удар потерпілому. На переконання суду словесна суперечка, що виникла між ними не є діями, що сплановані з метою схилити обвинуваченого до скоєння злочину. Дані дії в певній мірі спровокували протиправну поведінку обвинуваченого, але вони не можуть бути визнані судом як провокація до вчинення злочину. Суд вважає за необхідне врахувати це при обранні міри покарання за даним вироком.

Посилання ОСОБА_6 в судовому засіданні на те, що він заподіював тілесні ушкодження у стані необхідної оборони, повністю спростовуються вищезазначеними доказами, які між собою узгоджуються, і суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Вони розцінюються, як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Однак, суд дійшов до висновку, що з пред`явленого обвинувачення підлягає до виключення факт нанесення ОСОБА_6 . ОСОБА_5 не менше двох ударів кулаками та ногами в область голови та тулубу, що спричинили потерпілому тілесні ушкодження на тильній поверхні правої стопи в ділянці основної фаланги 2-3 пальців, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, так як дані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового слідства, а всі сумніви, стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого. Суд критично оцінює покази потерпілого в цій частині, так як під час його допиту в суді він вказав, що відчув удари по тулубу і не міг вказати, що вони були завдані ногами чи руками. Під час слідчого експерименту потерпілий показав, що ОСОБА_12 наніс йому ще декілька ударів руками та ногами по обличчю та тулубу, однак дані докази є суперечливими, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Висновок експерта в частині виявлення у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на тильній поверхні правої стопи в ділянці основної фаланги 2-3 пальців також не виключають розумний сумнівів, так як експертиза була проведене із вихідних даних наданих експерту та на підставі показань потерпілого, які суд оцінив критично. Питань експерту, чи міг потерпілий отримати наявні у нього тілесні ушкодження від падіння не ставилося. Таким чином, в судовму засіданні знайшло підствердження обвинувачення лише в частині завдання обвинуваченому одного удару скляною пляшкою з-під пива в ділянку голови, що спричинило тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, за ознаками умисного нанесення тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.

При призначені покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, характеристики, провокуючу поведінку потерпілого.

Пом`якшуюча обставина - вчинення кримінального правопорушення вперше.

Невизнання вини ОСОБА_6 суд розцінює як намагання уникнути від справедливого покарання.

ОСОБА_6 характеризується посередньо.

Він вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись наведеним, ст. 368, 374 КПК суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1