АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/225/2013 Головуючий в 1 інст.: Охтень А.А.
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2013 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого судді - Жили І.Е.

суддів - Волошка С.Г., Вороненко Т.В.

з участю прокурора - Коломійця В.С.

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_1 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.06.12р.,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Вільхівці Тячівського району Закарпатської області, українець, гр-н України, освіта середня, одружений, непрацюючий, зареєстрований у АДРЕСА_1 раніше судимий: 23.01.07р. Бережанським районним судом Тернопільської області за ст.ст.185 ч.2, 3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за ст.185 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. Запобіжний захід обраний - тримання під вартою.

За вироком суду вирішено питання щодо речового доказу по справі.

ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 21.05.11р. близько 01 год. 00 хв., знаходячись за місцем тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, таємно, повторно, умисно вчинив крадіжку мопеду «Хонда Дио-23», чорного кольору, номер рами НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, тим самим спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 2500 грн.

В апеляції прокурор вказує на незаконність вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості та істотними порушеннями кримінального та кримінально-процесуального закону. Так, судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості покарання, за який передбачено до 5 років позбавлення волі, а також те, що засуджений неодноразово притягувався до відповідальності за корисливі злочини, в тому числі і за крадіжки. В порушення вимог ст.323 КПК України, в судовому засіданні не були дослідженні докази, які суд врахував при винесенні вироку. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі.

В апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_1 вказує на незаконність вироку, через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, однобічність та неповноту досудового та судового слідств, неправильну кваліфікацію його дій. Так, слідчий не задовольнив його клопотання про проведення очної ставки зі свідками та про проведення відтворення обстановки та обставин події, при цьому у справі відсутні самі клопотання. На досудовому слідстві він власноруч вказував, що вину не визнає і з обвинуваченням не згоден, проте у справі відсутній цей запис, а в обвинувальному висновку вказано, що він вину визнав повністю. Справа фальсифікована. Суд взяв до уваги лише показання потерпілого та не звернув уваги на показання свідків. Показання потерпілого не перевірені. Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 стверджували, що ні разу не бачили, що потерпілий ставив мопед в будинку де був засуджений, проте суд на це не звернув уваги. Також суд не врахував, що свідок ОСОБА_3 показала, що бачила, як він їздив на мопеді, що спростовує показання потерпілого про те, що той не дозволяв йому користуватись мопедом. Суд не викликав інших свідків. Протокол судового засідання вівся на розсуд секретаря. При ознайомленні з матеріалами справи та протоколом судового засідання, вони не були опечатані. Просить розібратись у справі та винести справедливе рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, апеляцію засудженого задовольнити частково, а саме: в частині, що не суперечить апеляції прокурора; пояснення засудженого ОСОБА_1 про підтримання своєї апеляції з доповненнями, про скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, в задоволенні апеляції прокурора просив відмовити; заслухавши у судових дебатах виступ сторін, які підтвердили свої позиції; останнє слово засудженого, в якому він вказував про свою невинуватість та просив не позбавляти його волі; розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

У суді першої інстанції засуджений ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що тимчасово на час роботи проживав в будинку потерпілого ОСОБА_2. 20.05.11р. ОСОБА_2 запропонував йому взяти його мопед на рибалку. Близько 1 год. 21.05.11р. він зайшов на подвір'я будинку потерпілого та взяв мопед останнього і поїхав на ньому на рибалку. Приїхавши додому після рибалки, почав вживати алкогольні напої, а потім приблизно через годину сів на мопед та поїхав у сторону Херсона покататись. По дорозі не впорався з керуванням та впав на землю і заснув. Прокинувшись близько 12 год., знову сів на мопед та поїхав в сторону м.Скадовська. По дорозі був зупинений працівниками ДАІ, які попросили в нього документи на транспортний засіб та провели алкотест на стан сп'яніння. Так як документів на мопед у нього не було, він злякався, що його можуть заарештувати, а тому вирішив тікати в невідомому напрямку. Проте, працівники ДАІ його наздогнали та затримали.

Вина засудженого повністю підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що на початку травня 2011 року запропонував засудженому роботу по будівництву його будинку, на що той погодився, а тому переїхав в його будинок. 20.05.11р. він прийшов до будинку щоб подивитися на роботу ОСОБА_1 та обсудити плани на наступний день. Під час спілкування засуджений повідомив йому, що зранку збирається сапати картоплю на городі перед будинком. Наступного дня близько 11 год., потерпілий знову прийшов до засудженого та побачив, що вхідні двері відчинені, а ключ знаходиться у внутрішньому замку. Зайшовши до будинку, він обійшов всі кімнати та виявив, що засудженого в будинку не було, а разом з ним зник мопед, який стояв в одній із кімнат. Замітивши зникнення мопеда, він спочатку подумав, що ОСОБА_1 взяв його та пішов десь підзаробити, проте коли пройшло декілька годин, а той не повернувся, вирішив звернутися в міліцію. Мопед у користування засудженому не давав. Засуджений казав йому про намір поїхати на рибалку, але на велосипеді.

З оголошених та перевірених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_6 видно, що він в 2009 році подарував своєму племіннику ОСОБА_2 скутер марки «Хонда Дио-23» чорного кольору. 21.05.11р. йому племінник зателефонував та повідомив, що чоловік, який працював у нього зник, і з ним зник його скутер марки «ХондаДио-23» (т.1 а.с.63).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав про те, що в будинку потерпілого проживав засуджений. З останнім він знайомий не був, проте знав, що той виконував ремонтні роботи в будинку.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дали в судовому засіданні показання аналогічні показанням ОСОБА_7

З оголошених та перевірених у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 видно, що вони дали аналогічні показання тим, що були надані ОСОБА_7 (т.1 а.с.51, 52, 53).

З оголошених та перевірених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_11 про те, що її син ОСОБА_2 взяв собі на роботу чоловіка на ім'я ОСОБА_6, який залишився проживати в будинку сина та виконував будівельні та інші роботи. 21.05.11р. вона дізналась про крадіжку мопеда, який знаходився в будинку сина та про зникнення самого засудженого (т.1 а.с.53).

З оголошених та перевірених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_12 про те, що в травні місяці 2011 року він прийшов до ОСОБА_2 та познайомився з чоловіком на ім'я ОСОБА_6, який приїхав на заробітки та зупинився у потерпілого. 21.05.11р. потерпілий зателефонував йому та повідомив, що двері будинку, де жив ОСОБА_1, відчинені, вдома нікого не було, а з будинку зник мопед. Він порекомендував потерпілому звернутися в міліцію. Свідок бачив, що мопед знаходився у будинку потерпілого (т.1 а.с.47-а).

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні показали, що 21.05.11р. вони несли службу на 1 км траси Херсон-Джанкой-Керч, коли зупинили на мопеді засудженого, який був у стані алкогольного сп'яніння. Почали складати протокол про адміністративне правопорушення, але засуджений намагався втекти в сторону лісопосадки, де його і затримали.

Таким чином, вказані докази у сукупності повністю спростовують доводи апеляції з доповненнями ОСОБА_1 про непричетність до скоєння злочину, за який його засуджено, та підтверджують його вину в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно.

Дії засудженого за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.

Посилання в апеляції засудженого на те, що йому на досудовому слідстві безпідставно було відмовлено в очній ставці зі свідками - не ґрунтується на законі. Так, відповідно до ст.172 КПК України (1960р.), слідчий вправі провести очну ставку між двома раніше допитаними особами, в показаннях яких є суперечності. Таким чином, проведення очної ставки є правом слідчого при наявності суперечностей в показаннях. Як видно зі справи, в показаннях засудженого та в показаннях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не було суперечливостей, які необхідно було б усувати в ході очної ставки. Мали місце суперечності в показаннях засудженого та потерпілого, проте слідчий провів між ними очну ставку. Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були допитані в судовому засіданні у присутності засудженого, який вправі був задавати їм питання.

Доводи апеляції засудженого щодо непроведення по справі відтворення обстановки та обставин події не є слушними, оскільки проведення такої слідчої дії згідно зі ст.194 КПК України (1960р.), не являється обов'язковим по всіх кримінальних справах. Як видно з матеріалів справи потреби у проведенні цієї слідчої дії не було.

Твердження засудженого про зникнення з матеріалів справи його клопотання та про відсутність його власноручного запису про невизнання вини - не відповідає дійсності (т.1 а.с.90, 80).

Посилання засудженого в апеляції на помилку в обвинувальному висновку щодо запису про визнання ним своєї вини, тоді, як він її не визнавав - є безпідставним. Так, в обвинувальному висновку дійсно допущена вказана помилка, проте вона не являється істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що тягне за собою зміну або скасування вироку, оскільки суд вказану помилку слідчого виправив, допитавши засудженого у судовому засіданні та зазначивши у вироку, що ОСОБА_1 вину у вчинені інкримінованого злочину - не визнав.

Ствердження в апеляції засудженого про взяття судом до уваги лише показань потерпілого, які не перевірені, та про ігнорування показань свідків - являється голослівними. Суд в основу обвинувального вироку поклав показання потерпілого та свідків, які перевірені та повністю узгоджуються між собою. Так, потерпілий послідовно стверджував, що засуджений проживав та працював у нього на будівельних роботах вдома, де зберігався мопед; він не дозволяв засудженому користуватись мопедом, проте мопед зник разом із засудженим. Показання потерпілого про те, що у нього в будинку проживав та працював ОСОБА_1, підтвердили як сам засуджений, так і свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Показання потерпілого про зберігання у будинку мопеда підтвердили свідки: ОСОБА_11, ОСОБА_12. Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили факт звернення до них потерпілого та повідомлення останнім про викрадення мопеду та зникнення засудженого. З показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 видно, що вони затримали засудженого, коли той їхав на викраденому мопеді потерпілого в напрямок м.Херсона; при цьому ОСОБА_1 намагався втекти.

Таким чином, підстав ставити під сумнів показання потерпілого, в тому числі в частині де він послідовно стверджував, що не давав засудженому у користування мопед, - у суду не було.

Посилання в апеляції засудженого ОСОБА_1 на те, що свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не бачили, як потерпілий ставив мопед в будинку де тимчасово перебував засуджений, - являються безґрунтовними, так як це не спростовує встановлених обставин справи. Про зберігання мопеду у вказаному будинку показали, як потерпілий, так і свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12

Доводи апеляції засудженого про те, що свідок ОСОБА_3 бачила, як ОСОБА_1 їздив на мопеді і що це спростовує показання потерпілого про відсутність дозволу на користування мопедом - є невмотивованими та не ставлять під сумнів доведеність вини засудженого. Так, вказаний свідок таких показань не давала, а про це зазначала свідок ОСОБА_4, яка пояснювала при цьому, що не знає кому належав мопед (т.2 а.с.57-58). До того ж сам по собі факт, що свідок бачила, як ОСОБА_1 їздив на мопеді, не підтверджує, що він їздив з дозволу потерпілого, а тим більше не підтверджує що такий дозвіл засуджений мав саме на 21.05.11р.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на недопит у суді конкретних свідків - також є безпідставним, оскільки суд згідно зі ст.306 ч.1 п.2 КПК України (1960р.), показання на досудовому слідстві цих свідків, явка яких з тих або інших причин була неможлива, оголосив у судовому засіданні (т.2 а.с.111). По закінченню судового слідства, ні хто із сторін, в тому числі і апелянт, не наполягали на виклику до суду зазначених осіб, явка яких була неможлива.

Доводи засудженого про те, що протокол судового засідання вівся лише на розсуд секретаря - позбавлені підстав, оскільки даний протокол відповідно до ст.87-1 ч.1 КПК України (1960р.) підписаний головуючим і секретарем судового засідання. При цьому колегія суддів відмічає, що зазначені доводи ОСОБА_1 наводив у апеляціях, поданих за часом до ознайомлення з протоколом судового засідання (т.2 а.с.146, 146, 149). Після ознайомлення з протоколом судового засідання, зауважень на нього засуджений не подавав.

Твердження апеляції засудженого про необхідність надання йому для ознайомлення матеріалів справи та протоколу судового засідання, які повинні бути опечатані - не ґрунтуються на законі. Так, з розписок засудженого видно, що йому для ознайомлення були надані два томи кримінальної справи з протоколом судового засідання, які були прошиті та пронумеровані, та з якими ОСОБА_1 ознайомився в повному обсязі (т.2 а.с.160, 161).

Доводи апеляції ОСОБА_1 про фальсифікацію справи, необ'єктивність, однобічність та неповноту досудового та судового слідств - необхідно визнати безпідставними, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б про це свідчили.

Факту неправильного застосування кримінального закону, про що вказує прокурор в апеляції, - не встановлено.

Посилання в апеляції прокурора на обґрунтування вироку доказами, які не були досліджені в судовому засіданні - не відповідає дійсності, оскільки згідно з протоколом судового засідання, всі докази, які суд поклав в основу вироку, були досліджені у судовому засіданні.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку - не встановлено.

Ствердження апеляції прокурора про неврахування судом ступеню тяжкості злочину та даних про особу засудженого, зокрема те, що останній неодноразово притягувався до відповідальності - є надуманим.

Призначаючи засудженому вид та міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості; дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності (звільнився з місць позбавлення волі 22.04.11р., новий злочин вчинив 21.05.11р.) (т.1 а.с.95), характеризується негативно (т.1 а.с.105); обставину, що пом'якшує покарання - відшкодування спричинених збитків; обставину, що обтяжує покарання - скоєння злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, та є необхідне і достатнє для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому підстав для посилення покарання, як того просить в апеляції прокурор - немає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 12.06.12р. щодо ОСОБА_1 - без змін.

Судді :