Справа № 152/525/15-к
В И Р О К
іменем України
25 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
· у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_6 23.08.2014 року приблизно о 0 годин 30 хвилин 01 годину 30 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля кафе, що знаходиться в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, розпочав словесну суперечку з ОСОБА_4 . Під час суперечки обвинувачений ОСОБА_6 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи свої дії, підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше трьох ударів кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав на землю. Після того як ОСОБА_4 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому один удар взутою ногою в область колінного суглобу правої ноги. Внаслідок нанесених ударів потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді двох ранок по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; двох саден на підборідді зліва; крововиливу в слизовій нижньої губи зліва; травматичної екстракції першого зуба верхньої щелепи справа; забою м`яких тканин верхньої губи; розриву великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, які виникли: дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; два садна на підборідді зліва; крововилив в слизовій нижньої губи зліва; травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа; забій м`яких тканин верхньої губи від неодноразової дії (не менше трьох разів) тупого предмета, яким могли бути стиснуті в кулак руки нападаючого, можливо 23.08.2014 року, та належать, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року, зокрема, два садна на підборідді зліва і крововилив в слизовій нижньої губи зліва до легких тілесних ушкоджень, а дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи, забій м`яких тканин верхньої губи, травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа належать кожне тілесне ушкодження окремо до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб. Розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу виник, можливо, внаслідок дії тупого предмета в дільницю колінного суглобу, яким могла бути нога нападаючого, і належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликало тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби, могло виникнути 23.08.2014 року. Також, внаслідок нанесених обвинуваченим ОСОБА_6 ударів ОСОБА_4 розірвано трансплантат правого колінного суглобу, який не є біологічною тканиною тіла потерпілого, а є штучним предметом в тілі потерпілого, тому не підлягає судово-медичній оцінці, як тілесне ушкодження. Пошкодження трансплантата правого колінного суглобу могло утворитися від прямої дії тупого предмету, яким могла бути нога нападаючого на колінний суглоб, можливо, 23.08.2014 року. Судово-медичних даних, які б дозволили стверджувати про те, що комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 та розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, а також розрив трансплантата правого колінного суглобу у потерпілого, могли утворитися при його падінні з висоти власного зросту немає. Комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 міг утворитися від удару по обличчю не менше трьох разів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути стиснута в кулак рука нападаючого, а розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу (згідно із своїм анатомічним розташуванням та механізмом можливого ушкодження) міг утворитися …, коли потерпілий ОСОБА_4 лежав на землі з випрямленими ногами і йому було нанесено кілька ударів взутою ногою по зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Чітко визначити кількість нанесених потерпілому ОСОБА_4 ударів по тілу та обличчю не є можливим, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року, так як одне тілесне ушкодження може утворитися від декількох ударів. Утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_4 відповідають показанням останнього, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року.
Крім признання ОСОБА_6 вини, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами:
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що ввечері 22.08.2014 року разом із ОСОБА_11 перебувала в кафе у с. Козлівка. Вони сиділи за столиком. В кафе також прийшов ОСОБА_4 . Через деякий час вона вийшла з кафе. Потім вона побачила, як з приміщення кафе вийшли ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та почали між собою сваритися на сходах біля приміщення. Вона та ОСОБА_11 проходили повз них, коли поверталися в кафе і сказали, щоб хлопці не сварилися, на що ті пообіцяли, що не будуть сваритися. Вона зайшла в приміщення, але через 3-5 хвилин повернулася і побачила, що ОСОБА_4 лежав на землі, а біля нього стояв ОСОБА_6 . Вона підійшла до ОСОБА_4 та почала його піднімати. Їй допомагав ОСОБА_12 . ОСОБА_13 підійшла і почала світити ліхтариком на мобільному телефоні, тому було все добре видно. Коли вона піднімала голову ОСОБА_4 , останній лежав обличчя догори, але без свідомості. Вона бачила, як в нього з рота йшла кров, були садна, розбиті губи. В цей час ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 ногою в обличчя. Вона сказала, щоб забрали ОСОБА_6 Хлопці з с. Мурафа, яких вона знає в обличчя, забрали ОСОБА_6 . Біля ОСОБА_6 ще стояли брат останнього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Коли вона припідняла ОСОБА_4 з землі, то його сперли на неї, вона стояла на колінах і тримала йому голову, а оточуючі намагалися привести його до свідомості, принесли воду. ОСОБА_12 підтримував потерпілого за голову, обливав обличчя водою. В ОСОБА_4 був вибитий зуб. Коли вона тримала голову ОСОБА_4 , то ОСОБА_6 ще раз рвонувся бити потерпілого ногою, проте, куди обвинувачений вдарив потерпілого, вона не бачила, бо поруч були молоді люди, котрі надавали допомогу ОСОБА_4 , проте, удар був великої сили, бо вона відчула поштовх, потерпілий, при цьому, струснувся, в нього підігнулася неприродно нога, тому вона зрозуміла, що удар був у ногу. Всі, хто знаходився біля приміщення кафе, почали кричати, щоб ОСОБА_6 перестав бити ОСОБА_4 . Коли бійка припинилася і ОСОБА_4 частково привели до свідомості, що він вже відкрив очі, то ОСОБА_8 , брат обвинуваченого, разом із ОСОБА_9 та дівчатами, посадив потерпілого в свій автомобіль і відвіз додому. Через деякий час після бійки, на дискотеці, ОСОБА_6 погрожував їй, що повбиває всіх, хто надав покази, якщо його засудять за цю бійку;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що в ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року перебувала в кафе в с. Козлівка, куди прийшла із своїми родичами. Потім вона вийшла з приміщення кафе, зустріла ОСОБА_8 , з яким розмовляла, після чого сіла в автомобіль останнього, щоб він відвіз її додому. Коли вона та ОСОБА_8 сиділи в машині, то побачила, що неподалік від автомобіля зібрався натовп людей. Вона вийшла із автомобіля ОСОБА_8 і підійшла до натовпу, почала світити ліхтариком на мобільному телефоні та побачила бійку. При цьому, коли вона підійшла ближче, то побачила, що ОСОБА_4 напівсидів без свідомості на землі, йому тримали голову. Обличчя в ОСОБА_4 було в крові. ОСОБА_10 і ще якісь люди надавали ОСОБА_4 допомогу. До ОСОБА_4 підбігав кілька разів і намагався вдарити ОСОБА_6 , а вона намагалася відтягнути обвинуваченого. При цьому, вона побачила, як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 взутою ногою в праву ногу. Чи бив ОСОБА_6 ОСОБА_4 в обличчя, вона не бачила, бо до місця бійки підійшла пізніше, коли ОСОБА_4 вже перебував на землі, з побитим обличчям. Після бійки ОСОБА_4 додому на власному автомобілі відвіз ОСОБА_8 ;
- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , яка допитувалася в присутності матері ОСОБА_15 та педагога-психолога відділу освіти Шаргородської РДА ОСОБА_16 , і яка суду показала, що в ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року перебувала на дискотеці в кафе в с. Козлівка. Приблизно о 01 годині вона вийшла на вулицю з приміщення кафе і біля припаркованих неподалік від кафе автомобілів побачила ОСОБА_4 , який лежав на землі з побитим обличчям, з носа і рота в нього йшла кров, його обливали водою, яку принесла ОСОБА_11 , так як потерпілий був без свідомості. ОСОБА_4 надавали допомогу ОСОБА_10 та ОСОБА_17 . Було все добре видно, бо хтось світив ліхтариком. Від тих, хто стояв біля ОСОБА_4 , вона почула, що його вдарив ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_4 лежав на землі, то ОСОБА_6 підбіг до нього і вдарив взутою ногою в праву сторону обличчя. Через деякий час після бійки між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 вона перебувала на дискотеці в кафе в с. Козлівка, розмовляла з ОСОБА_10 . До них підійшов ОСОБА_6 , який відкликав ОСОБА_10 в бік і почав погрожувати через те, що остання надавала покази працівникам міліції. При цьому ОСОБА_6 сказав, що повбиває всіх, хто давав проти нього покази, коли вийде з тюрми, якщо його засудять;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що ввечері 22.08.2014 року прийшла із своїм чоловіком в кафе в с. Козлівка, де була дискотека. Приблизно о 01 годині в ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року вона вийшла на вулицю з приміщення кафе і побачила бійку. Проте, між ким відбувалася бійка, вона не побачила. Коли вона проходила за 1-2 метри від тих, що билися, то її хтось випадково вдарив у потилицю. Вона повернулася і побачила позаду себе ОСОБА_4 . Після цього вона йшла в напрямку до кафе і на сходах побачила свого чоловіка та покликала його. Її чоловік ОСОБА_19 підійшов до неї і забрав та відвів до сходів. Вона не казала чоловікові, хто її вдарив, бо не бачила. Коли вона та чоловік стояли на сходах, то їй стало погано і вона попросила ОСОБА_19 , щоб той приніс їй води. ОСОБА_19 приніс їй води. Ні вона, ні її чоловік до місця бійки не підходили. Коли бійка закінчилася, то вони підійшли ближче і побачили, що ОСОБА_4 , який лежав на землі і був весь в крові, обливали водою. ОСОБА_4 кашляв і в нього з рота йшла кров. Її чоловік ОСОБА_19 пішов забрати свою машину, оскільки бійка відбувалася біля припаркованих поруч із приміщенням кафе автомобілів. Від тих осіб, що надавали допомогу ОСОБА_4 , їй стало відомо, що останнього побив ОСОБА_6 після сварки, що виникла між ними в кафе. Через кілька днів після бійки вона та її чоловік були в м. Шаргород, біля банкомата в центрі міста стояли в черзі, щоб зняти з картки гроші. В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , брат ОСОБА_6 , та почав пропонувати, щоб вона написала в міліцію заяву про те, що була вагітна і її в ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року вдарив ОСОБА_4 , після чого вона втратила дитину, тоді його братові ОСОБА_20 нічого не буде за те, що він побив ОСОБА_4 . Проте вона відмовилася і повідомила останньому, що буде свідчити про бійку і розповість працівникам міліції все, що бачила;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду показав, що 22.08.2014 року ввечері з дружиною ОСОБА_18 приїхав на дискотеку в кафе в с. Козлівка. Вони перебували в кафе. Приблизно о 01 годині ОСОБА_18 сказала, що їй потрібно вийти і пішла до виходу з кафе. При цьому, він бачив, як з кафе на вулицю вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Він через кілька хвилин пішов слідом за дружиною на вулицю. Коли він стояв на сходах, то побачив, що йшла його дружина до сходів і покликала його. Він підійшов до ОСОБА_18 і остання сказала, що біля машин хтось б`ється і що її випадково вдарили ззаду в голову, попросила принести їй води. Він залишив дружину на сходах біля входу в кафе і пішов приніс води. Після цього він побачив ОСОБА_8 , пішов до нього і попросив, щоб останній забрав свою машину, яка була припаркована позаду його автомобіля, оскільки біля автомобілів відбувалася бійка. Коли ОСОБА_8 відігнав свій автомобіль, тоді він забрав свій автомобіль і підійшов до дружини, яка очікувала його на сходах. Потім він та дружина підійшли ближче до натовпу і побачили, що ОСОБА_4 лежав на землі з закривавленим обличчям, його обливали водою. Він участі в бійці не приймав, тілесних ушкоджень нікому, в тому числі і ОСОБА_4 , не наносив, в чому його намагається обвинувачувати брат обвинуваченого ОСОБА_8 , який наступного дня після бійки телефонував до нього на мобільний телефон і просив, щоб він сказав, що побив ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , а якщо відмовиться, то пригрозив, що коли наступного разу приїде в с. Козлівку, то поб`є його. Проте, він не погодився на таку пропозицію і не злякався погроз ОСОБА_8 та повідомив працівникам міліції про все, що йому було відомо щодо бійки між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 . Крім того, коли ОСОБА_8 зустрів його та дружину в м. Шаргород, то пропонував, щоб дружина написала заяву в міліцію про те, що була вагітна, а під час бійки ОСОБА_4 вдарив її і в неї стався викидень. Ні він, ні ОСОБА_18 на таке не погодилися;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що ввечері 22.08.2014 року прийшов разом із ОСОБА_21 , який на теперішній час перебуває на службі в Збройних силах України, в кафе в с. Козлівка, де сиділи за столиком із своїми знайомими, розмовляли. Після 24 години ночі з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року почув, що на вулиці біля кафе відбувається сварка чи бійка, всі почали виходити з кафе на двір, тому він також вийшов на вулицю. Коли він вийшов, то побачив, що дійсно за 5-6 м. від нього біля припаркованих поряд із сходами кафе автомобілів відбувається бійка, в результаті якої від нанесених ударів ОСОБА_4 впав. Між ким від самого початку відбувалася бійка і хто наніс перший удар ОСОБА_4 , він не знав. Побачивши, що ОСОБА_4 впав, він побіг туди і побачив, що останній лежить без свідомості на землі під бампером автомобіля. Він відразу підбіг до ОСОБА_4 , підняв йому голову, намагаючись надати першу медичну допомогу, так як потерпілий був без свідомості, з рота і з носа в ОСОБА_4 йшла кров. Крові було дуже багато, тому, щоб ОСОБА_4 не захлинувся, він, ставши на одне коліно, підняв і тримав голову ОСОБА_4 , йому допомагала ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_13 присвічувала ліхтариком на мобільному телефоні. Поруч ще знаходилися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які стримували ОСОБА_6 , котрий намагався підійти до ОСОБА_4 . На сходах перед входом в кафе, за 3-4 метри від місця бійки стояли ОСОБА_19 з ОСОБА_18 , в яких він побачив воду і сказав, щоб вони дали воду. Він поклав голову ОСОБА_4 собі на коліно, вдарив його кілька разів по щоках, щоб привести до свідомості, потім дівчата принесли воду і обливали обличчя ОСОБА_4 . Проте, потерпілий до свідомості певний час не приходив, лежав на землі, випроставши ноги в бік натовпу, що стояв біля ОСОБА_6 . В цей час він побачив, що ОСОБА_6 , який був у стані алкогольного сп`яніння, вийшов з натовпу, підбіг до ОСОБА_4 , замахнувся взутою ногою і наніс удар середньої сили, приблизно по тулубу, а можливо, і в ногу ОСОБА_4 , проте, він не побачив, куди саме, але відчув цей удар, так як тіло потерпілого, голову якого він тримав на коліні, здригнулося. Він сказав хлопцям, що стояли поруч із ОСОБА_6 , щоб забрали останнього і стримали від наступних ударів. Через певний час вдалося привести ОСОБА_4 до свідомості, так як останній відкрив очі. Він допомагав ОСОБА_4 піднятися, але останній не міг стати на ногу, весь час опирався на нього. Після цього він просив потерпілого говорити з ним, запитав, чи вже все добре. Потерпілий сказав, що все добре. До них підійшли ОСОБА_19 та ОСОБА_18 і разом із ОСОБА_10 вмивали ОСОБА_4 від крові. Побачивши, що ОСОБА_6 забрали, а потерпілий поступово приходить до тями, він пішов з місця бійки;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що ввечері 22.08.2014 року прийшов у кафе в с. Козлівка, стояв на сходах перед входом в кафе. Через певний час він побачив, що із кафе вийшли ОСОБА_6 , котрий в минулому був його однокласником і з котрим він товаришує, та ОСОБА_4 , які між собою сперечалися. Під час цієї суперечки ОСОБА_4 взяв ОСОБА_6 рукою за шию, а останній кулаком вдарив ОСОБА_4 в обличчя. Він та брат ОСОБА_6 ОСОБА_8 підійшли до хлопців, які билися між собою і розвели їх один від одного. При цьому, ОСОБА_8 стримував ОСОБА_6 , а він став спереду потерпілого. ОСОБА_4 замахнувся рукою, щоб вдарити ОСОБА_6 , але не дістав і випадково вдарив ОСОБА_18 , яка проходила повз них. Він відвернувся від ОСОБА_4 , щоб подивитися на ОСОБА_6 , який був позаду нього, а коли обернувся знову обличчям до ОСОБА_4 , то останній вже падав і вдарився головою до бампера автомобіля, так як бійка відбувалася біля припаркованих поруч із кафе автомобілів. Хто вдарив ОСОБА_4 , він не бачив, але вважає, що ОСОБА_6 не зміг би вдарити потерпілого, бо біля нього був брат, який намагався його стримувати. Також, він не бачив, щоб ОСОБА_6 наніс удар потерпілому ногою по нозі, оскільки після того, як ОСОБА_4 впав, то він та ОСОБА_11 пішли по воду. Коли вони принесли воду, то обливали ОСОБА_4 , щоб привести до свідомості. Після того, як ОСОБА_4 привели до свідомості і вмили, то ОСОБА_8 посадив його в свій автомобіль і вони разом відвезли потерпілого додому;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , яка суду показала, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_4 . Її синові в липні 2014 року було зроблено операцію на нозі, так як в нього були розірвані зв`язки на правій нозі та пошкоджено колінний суглоб. В результаті операції було встановлено протез в колінний суглоб. ОСОБА_4 тривалий час пересувався за допомогою милиць, потім за допомогою палиці. Ввечері 22.08.2014 року син захотів піти в кафе, побачитися з друзями, так як майже два місяці сидів вдома після операції і нікого не бачив. Того вечора він вперше вийшов із дому без милиць та палиці. За той час, що син перебував у кафе, вона йому кілька разів телефонувала, пропонувала, що приїде і забере його додому, щоб йому не було важко йти. Останній раз вона зателефонував синові приблизно о 01 годині 23.08.2014 року. Син відповів на дзвінок, сказавши, що скоро прийде додому і що їхати за ним не потрібно. Вранці 23.08.2014 року вона заглянула до сина в кімнату і побачила, що він лежить на ліжку, весь в крові, обличчя побите, губа розбита, вибитий зуб. Все покривало, яким син був накритий, теж було в крові. Вона почала допитуватися у ОСОБА_4 , що сталося, проте, останній довго не хотів сказати, хто його побив і за що. Через певний час він сказав, що його побив ОСОБА_6 , а також повідомив, що в нього дуже болить права нога, на якій проводили операцію. Вона подивилася на ногу, виявила, що нога опухла, тому зателефонувала до лікаря, який сказав, щоб син ногою не рухав, не намагався ходити і щоб привезти його на огляд. Відразу після цього вона поїхала до ОСОБА_6 додому, щоб поговорити з ним та його батьками і вирішити спір мирним шляхом. В будинку ОСОБА_23 її зустріли негативно, тому вона із сином поїхала в Шаргородський РВ УМВС, де син написав заяву про побиття його ОСОБА_6 . Після цього вона повезла сина на огляд в обласну клінічну лікарню ім. Пирогова, де йому робили операцію і встановлювали фіксатори для передньої хрестоподібної зв`язки в правому колінному суглобі. При огляді лікарями було встановлено пошкодження цього трансплантата і розрив зв`язок. Після бійки син тривалий час лікувався, у зв`язку із чим не відвідував заняття в інституті. Тепер синові потрібна нова операція, оскільки трансплантат було пошкоджено, тому він не може нормально рухатися.
Також, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами:
- рапортом чергового Шаргородського РВ УМВС від 23.08.2014 року про надходження заяви ОСОБА_4 у зв`язку із нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.70);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 від 23.08.2014 року, відповідно до якої він повідомив про вчинення щодо нього злочину ОСОБА_6 (а.с.71);
- висновком експерта за №283 від 23.08.2014 року 27.08.2014 року та додатковим висновком експерта за №353/97 від 06.11.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді двох ранок по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; двох саден на підборідді зліва; крововиливу в слизовій нижньої губи зліва; травматичної екстракції першого зуба верхньої щелепи справа; забою м`яких тканин верхньої губи; розриву великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, які виникли: дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; два садна на підборідді зліва; крововилив в слизовій нижньої губи зліва; травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа; забій м`яких тканин верхньої губи від неодноразової дії (не менше трьох разів) тупого предмета, яким могли бути стиснуті в кулак руки нападаючого, можливо 23.08.2014 року, та належать, зокрема, два садна на підборідді зліва і крововилив в слизовій нижньої губи зліва до легких тілесних ушкоджень, а дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи, забій м`яких тканин верхньої губи, травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа належать кожне тілесне ушкодження окремо до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб. Розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу виник, можливо, внаслідок дії тупого предмета в дільницю колінного суглобу, яким могла бути нога нападаючого, і належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликало тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби, могло виникнути 23.08.2014 року. Також, внаслідок нанесених обвинуваченим ОСОБА_6 ударів ОСОБА_4 розірвано трансплантат правого колінного суглобу, який не є біологічною тканиною тіла потерпілого, а є штучним предметом в тілі потерпілого, тому не підлягає судово-медичній оцінці, як тілесне ушкодження. Пошкодження трансплантата правого колінного суглобу могло утворитися від прямої дії тупого предмету, яким могла бути нога нападаючого, на колінний суглоб, можливо, 23.08.2014 року. Судово-медичних даних, які б дозволили стверджувати про те, що комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 та розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, а також розрив трансплантата правого колінного суглобу у потерпілого, могли утворитися при його падінні з висоти власного зросту немає. Комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 міг утворитися від удару по обличчю не менше трьох разів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути стиснута в кулак рука нападаючого, а розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу (згідно із своїм анатомічним розташуванням та механізмом можливого ушкодження) міг утворитися …, коли потерпілий ОСОБА_4 лежав на землі з випрямленими ногами і йому було нанесено кілька ударів взутою ногою по зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Чітко визначити кількість нанесених потерпілому ОСОБА_4 ударів по тілу та обличчю не є можливим, так як одне тілесне ушкодження може утворитися від декількох ударів. Утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_4 відповідають показанням останнього (а.с.75, 82-83).
Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, свідків та досліджених під час судового розгляду письмових доказів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме: 23.08.2014 року приблизно о 0 годин 30 хвилин 01 годину 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля кафе, що знаходиться в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, розпочав словесну суперечку з ОСОБА_4 . Під час суперечки обвинувачений ОСОБА_6 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи свої дії, підійшов до ОСОБА_4 та наніс не менше трьох ударів кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав на землю. Після того як ОСОБА_4 впав на землю, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому один удар взутою ногою в область колінного суглобу правої ноги. Внаслідок нанесених ударів потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді двох ранок по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; двох саден на підборідді зліва; крововиливу в слизовій нижньої губи зліва; травматичної екстракції першого зуба верхньої щелепи справа; забою м`яких тканин верхньої губи; розриву великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, які виникли: дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи; два садна на підборідді зліва; крововилив в слизовій нижньої губи зліва; травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа; забій м`яких тканин верхньої губи від неодноразової дії (не менше трьох разів) тупого предмета, яким могли бути стиснуті в кулак руки нападаючого, можливо 23.08.2014 року, та належать, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року, зокрема, два садна на підборідді зліва і крововилив в слизовій нижньої губи зліва до легких тілесних ушкоджень, а дві ранки по нижньому краю червоної кайми нижньої губи зліва, які йдуть паралельно нижньому краю губи, забій м`яких тканин верхньої губи, травматична екстракція першого зуба верхньої щелепи справа належать кожне тілесне ушкодження окремо до легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я більше 6-ти діб. Розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу виник, можливо, внаслідок дії тупого предмета в дільницю колінного суглобу, яким могла бути нога нападаючого, і належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликало тривалий розлад здоров`я більше 21-ї доби, могло виникнути 23.08.2014 року. Також, внаслідок нанесених обвинуваченим ОСОБА_6 ударів ОСОБА_4 розірвано трансплантат правого колінного суглобу, який не є біологічною тканиною тіла потерпілого, а є штучним предметом в тілі потерпілого, тому не підлягає судово-медичній оцінці, як тілесне ушкодження. Пошкодження трансплантата правого колінного суглобу могло утворитися від прямої дії тупого предмету, яким могла бути нога нападаючого на колінний суглоб, можливо, 23.08.2014 року. Судово-медичних даних, які б дозволили стверджувати про те, що комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 та розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу, а також розрив трансплантата правого колінного суглобу у потерпілого, могли утворитися при його падінні з висоти власного зросту немає. Комплекс тілесних ушкоджень в дільниці обличчя ОСОБА_4 міг утворитися від удару по обличчю не менше трьох разів тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути стиснута в кулак рука нападаючого, а розрив великогомілкової зв`язки правого колінного суглобу (згідно із своїм анатомічним розташуванням та механізмом можливого ушкодження) міг утворитися …, коли потерпілий ОСОБА_4 лежав на землі з випрямленими ногами і йому було нанесено кілька ударів взутою ногою по зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Чітко визначити кількість нанесених потерпілому ОСОБА_4 ударів по тілу та обличчю не є можливим, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року, так як одне тілесне ушкодження може утворитися від декількох ударів. Утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_4 відповідають показанням останнього, відповідно до висновку експерта за №353/97 від 06.11.2014 року.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є зазначені вище показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення при вказаних вище обставинах, показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , досліджені судом документи витяг з кримінального провадження, рапорт чергового Шаргородського РВ УМВС, протокол прийняття заяви потерпілого, висновок експерта та додатковий висновок експерта.
Відтак, суд вважає, що ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за скоєне за ч.1 ст.122 КК України.
При цьому, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу і не спростовують показань обвинуваченого, потерпілого, свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , висновків експертизи показання свідка ОСОБА_8 , брата обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 в ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року біля кафе в с. Козлівка удари ногою та кулаком наніс не ОСОБА_6 , а ОСОБА_19 за те, що потерпілий випадково вдарив його дружину ОСОБА_18 . Ці показання, навпаки спростовуються показаннями як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і потерпілого ОСОБА_4 , які суду показали, що не бачили, щоб ОСОБА_19 наносив удари потерпілому.
Також, показання свідка ОСОБА_8 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , котрі показали, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 спочатку стояли на сходах перед приміщенням кафе, а підійшли до ОСОБА_4 , коли бійка закінчилася, та аналогічними показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , котрі, до того ж, повідомили, що ОСОБА_8 спочатку по телефону погрожував свідку ОСОБА_19 і пропонував взяти вину брата на себе, а пізніше пропонував, щоб ОСОБА_18 написала заяву про те, що її під час бійки вдарив ОСОБА_4 і в неї від цього удару стався викидень, тоді як ОСОБА_18 не була вагітна.
Показання свідка ОСОБА_8 суд вважає спрямованими на те, щоб його брат ОСОБА_6 уникнув кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Показання вказаних вище свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 послідовні та узгоджені між собою, а також узгоджуються із показаннями потерпілого та обвинуваченого, з дослідженими доказами, що містяться в матеріалах справи, містять інформацію про обставини, що підлягають доказуванню, не ґрунтуються на припущеннях, тому не викликають сумніву і є належними, достовірними та допустимими доказами.
Також, свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 показання підтримані і при одночасному допиті в судовому засіданні в порядку вимог ч.14 ст.352 КПК України з метою з`ясування розбіжностей в їх показаннях та показаннях свідка ОСОБА_8 , тому є переконливими для суду, тобто такими, що підтверджують факт події кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_4 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, що, відповідно до вимог ч.1 ст.66 КК України, є обставиною, що пом`якшує покарання.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки під час судового розгляду, після зміни обвинувачення прокурором, обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 14.05.2015 року, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті від 14.05.2015 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
При цьому, з наведених вище підстав, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу ствердження представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 в судових дебатах про те, що суд не може враховувати ОСОБА_6 таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття, так як, на його думку, відсутні ознаки щирого каяття.
Щире каяття ОСОБА_6 , крім наведеного вище, підтверджується і тим, що останній позитивно проявив себе під час судового розгляду справи, оскільки частково відшкодував потерпілому ОСОБА_4 збитки, заподіяні злочином, зокрема, в сумі 1500 грн., що підтверджується чеком від 19.05.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с.153).
При цьому, суд вважає, що вказаний чек про грошовий переказ підтверджує перерахування обвинуваченим потерпілому коштів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної злочином, хоча в ньому не зазначено призначення переказу, так як судом встановлено із показань в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що будь-які фінансові зобов`язання між ними відсутні.
Відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.91), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.88), на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.89). Ці обставини суд також враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення ним злочину, будучи в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винного, якому близько двадцяти років, він має постійне місце проживання, не мав судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, де, згідно з довідкою органу місцевої влади, має добре налагоджені соціальні зв`язки, так як проживає в багатодітній сім`ї (а.с.90), з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, а також з урахуванням думки потерпілого ОСОБА_4 , який в судових дебатах погодився з думкою прокурора про призначення обвинуваченому покарання в умовах звільнення від покарання з випробуванням та іспитовим строком, обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, є призначення покарання у виді позбавлення волі строком на два роки зі звільненням від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням та іспитовим строком на два роки та з покладенням обов`язків, встановлених п.п.2,3,4 ст.76 КК України.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого…
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч.2 ст.127 КПК України).
Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КК України).
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року за №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», обов`язок доказування та вжиття заходів щодо забезпечення цивільного позову лежить на стороні обвинувачення.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що потерпілим на лікування травматичної екстракції І зуба верхньої щелепи в ПП «Клініка стоматології Гаврилюка» (а.с.23) затрачено кошти в загальній сумі 3330 грн., що підтверджується фіскальними чеками (а.с.20).
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з 17.07.2014 року по 21.07.2014 року потерпілий знаходився на лікуванні в Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. Пирогова, де йому було проведено реконструкцію передньої хрестоподібної зв`язки резекції мінізків правого колінного суглобу та встановлено трансплантат фіксатор передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглобу, який було пошкоджено розірвано внаслідок нанесеного ОСОБА_6 потерпілому удару взутою ногою по нозі (а.с.76, 82-83).
При цьому, суд вважає неналежними доказами товарний чек №528245 від 17.07.2014 року на придбання медичних препаратів на суму 1050,06 грн. (а.с.19) та три товарних чеки від 31.03.2015 року на придбання медичних препаратів (а.с.21), оскільки вказані товарні чеки ні прямо, ні непрямо не підтверджують обставин придбання їх саме потерпілим та саме з метою реконструкції передньої хрестоподібної зв`язки резекції мінізків правого колінного суглобу та встановлення трансплантата фіксатора передньої хрестоподібної зв`язки колінного суглобу або лікування травматичної екстракції І зуба верхньої щелепи.
Таким чином, у суду відсутні достатні правові підстави для задоволення цивільного позову ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_6 на придбання медичних препаратів за товарними чеками №528245 від 17.07.2014 року та від 31.03.2015 року (а.с.19, 21).
При цьому, суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав позов ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 позов, заявлений до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди, визнали частково і просили суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн., в решті позовних вимог про стягнення моральної шкоди просять відмовити, зсилаючись на те, що у обвинуваченого та членів його сім`ї на теперішній час відсутні фінансові можливості на відшкодування моральної шкоди в заявленому потерпілим розмірі.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином ОСОБА_4 ОСОБА_6 , суд виходить з принципів розумності та справедливості, характеру злочину, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та інших обставин, які мають істотне значення, таких як ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, його матеріальний стан, що передбачено ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами).
При цьому, суд не приймає до уваги посилання потерпілого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 при мотивуванні розміру моральної шкоди на те, що потерпілому необхідно проведення в майбутньому подальшого оперативного втручання, що знову порушить його нормальний ритм життя, оскільки потерпілим не представлено документів, що б підтверджували необхідність подальшого оперативного втручання.
Також, суд вважає, що в силу вимог ч.1 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 судові витрати по оплаті праці адвоката ОСОБА_5 в сумі 1000 грн., які підтверджуються договором від 23.09.2014 року (а.с.32), розрахунком (а.с.24) та квитанцією від 09.04.2015 року (а.с.25).
Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.
Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.1 ст.122 КК України, України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за якою засудити його до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 протягом встановленого судом іспитового строку в два роки обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
В решті цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1