Справа № 206/424/15-к
1-кс/206/34/15
У Х В А Л А
29 січня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002272, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2015р. о 14год. старший слідчий СВ Самарського РВ ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що 26.12.2014р, приблизно о 17год.15хв, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прибув до дитячого навчального закладу №81, який розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Бехтерєва, №1А, з метою відвідати свою малолітню доньку ОСОБА_6 та свою дружину ОСОБА_7 , яка працює в вищевказаному закладі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, малознайомий йому охоронець ОСОБА_8 зустрів його на вході до навчального закладу та завадив увійти в будівлю.

Після чого, ОСОБА_5 , знаходячись на вході вказаного навчального закладу, отримавши від охоронця ОСОБА_8 відмову в дозволі зайти в будівлю, діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці в вечірній час, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов праці громадян, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил, норм поведінки і моралі в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, керуючись нікчемним приводом, пов`язаним з відмовою ОСОБА_8 впустити його в будівлю даного навчального закладу, дістав правою рукою з кишені куртки ніж, тим самим пришукав, тобто заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень та наніс останньому удар ножем в область підборіддя та удар ножем в область грудної клітини. В цей час ОСОБА_8 намагаючись завадити ОСОБА_5 нанести вказаний удар, схопився за його праву руку та лезо ножа і потягнувши руку на себе завалився на підлогу разом з останнім. При падінні ОСОБА_5 поранив ножем праве передпліччя та вдарив головою в область правого ока ОСОБА_8 .

У результаті умисних хуліганських дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці правого ока та субкон`ютивального крововиливу правого ока, двох різаних ран:

- по тильній поверхні правої кисті в проекції 2 п`ясної кістки;

- по задньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч від задньо- до середньо-пахвової лінії по краю реберної дуги (на відстані 112,5 см вгору від підошовної поверхні стоп, орієнтований на 1 та 8 годин умовного циферблату годинника);

непроникаючих колото-різаних поранень:

- по передній поверхні шиї по центру та ліворуч у верхній третині;

- по передній поверхні грудної клітини по середньо-ключичній лінії (на відстані 134,5 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 10 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла орієнтована на 3 та 9 годин умовного циферблату годинника;

- по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині (орієнтована, на 11 та 5 годин умовного циферблату годинника), які згідно висновку судово-медичного експерта №69-е від 9.01.2015р, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

29.01.2015р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як вказав слідчий вина ОСОБА_5 підтверджується доказами: протоколами огляду місця події від 26 та 27.12.2014р; показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та речовими доказами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч.4 ст.296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, під час досудового розслідування може перешкоджати встановленню істини по справі, як то знищити докази по справі, незаконно впливати на свідків, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність:

1. Запобігти спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду.

2. Запобігти скоєнню підозрюваним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше неодноразово судимий.

3. Запобігти спробам ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, ніж домашній арешт, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваному перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлено відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та прохали застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме прибувати до слідчих СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за першою вимогою та на протязі часу з 21год. до 7год. не залишати місце постійного проживання кв. АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного і прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

29.01.2015р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Врахувавши встановлені обставини справи, суд бере до уваги доводи слідчого про те, що до підозрюваного необхідно застосувати такий вид запобіжного заходу як домашній арешт.

В судовому засіданні встановлено, що фактично підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає за необхідне застосувати підозрюваному ОСОБА_5 домашній арешт за місцем проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-177, 181, 193-194, 196, 309, 369, 370, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Самарського РВ ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту та покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчих СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за першою вимогою.

ОСОБА_5 на протязі часу з 21год. до 7год. не залишати місце постійного проживання в кв. АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що порушення домашнього арешту є підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області

Слідчий суддя: ОСОБА_1