Справа № 1-18 /2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

" 7 " лютого 2007
р. Менський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого -
судді Чепурко В.О.

при секретарі Мойсіенко
О.І.

за участю прокурора
Лиходід Л.О.

потерпілого : ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі в місті Мена Чернігівської області
кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та жительАДРЕСА_1Менського району Чернігівської області, українця, гр.
України , освіта
базова середня , не
працюючого , одруженого
, в силу ст. 89 КК України не
судимого , звинуваченого
у вчиненні злочину , передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

ПідсуднийОСОБА_214 листопада 2006 року біля 14-ї години , знаходячись в
центрі с.Семенівка Менського району, на ґрунті раптово виниклих особистих
неприязних відносин з ОСОБА_1, умисно наніс два удари кулаком обличчя
останнього, заподіявши ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому
нижньої щелепи зліва в ділянці 33
зуба, травматичної екстракції 35
зуба, синця та забою м'яких тканин в ділянці лівої щоки, які згідно
висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я на термін більше трьох тижнів.

Допитаний в
судовому засіданні в якості підсудногоОСОБА_2винним себе визнав частково та
показав , що 14 листопада 2006 року біля 14 -ї години
знаходився в центрі с Семенівна
Менського району , куди
їздив допомагати знайомомуОСОБА_3 перевозити сіно гужовою повозкою. В центр с Семенівна
гужовою повозкою під їхав
знайомий ОСОБА_1. В цей час побачив ,
що лоша ОСОБА_1 забігло в парк до обеліску. Він вирішив вигнати з парку .
Раніше він мав справи з кіньми , а тому вирішив розвернути гужову повозку , на
якій приїхав ОСОБА_1. у зворотному напрямку , щоб лоша побачивши кобилу вибігло
з парку . Коли розвернув гужову повозку
і лоша прибігло з парку до кобили ,
до нього підійшов ОСОБА_1. та почав кричати на нього , чому він
розвернув його гужову повозку.
Він почав заспокоювати ОСОБА_1,
але останній не реагував .
Він не витримав і ударив ОСОБА_1 зліва в область обличчя кулаком . Від удару
ОСОБА_1. присів та перестав до нього
чіплятись. В скоєному кається ,
просить суворо не карати.

Допитаний в
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1. показав , що 14
листопада 2006 року разом з дружиною на власній гужовій
повозці поїхав в

с.Семенівка Менського району на
поминки батька. Повертався з кладовища близько 14-ї години через центр с.Семенівка , де зупинився
біля сільської ради. В цей час лоша зайшло в парк біля обеліска , огородженого
парканом. Він пішов виганяти лоша, а дружина пішла в сільраду. Побачив, як
знайомий йомуОСОБА_2, взявши за віжки його кобилу, розвернув повозку в зворотному
напрямку . Він
вийшов з парку, підійшовши доОСОБА_2 та потребував віддати віжки. У
відповідьОСОБА_2наніс йому удар кулаком в обличчя. Цей удар був не сильний і
ніякого фізичного болю йому не завдав. Він намагався вияснити відносини з
ОСОБА_2. , але він
знову наніс йому удар кулаком в область лівої щоки. Від нанесеного удару відчув
різку біль в нижній щелепі зліва та втратив один зуб . З переломом
щелепи , від
удару нанесеного ОСОБА_2., звертався до лікарні за медичною
допомогою.

Свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підтвердили покази потерпілого ОСОБА_1

Вина підсудногоОСОБА_2підтверджується іншими
доказами , дослідженими в судовому
засіданні:

- заявою
ОСОБА_1 до Менського РВ УМВС України в Чернігівській

області, в якій
просить притягнути до відповідальностіОСОБА_2 за заподіяння

йому 14 листопада 2006 р. тілесних
ушкоджень в с Семенівна
Менського району

(а.с. 4);

- висновком судово-медичної експертизи № НОМЕР_1 відІНФОРМАЦІЯ_2року
,щоОСОБА_1 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої
щелепи зліва

в ділянці 33 зуба,
травматичної екстракції 35
зуба, синця та забою м'яких тканин в ділянці

лівої щоки, та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за
ознакою

тривалості розладу здоров'я на термін більше трьох тижнів і могли
утворитись в час та

при обставинах , вказаних
в постанові. (а.с. 34-35 ).

Аналіз
досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності дають підстави зробити
суду висновок , що вина підсудногоОСОБА_2в умисному спричиненні потерпілому
ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесних ушкоджень доведена і його дії правильно
кваліфіковані за ст. 122 ч.І КК України , що підтверджується доказами ,
дослідженими в судовому засіданні , і суд кваліфікує його дії за цією статтею .

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному , суд враховує ступінь суспільної
небезпеки вчиненого ним злочину , особу винного і обставини , що пом'якшують та
обтяжують відповідальність.

При призначенні
покарання підсудному суд враховує , що за місцем проживання характеризується
посередньо , в скоєному кається , суд враховує вік підсудного , його сімейний
стан , що на утриманні має двох Неповнолітніх дітей і вважає , що його
виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і міру
покарання призначити із застосуванням ст. 75 , 76 КК України у вигляді
обмеження волі.

Речових доказів ,
судових витрат по справі не має . На підставі
викладеного , керуючись
ст. 323-324 КПК
України , суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.І КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 , 76 КК України
засудженогоОСОБА_2звільнити від відбування
покарання з випробуванням ,
якщо він протягом іспитового строку
- 1

(один) рік не вчинить новий злочин,
зобов'язав його не виїжджати за межі України без
дозволу , при зміні місця проживання, роботи - повідомляти орган кримінально-виконавчої
інспекції , періодично
з'являтись для реєстрації до кримінально -виконавчої
інспекції .

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2- підписку
про невиїзд залишити
без змін, до набрання вироком законної
сили.

Вирок суду може бути оскаржений
на протязі 15 днів до Чернігівського

апеляційного
суду.