Справа № 1-328 2007 року.
ВИРОК

Іменем України

21 травня 2007
року. Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого: судді
- Скоріна А.В.

при
секретарі - Сторчоус Н.А., Андрійченко І.К.

з участю
прокурора - Деркача ЯЛ.

захисників
- ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Журавлиха,
Ставищенського району Київської області,
українця, громадянина
України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в м. Біла Церква Київської
області по АДРЕСА_1, тимчасово проживає
в м. Києві, АДРЕСА_2, раніше не судимий,

у скоєні злочину
, передбаченому ст. 289 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.,
03.03.2007 року,
приблизно в 04 години 20 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинкуАДРЕСА_3, в м.
Києві, за попередньою змовою з
невстановленою слідством особою,
незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем - ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1,
який належить гр-ці ОСОБА_4,
завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_3.,
02.03.2007 року, приблизно з 18
годин, знаходячись біля магазину, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_4 в м.
Києві, разом з невстановленою слідством
особою, розпивав спиртні напої.

Після
розпиття спиртного, ОСОБА_3. приблизно в
04 години 20 хвилин 03.03.2007 року,
перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, разом з невстановленою слідством особою, знаходячись біля будинкуАДРЕСА_3 в м. Києві,
побачили на неохороняємій автостоянці,
розташованій навпроти вказаного будинку,
автомобіль ВАЗ - 21063 д.н. НОМЕР_1,
який належить гр-ці ОСОБА_4, і
домовились заволодіти ним, вступивши тим
самим між собою в попередню злочинну змову.

З метою
виконання свого злочинного умислу,
ОСОБА_3. і невстановлена слідством особа, підійшли до автомобіля ВАЗ 21063, д.н. НОМЕР_1,
після чого ОСОБА_3. ключем від замка вхідних дверей своєї квартири, відкрив замок лівих передніх дверей і проник
в салон вказаного автомобіля. Продовжуючи знаходитись в салоні даного
автомобіля, ОСОБА_3. відірвав проводи
від замка запалення і став з'єднувати їх між собою, намагаючись запустити двигун автомобіля, але двигун не запускався. В цей час
невстановлена слідством особа також проник в салон автомобіля і став обшукувати
салон автомобіля.

Коли
ОСОБА_3. не зміг запустити двигун автомобіля,
то продовжуючи далі свої злочинні дії,
разом з невстановленою слідством особою,
діючи погоджено між собою, стали
штовхати вказаний автомобіль в напрямку до Великої Кільцевої дороги в м. Києві. Однак в цей

2

час ОСОБА_3. був затриманий
працівниками міліції, а невстановлена
слідством особа втекла з місця скоєння злочину.

В
результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_3.
і невстановлена слідством особа,
незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21063 д.н.
НОМЕР_1, який належить гр-ці
ОСОБА_4, ціною 10000 гривень, завдавши потерпілій матеріальну шкоду.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. свою вину в інкримінованих йому злочині
передбаченому ст. 289 ч.2 КК України
визнав повністю та показав, що
02.03.2007 року, приблизно в 18 годин, після робочого дня він приїхав до будинку №
АДРЕСА_4 в м. Києві, навпроти Борщагівського ринку в м. Києві.
Знаходячись біля ринку, він познайомився
з раніше йому незнайомим хлопцем на ім'я ОСОБА_5. Тоді вони вирішили випити спиртного і пішли в
нічний магазин, розташований неподалік
вищевказаного ринку, де ОСОБА_5 придбав
пляшку горілки і по пляшці пива. Після цього вони прослідували до зупинки
громадського транспорту «Електронмаш»,
де вжили придбане ОСОБА_5 спиртне. В ході розпиття спиртного ОСОБА_5
запропонував йому угнати якийсь автомобіль,
якого потім потрібно було відігнати в м. Ірпінь Київської області і продати
на запчастини знайомим ОСОБА_5. На вказану пропозицію він погодився. Після
цього вони купили ще по пляшці пива і пішли по вул. Зодчих в м. Києві шукати автомобіль.
Проходячи напроти будинкуАДРЕСА_3 в м.
Києві, вони побачили біля
вищевказаного будинку автомобіль «ВАЗ-2106» білого кольору та вирішили викрасти
даний автомобіль. Після цього він підійшов до цього автомобіля і дістав з
кишені ключі від замків вхідних дверей своєї квартири, яких в нього було чотири штуки. Одним із
вказаних ключів він відчинив замок лівих передніх дверей даного автомобіля.
Після цього він проник в салон автомобіля і сівши на місце водія, відчинив передні пасажирські двері і ОСОБА_5
сів на переднє пасажирське сидіння. Після цього він від'єднав дроти запалення
від контактної групи і почав з'єднувати їх між собою намагаючись таким чином
завести двигун автомобіля. Коли він не зміг запустити двигун, то разом з ОСОБА_5 стали штовхати вказаний
автомобіль подалі від будинку, біля
якого він знаходився, щоб таким чином
запустити двигун. Тоді він став біля лівих передніх дверей автомобіля, а ОСОБА_5 став ззаду і вони почали штовхати
вказаний автомобіль в напрямку Великої Кільцевої дороги в м. Києві. Коли вони
штовхали автомобіль, то під*їхали
працівники міліції, які його затримали, а ОСОБА_5 втік, і він останнього більше не бачив.

В
подальшому його було доставлено до ТВМ-2 Святошинського РУ ГУМВС України в
м. Києві, де в службовому приміщенні працівники міліції
в присутності понятих вилучили в нього ключі,
якими він відчиняв двері автомобіля,
і викрутку, якою ОСОБА_5 відчиняв
багажник вказаного автомобіля.

Враховуючи
повне визнання своєї вини підсудним,
щире каяття у скоєному, суд
вважає за недоцільне дослідження інших доказів по справі у відповідності до ст. 299 КПК України.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі
докази, що досліджені в судовому
засіданні, суд знаходить винність
підсудного доведеною повністю.

Дії
підсудного ОСОБА_3. кваліфіковані за ст.
289 ч.2 КК України правильно, як
незаконне заволодіння транспортним засобом,
вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи
питання про вид покарання підсудному ОСОБА_3,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини,
що пом'якшують вину - щире каяття в скоєному та добровільне
відшкодування завданого збитку,
обставину, що обтяжує вину -
вчинення злочину особою, яка перебувала
в стані алкогольного сп'яніння і вважає за необхідне обрати йому міру покарання
у виді позбавлення волі.

Поряд з
цим, суд з врахуванням фактичних
обставин по справі, особу
підсудного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, щиро розкаявся в злочині, знаходить за можливе його виправлення і
перевиховання без ізоляції від

3

суспільства, обравши йому міру покарання не пов'язану з
відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст. 75 КК України.

Речові
докази по справі: автомобіль ВАЗ 21063 д.н.НОМЕР_1, повернути потерпілій ОСОБА_6. за
належністю, 4 ключів від дверних замків
і викрутку вилучених у ОСОБА_3., які знаходяться
в камері схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві,
знищити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєні злочину,
передбаченому ст. 289 ч.2 КК України
та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять)
років.

На
підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_3.3вільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки
та на підставі ст. 76 КК України зобов'язати
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_33мінити з тримання
під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань на підписку
про невиїзд з постійного місця проживання,
звільнивши його негайно з під варти в залі судового засідання.

Речові
докази по справі: автомобіль ВАЗ 21063 д.н.НОМЕР_1, повернути потерпілій ОСОБА_6. за
належністю, 4 ключів від дверних замків
і викрутку вилучених у ОСОБА_3., які знаходяться в камері схову речових доказів Святошинського
РУ ГУ МВС України
в м. Києві, знищити.

Апеляція на вирок може бути подана протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення через районний суд до Апеляційного суду м. Києва.