Справа: № 10-296/2007
року Головуючий
запобіжний захід суддя:
апеляційного суду суддя:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Дзюби Ф.С.

суддів: Куценко О.В., Губи О.О.,

за участю
прокурора: Омеляна В.М.

захисника: ОСОБА_5

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві матеріали за

апеляцією
обвинуваченого ОСОБА_1 на
постанову Заводського районного

суду м. Миколаєва від 5 грудня 2007 року, якою
задоволено подання

заступника
начальника СВ Заводського РВ УМВС України в Миколаївській

області про
обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м.
Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого,
проживаючого по АДРЕСА_1, не
судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст.
187 КК України.

Із
матеріалів кримінальної справи суду вбачається,
що органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується у тому, що 05.08.2007
року о 22 годині біля АДРЕСА_2за попередньою змовою з ОСОБА_2 з застосуванням фізичного насильства напали
на ОСОБА_3. та ОСОБА_4, внаслідок чого відкрито заволоділи майном потерпілих -
мобільними телефонами. При цьому одному з потерпілих були спричинені тяжкі
тілесні ушкодження.

В
поданні заступника начальника СВ Заводського РВ УМВС України в Миколаївській
області, яке погоджено з прокурором
Заводського району м. Миколаєва, просив обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, мотивуючи тим, що той обвинувачується у вчиненні тяжкого
злочину, за який може бути призначено
покарання у вигляді позбавлення волі понад 3 роки, а тому слідчий вважає, що ОСОБА_1, знаходячись на волі,
може продовжити злочинну діяльність,
перешкодити встановленню істини по справі, ухилятися від органів слідства та суду, а також для забезпечення виконання
процесуальних рішень.

Задовольняючи
подання заступника начальника СВ про обрання запобіжного заходу у виді взяття ОСОБА_1 під варту, суд зазначив,
що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання
обвинуваченим своїх процесуальних обов'язків і його належну поведінку, зокрема запобігти продовженню злочинної
діяльності, перешкоджати встановленню
істини по справі та для виконання процесуальних рішень.

В
апеляції обвинувачений ОСОБА_1
просить постанову суду скасувати та обрати іншу більш м'яку міру
запобіжного заходу. При цьому посилається,
що судом належним чином не враховано,
що він раніше не судимий, ніяких
приводів до міліції не мав, визнав свою
вину та кається у вчиненому, має
постійне місце проживання та роботи (працює на заводі "Океан"
судноскладальником. Крім того, апелянт зазначає в апеляції, що зобов'язується являтися до слідчого та
суду за викликом. А також, залишаючись на волі до розгляду справи щодо
нього в суді, міг би продовжувати
займатися трудовою діяльністю та відшкодувати заподіяну потерпілому матеріальну
шкоду. Не заперечує відшкодувати і моральну шкоду, якщо про це буде позов потерпілого.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення захисника
ОСОБА_5 на підтримку апеляції
обвинуваченого, думку прокурора Омеляна
В.М. , який просив постанову суду
залишити без змін, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вирішуючи
питання про обрання відносно ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту, суд обґрунтовано врахував
тяжкість вчиненого злочину, в якому
обвинувачується ОСОБА_1, що він
знаходячись на свободі, може продовжити
злочинну діяльність, ухилитися від
слідства та суду та перешкодити встановленню об'єктивної істини по справі, оскільки сам характер його дій під час
вчинення злочину свідчать про непередбачуваність поведінки обвинуваченого. Крім
того, із матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 тривалий час
розшукувався за вчинення інкримінованого йому злочину - 05.08.2007 року (заява
ОСОБА_1 про вчинення злочину від 09.12.2007 року).

Таким
чином, висновок суду про те, що з метою попередження вчинення нових
злочинів та забезпечення виконання процесуальних дій, слід обрати обвинуваченому міру запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, є
вірним.

Викладене
свідчить про те, що при розгляді подання
слідчого судом виконано вимоги ст. ст.
148, 150, 155 КПК України, а тому підстав для зміни постанови суду
немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
обвинуваченого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
Заводського районного суду м. Миколаєва
від 5 грудня 2007 року про обрання відносно ОСОБА_1 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - без
змін.