Справа № 167/1071/14-к Провадження №11-кп/773/109/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:: ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 30 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Череваха Маневицького району, жителька АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацююча, розлучена, раніше судима:

вироком Любешівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2008 року за ч. 1 ст. 187 КК України на 3(три) роки позбавлення волі;

вироком Раховського районного суду Закарпатської області від 08 лютого 2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України на 3(три) місяці арешту;

вироком Раховського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 1(один) рік позбавлення волі, звільнена 13 травня 2014 року по відбуттю строку покарання,

засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 125 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4(чотири) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання 23 вересня 2014 року.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, суд,

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнана винною і засуджена за те, що вона 30 червня 2014 року, о 00 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно викрала грошові кошти в сумі 200 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.

Вона ж, 30 червня 2014 року, о 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно викрала грошові кошти в сумі 180 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Вона ж, повторно 02 липня 2014 року, о 20.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , умисно, таємно, викрала грошові кошти в сумі 300 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

Також, обвинувачена ОСОБА_8 15 липня 2014 року, близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кухні житлового будинку, за адресою АДРЕСА_2 , в ході суперечки з ОСОБА_11 нанесла йому три удари по голові дерев`яним поліном, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: множинних ран волосистої частини голови, лівої надбрівної ділянки, синців, саден в ділянці обличчя, сукон`юактивальний крововилив лівого очного яблука, синець в ділянці лівого плечового суглобу та плеча, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вона ж, 13 вересня 2014 року, близько 15.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_1 , умисно відкрито, повторно викрала в останньої грошові кошти в сумі 150 грн., чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім цього, ОСОБА_8 20 вересня 2014 року, близько 22.00 год. перебуваючи на березі річки Стир в с. Топільне, Рожищенського району, умисно, таємно, повторно викрала мобільний телефон марки Нокіа, вартістю 400 гривень та велосипед марки Аист, вартістю 800 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 1 200 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_8 у поданій апеляції, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності кваліфікації її дій, вказує на незаконності вироку в частині призначеного покарання. Зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне визнання вини. Просить вирок щодо неї змінити застосувавши ст. 75 КК України призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст вироку та доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який подану апеляцію підтримав, прокурора, який апеляцію заперечив, просив залишити її без задоволення, а вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати прийшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і цим обставинам дав правильну юридичну оцінку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_11 та за ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

Така кваліфікація дій ОСОБА_8 є правильною і останньою в апеляційній скарзі не оспорюється. Винуватість ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих злочинів повністю стверджується зібраними і перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме як визнавальними показаннями обвинуваченої так і показаннями потерпілих, які вони дали у суді першої інстанції.

Винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні 300 грн. у ОСОБА_11 підтверджується показаннями потерпілого, який у судовому засіданні підтвердив, що на початку липня 2014 року, обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння перебувала в його житловому будинку В той час на тумбочці під скатертиною знаходилось триста гривень. Коли ОСОБА_8 пішла, то він виявив, що гроші зникли. Також в середині липня 2014 року обвинувачена знову приходила до нього додому та казала, щоб він забрав заяву з міліції по факту крадіжки грошей, однак він відмовився, за що вона його побила дерев`яним поліном.

Той факт, що на час перебування у житловому будинку ОСОБА_11 . ОСОБА_14 під скатертиною було триста гривень підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначені грошові кошти викрала ОСОБА_8 і такі висновки суду є правильними, оскільки на час зникнення грошей у житлового будинку потерпілого інших сторонніх осіб не було.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався. А саме врахував, що вона вчинила умисні корисливі злочини, один з яких за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких.

До обставин, що пом`якшують обвинуваченій покарання суд правомірно відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_8 суд врахував, що вона раніше двічі засуджувалась за крадіжки чужого майна, а також за розбій (т.1 а.с.177-179) та через півтора місяця після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинила ряд умисних злочинів, характеризувалась незадовільно.

Врахувавши всі ці обставини у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в місцях позбавлення волі. Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах кримінального закону і є правильними.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України та загальним засадам призначення покарань, а його вид і розмір є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, на які обвинувачена посилається у своїй апеляції.

Враховуючи вищенаведене та конкретні матеріали кримінального провадження апеляційний суд вважає, що підстав для зміни вироку суду першої інстанції та призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, немає.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 30 грудня 2014 щодо неї без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою у той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4