Справа № 149/391/15-к
Провадження №1-кп/149/58/15
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
31.07.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець, Тернопільської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, освіта середня, громадянина України, працюючого експедитором ТОВ " Логістик Трек", раніше судимого -

26.02.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

26.11.2013 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців;

07.02.2014 року Козятинським міськрайрнним судом Вінницької області за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 18.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію",

20.04.2014 року Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу;

21.11.2014 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки,-

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2014 року за № 0000763,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2014 року о 12.30 годині в м. Хмільнику Вінницької області ОСОБА_4 , таємно, умисно, повторно, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, увійшов до медичного пункту, що розміщений у дошкільному навчальному закладі № 3 "Сонечко", що по вул. Пушкіна, 87 та із сумочки, що знаходилась на стільці викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 50 гривень та банківська картка "Ощадбанк", яка належить потерпілій. В подальшому ОСОБА_4 , скориставшись пін-кодом від банківської картки "Ощадбанк", який був у гаманці, зняв із зазначеної банкіської картки грошові кошти в сумі 1000 гривень, які належали ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 1050 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені зазначеного злочину визнав повністю та показав, що 7 листопада 2014 року він приїхав в місто Хмільник купити на ринку сала та м"яса для копчення. Проте в нього на базарі пропали гроші в сумі 575 гривень, що були з собою. Не було на чому повернутися до Вінниці, а телефон розрядився. Для того щоб зарядити телефон, він зайшов до дитячого садочка, який по дорозі від ринку. Зайшов до приміщення, заглянув у медкабінет, там нікого не було. Побачив на стільці висячу сумку, вирішив залізти в сумку. З сумки витягнув гаманець в якому виявилося 50 гривень та банківські карточки. На одній із них був записаний код. 50 гривень та карточку з кодом залишив собі, а все інше викинув по дорозі. В банкоматі Ощадбанку, що в центрі Хмільника навпроти базару, зняв з карточки 1000 гривень. На карточці залишилося іще 100 гривень, які він не зняв. Чому не зняв всі гроші, пояснити не може. Карточку потім викинув. Приблизно через два тижні його викликали до слідчого в місто Хмільник, де слідчий повідомив, що зафіксовано, як він знімав в банкоматі гроші. Свою вину у крадіжці визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Шкоду заподіяну крадіжкою відшкодував повністю. Просить його суворо не карати, так як до цього його спонукало відсутність роботи та відсутність коштів для життя.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, про що йому зрозуміло.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочинів доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_4 надав чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, вказуючи на способи, мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому суд кваліфікує їх за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення крадіжки повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є рецедив злочинів.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем роботи, а також заяву потерпілої у якій вона при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання покладається на думку суду ( а.с.42, 69).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує, що вироком Немирівського районного суду від 21.11.2014 року у справі № 140/2941/14-к, обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки за крадіжки, скоєні ним 27.12.2012 та 02.11.2012 року. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки.

Вирішуючи питання про призначення покарання овбинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не за"являвся. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 70, 185 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Немирівського районного суду від 21.11.2014 року - три роки позбавлення волі, і шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 призначити у виді чотирьох років позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1