АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11- сс/774/106/13 Слідчий суддя - ОСОБА_1
Категорія: ст.193 КПК України Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши 03 лютого 2014 року у відкритому судовому у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.
Мотивуючи рішення слідчий суддя зазначив, що з наданих суду матеріалів не вбачається обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, що виключає можливість застосування у кримінальному провадженні будь-якого запобіжного заходу, тому відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 03 грудня 2013 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

18 січня 2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_8

22 січня 2014 року слідчий СВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з мотивів необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, що виключає застосування у кримінальному провадженні будь якого запобіжного заходу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, оскільки вони є передчасними, протирічать матеріалам кримінального провадження та зазначеним нормам кримінального процесуального закону.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження в частині необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, оскільки на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим є доведеною виходячи, зокрема, з положень п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

З урахуванням того, що слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відповідно до ст. 178 КПК України, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, даних про його особу в їх сукупності, а саме: вік, міцність соціальних зв`язків, його сімейний і майновий стан, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, вважає що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в контексті зазначеного кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_8 не має.

Отже колегія суддів, враховуючи правові позиції, викладені у п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, дійшла висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 18 березня 2014 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 , прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, а також виконувати обов`язки в строк до 18 березня 2014 року, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_8 , вказаних обов`язків відносно нього наступлять наслідки, передбачені КПК України.

Судді: