Справа № 212/1006/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ; секретарі судового засідання ОСОБА_2 ; з участю прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4 ; захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ; потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 04.01.2015 року, і угоду про примирення, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кривий Ріг, Україна, українець, громадянин України, освіта вища, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, місце роботи ПАТ «Північтранс», водій, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 04.01.2015 року в темний час доби, при міському освітленні, приблизно о 06 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автобусом «Mercedes Benz 312 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по необробленому протиожеледними засобами слизькому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Десантна з боку вул. Кремлівська в напрямку Об`їзної дороги в Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

В цей же час, попереду автобусу «Mercedes Benz 312 D» на проїзну частину дороги вул. Десантна по регульованому пішохідному переходу, який розташований на перехресті з вул. Кресівська, на червоний сигнал світлофору вийшла пішохід ОСОБА_6 , яка почала перетинати проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автобусу.

Водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за рухом пішохода, яка вийшла на проїзну частину дороги та почала рухатись по ній, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України згідно яких:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху...не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

«2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких виключало б настання дорожньо-транспортної пригоди, на регульованому перехресті вул. Десантна - вул. Кресівська в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, водій ОСОБА_4 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . В результаті дорожньо-транспортної пішохода ОСОБА_6 було травмовано.

Згідно висновку експерта № 73 від 16.01.2015 року потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден обличчя, перелому 9-10 ребер праворуч зі зміщенням, закритого перелому зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки, перелому голівки малогомілкової кістки зі зміщенням. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більш ніж 21 день).

Між порушенням водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень є прямий причинний зв`язок.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 22 січня 2015 року у кримінальному провадженні за №0000001 від 04.01.2015 року.

В судовому засіданні захисником потерпілого ОСОБА_5 було заявлено письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки обвинувачений відшкодував в повному обсязі завдані збитки, вони примирилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 підтримали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, зазначили, що обвинувачений відшкодував в повному обсязі завдані збитки, вони примирилися.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України відповідність вказаної угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, суд приходить до висновку, що угода не підлягає затвердженню за наступних підстав.

Укладення угоди про примирення з потерпілим суд розцінює, як юридичну необізнаність обвинуваченого, що на думку суду може призвести до порушення його прав, оскільки в разі затвердження угоди про примирення обвинувачений буде вважатися засудженим за ч.1 ст. 286 КК України, що суд вважає неприпустимим, оскільки призначення покарання за умовами угоди буде погіршувати становище обвинуваченого, зокрема його право на звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст.46 КК України, що матиме для нього більш сприятливі правові наслідки, а тому в затвердженні угоди слід відмовити.

Відповідно до положень ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритись з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений у судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі, проти його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечував, просив суд закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_6 проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не заперечували, просили суд закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, повного відшкодування завданих ним збитків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, примирився з потерпілою, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

За таких обставин суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100, ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 314, 372, 474 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 22 січня 2015 року у кримінальному провадженні за №0000001 від 04.01.2015 року укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Речові докази: автобус «Mercedes Benz 312 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий для зберігання під розписку ОСОБА_4 - залишити у користуванні ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1