Справа № 167/1040/13-к Провадження №11-кп/773/207/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:застосування амністії. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 05 грудня 2014 року про відмову в застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році»,

Розглядаючи справу в апеляційному порядку,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 13 серпня 2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.342, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05.12.2014 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строки на апеляційне оскарження ухвали, переглянути його клопотання, скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати щодо Закон України «Про амністію у 2014 році». Зазначає, що на час прийняття вказаного Закону він злочинів не вчиняв, характеризується задовільно.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали та доводи апеляції, ОСОБА_8 та його захисника, які апеляцію підтримали та просили застосувати щодо ОСОБА_8 . Закон України «Про амністію у 2014 році», прокурора, який апеляцію не визнав і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апелянт стверджує, що пропустив строк на оскарження, оскільки перебував в слідчому ізоляторі і не мав змоги вчасно ознайомитися із внесенням змін до Закону України «Про амністію у 2014 році», після ознайомлення він неодноразово подав заяви на поновлення строків до суду першої інстанції. Однак жодних відповідей не отримав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строки на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції пропущені ОСОБА_8 з поважних причин, а тому підлягають поновленню.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_8 суд виходив з того, що він має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, що згідно ст.8 Закону України „Про амністію у 2014 році, п.„в ч.1 ст.4 Закону України „Про застосування амністії в Україні є обставиною, яка виключає можливість застосування щодо нього Закону України „Про амністію у 2014 році.

Так, відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року №1185-VII, амністія застосовується на підставі ст.92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Відповідно до п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, які не зняті і не погашені в установленому законом порядку, зокрема: вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 03.03.2008 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.188, ст.304, ст.ст.70, 71 КК України, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30.05.2008 року вирок від 03.03.2008 року змінено: рахувати засудженим за ч.3 ст.185, ст.304, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; і вироком того ж суду від 13.08.2013 року його засуджено за ч.4 ст.296, ч.2 ст.342, ч.1 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст.185 та ч.4 ст.296 КК України, є умисними тяжкими злочинами.
За таких обставин, відповідно до положень ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія до засудженого ОСОБА_8 не може бути застосована, а тому апеляційний суд вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, і не вбачає підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, ст.ст.8, 9, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_8 строки на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 05 грудня 2014 року про відмову в застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: