154/1252/15
1-кп/154/131/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна , не одруженого, інженер з охорони та захисту лісу 2 категорії державного підприємства Турійське лісове господарство , раніше не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 407 КК Україи,
В С Т А Н О В И В:

10.04.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу по мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_4 до складу Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині ) №78 від 10.04.2014 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини і призначеного на посаду водія інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2014 року № 310 з цього дня введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини військова частина польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 28.11.2014 року № 262 солдата ОСОБА_4 з 29.11.2014 року виключено із списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , з усіх видів забезпечення , та направлено для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 20 від 01.12.2014 року військовослужбовця ОСОБА_4 з 01.12.2014 року зараховано до списків особового складу частини польова пошта НОМЕР_3 .

Однак, військовослужбовець ОСОБА_4 під час проходження військової служби , достовірно знаючи , що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації , не отримавши дозволу відповідного начальника , без поважних причин , 17.10.2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка розташована по АДРЕСА_2 з 17.10.2014 року до 19.02.2015 року , дня його прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби , умисно, без поважних причин був відсутній на службі тривалістю понад один місяць , не виконував покладені на нього службові обов`язки та перебував за місцем постійного проживання у с.Обенижі , Турійського району, де проводив час на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 407 ч.3 КК України, самовільне залишення військовослужбовцем ( крім строкової служби ) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць .

08 квітня 2015 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого по ст. 407 ч.3 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, за ст.407 ч.3 КК України( в редакції станом на 05.04.2001 року ), а саме враховуючи його щире каяття , активне сприяння розкриттю вчиненого ним злочину, повторне прийняття участі , після припинення самовільного залишення військової частини без поважних причин , в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції , вперше притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем проживання та по місцю служби що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність суспільного інтересу в забезпеченні оперативного розслідування кримінального правопорушення , що інкримінується останньому, а тому ОСОБА_4 за ст.407 ч.3 КК України ( в редакції станом на 05.04.2001 року ) слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі ) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину. Відсутність тяжких наслідків . Визнав вину у вчиненому . Повторне прийняття участі , після припинення самовільного залишення військової частини без поважних причин , в антитерористичній операції . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і не судився, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. По місцю проживання та службихарактеризується з позитивної сторони .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України , в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 407 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає.

Суд , заслухавши пояснення сторін кримінального провадження , приходить до висновку , що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому ,судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором прокуратури угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання .

Речових доказів не має .

Процесуальні витрати відсутні .

Керуючись ст.ст.314,469 , 373, 472, 469, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 08 квітня 2015 року укладену між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ст.407 ч.3 КК України (в редакції станом на 05.04.2001року ) ,та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 08 квітня 2015 року покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі ) гривень .

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області в порядку , передбаченому ч.4 ст.394 КПК України .

Головуючий /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1