Справа № 373/3452/14-к
В И Р О К
Іменем України
07 квітня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001165 від 24 листопада 2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зі слів проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
10 серпня 2014, близько 15:00 год. ОСОБА_4 за попередньбою змовою з ОСОБА_5 (нині засудженого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2014), маючи умисел на здійснення крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, проникли через хвіртку на територію огородженого парканом домогосподарства АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 та непомітно для оточуючих вчинили крадіжку маталевого катка для укладення асфальтного покриття, викотивши його за межі домогосподарства.

Згідно довідки ТОВ «Агрошляхбуд» вартість ручного металевого катка для укладення асфальтного покриття станом на 10.08.2014 становила 980 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав обставини, встановлені досудовим слідством, які викладені в обвинувальному акті.

На пропозицію прокурора, яку підтримав обвинувачений, суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши правові наслідки такого порядку та постановив допитати обвинуваченого, дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого та документи про вартість викраденого майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він ніде офіційно не працює, відчуває нестачу в грошових коштах, а тому 10 серпня 2014 року разом з ОСОБА_5 вони вирішили здійснити крадіжку металевого катка з території домогосподарства АДРЕСА_3 , щоб потім здати його на металлолом та виручити гроші. На територію домогосподарства вони потрапили через хвіртку, знаючи, що господарки ОСОБА_6 немає вдома. Каток викотив ОСОБА_5 , а він йому допоміг біля хвіртки. По вул. Черняхівського їх помітили сусіди та забили на сполох. Після цього він полишив каток та ОСОБА_5 , а сам пішов в іншому напрямку.

В останньому слові просив суд суворо не карати та пообіцяв виправитись.

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання та обставини викладені в обвинувальному акті, дослідивши документи на підтвердження викраденого майна та його вартості, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до сховища, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено, ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності. Разом з цим спосіб викорадення, обсяг крадіжки та відсутність тяжких наслідків для потерпілої, якій повернуто майно, вказують на невисоку ступінь суспільної небезпечності діяння.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, як такий, що зловживає спиртними напоями, ніде офіційно не працює, веде антигромадський спосіб життя.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання винного в суді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання період перебування його під вартою з дня затримання, та на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк та покласти обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

За правилами ст. 377 КПК України, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі
Зарахувати в строк покарання період перебування ОСОБА_4 під вартою з 18.02.2015.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, скасувати, звільнивши його з під варти з зали суду негайно.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази - відсутні

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1