Справа №1-490/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(04594) 6-49-92

26 вересня 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, офіційно не працюючого, нагород, інвалідності не маючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК У країн и,-

у скоєні злочину, передбаченого ст. 186ч.2 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_2 06 липня 2011 року приблизно о 23 гол.45хв.. перебуваючи у стані алкогольного спяніння, поблизу будинку №2 по пул.Пушкіна в м. Бровари Кивської області, та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесені ударів ногами і руками в область обличчя та тулуба потерпілому ОСОБА_1, відкрито викрав його грошові кошти в сумі 475 грн. і мобільний телефон «Сіменс К75». вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар». вартістю 25 грн, чим заподіяв потерпілому матеріального збитку на загальну суму 800 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, підсудний ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосовуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_1

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні грабежу за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що дійсно вчинив грабіж грошей і мобільного телефону в потерпілого ОСОБА_1 Зокрема пояснив, що потерпілого знає давно, в день вчинення злочину він з ним розпивав спиртні напої, обоє були в нетверезому стані. Коли потерпілий ішов додому то він його побив, наносив удари кулаками по тулубу та голові. В процесі бійки в потерпілого випав мобільний телефон, який забрав собі, а також з карману потерпілого забрав гроші в сумі 475 грн. В послідуючому викрадений мобільний телефон на слідуючий день віддав знайомому. Після заяви потерпілого в міліцію, повернув йому телефон і кошти та помирився з ним. Інших злочинів не вчиняв. Проживає з батьками, працює неофіційно без трудового договору на будівництві в м.Києві, по встановленню металопластикових вікон. В скоєному чистосердечно розкаюється.

Покази підсудного ОСОБА_2 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КГІК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності га істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудний ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_1 і такі його дії правильно кваліфіковано за ст. 186ч.2 КК України, тому він повинен нести кримінальну відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи покарання ОСОБА_2 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.186 ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, відшкодування завданих збитків, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає те, що ОСОБА_2 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що передбачено п.13 ч.І ст. 67 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, помякшуючі обставини, дані про його особу, що він позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, думку потерпілого і прокурора про призначення покарання не повязаного із ізоляцією його від суспільства, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до ч.2ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обовязків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі - мобільний телефон Сіменс 875, що був викрадений і знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_1, слід йому залишити в користуванні.

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст..323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк - 4(чотири) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2(два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобовязати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити без зміни міру запобіжного заходу підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон Сіменс 875, що був викрадений і знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_1, після вступу вироку в законну силу, залишити йому, дозволити ними користуватись та розпоряджатись.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судовою розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом І5-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя М.Д.Рабець