Справа № 442/8419/13-к
Провадження № 1-кп/442/8/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

з участю обвинуваченої - ОСОБА_6

потерпілої : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002723 від 13.11. 2013 року відносно .,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м. Дрогобич Львівської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, позапартійної, раніше не судимої,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_6 12 листопада 2013 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфліктної ситуації, що раптово виникла на грунті особистих неприязних відносин вчинила конфлікт із ОСОБА_7 , під час якого пластмасовим тазом заподіяла останній один удар по правій руці, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фаланги першого пальця правої кисті, які згідно висновку експерта № 760 від 14.11.2013 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнала та суду пояснила, що конфлікти з потерпілою ОСОБА_7 у неї постійно, з того часу як остання поселилася у її квартирі. Вона проживає у кімнаті , де знаходяться її речі. В той день вона мала намір забрати свої речі, і коли зайшла у кімнату, потерпіла ОСОБА_7 почала її виштовхувати та не пускати у кімнату. Це все відбувалося в день , під час цього конфлікту крім них більше не було нікого. Не було і ніякого тазу, він знаходиться у ванній кімнаті. Все відбувалося біля дверей кімнати. Під час сварки , потерпіла нічого не говорила, що їй завдано якісь ушкодження. Все відбувається з одною метою , щоб вижити її із власної квартири.

Однак не зважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, її вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що між 2-3 годиною дня чоловік пішов у магазин з покупками. Батьки чоловіка в той день були в стані алкогольного сп`яніння. Коли зайшла свекруха , обвинувачена ОСОБА_6 у її кімнату почала висловлюватися у її сторону нецензурними словами та будити сина , який на той час спав у кімнаті , де вони проживають разом з чоловіком. Вона почала свекруху , обвинувачену ОСОБА_6 виганяти з кімнати, і коли остання вийшла зачинила двері та тримала за дверну ручку , щоб вона не змогла зайти у кімнату. В цей час вона почула дзвінок у вхідні двері та зрозуміла що повернувся її чоловік. Коли вийшла із своєї кімнати побачила, як свекруха , обвинувачена ОСОБА_6 , замахнулася на неї пластамасовим тазиком в область голови. Прикрившись руками, вона отримала удар в палець правої руки. Після цього її син та її чоловік забрав свекруху , обвинувачену ОСОБА_6 від неї. Відчувши різку біль та побачивши , що як із пальця висунулась кістка вона перелякалася та відразу ж самостійно вправила її, і відправилась у лікарню щоб поставити гіпс на руку, та звернулася в міліцію із заявою по факту побиття. Щодо міри покарання просить покарати суворо, оскільки свекруха , обвинувачена ОСОБА_6 , продовжує погрожувати не тільки їй, але і сусідам. Вона думає, що зможе обійти закон. Хоче щоб свекруха , обвинувачена ОСОБА_6 , усвідомила, що вона не може себе так вести.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 який суду пояснив, що є сином обвинуваченої ОСОБА_6 та чоловіком потерпілої ОСОБА_7 . Пояснив, що вони живуть в одній квартирі із мамою в окремій кімнаті. В той день він пішов із дому в магазин за продуктами. Батьки були в стані алкогольного сп`яніння. Коли повернувся, вхідні двері були зачинені і він подзвонив у дверний дзвінок, та в цей момент він почув крик за дверима. Коли двері відкрилися , їх відчинила його мати. Зайшовши у квартиру побачив як його мати замахнулася тазом на дружину та вдарила її по руці. Жінка захистилася поставивши руку. Він підбіг забрав маму від дружини та вони пішли у свою кімнату та закрили двері. Там вони викликали міліцію, приходив дільничий. А жінка сказавши, що її болить рука і що вона сама собі вправила кістку на великому пальці направилась в лікарню та в міліцію. Батьки постійно зловживають спиртними напоями та влаштовують скандали.

Поясненнями експерта ОСОБА_9 , який суду пояснив, що висновки експертів № 760 від 14.11.2013 року , № 251 від 08.04.2014 року підтримав, та суду пояснив, що дійсно при огляді потерпілої ОСОБА_7 , її палець був перемотаний, оглянувши його це була травма пальця. Проводився слідчий експеремент , на якому він був присутній , і таку травму вона могла отримати при таких обставинах в яких вказує потерпіла.
Поясненнями слідчої ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що досудове слідство нею було проведено відповідно до вимог КПК України. Щодо не співпадання у датах, пояснила, що можливо була описка.
Письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження зокрема :
Висновком експерта № 760 від 14.11.2013 року , згідно якого у ОСОБА_7 , 39- ти років, виявлено тілесне ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фланги першого пальця правої кисті . Вище вказане тілесне ушкодження могло виникнути незадового до поступлення в лікарню, внаслідок контакту з твердими тупим предметом і по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я.
Висновком експерта № 251 від 08.04.2014 року , згідно якого у ОСОБА_7 , 39- ти років, виявлено тілесне ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фланги першого пальця правої кисті . Вище вказане тілесне ушкодження могло виникнути незадового до поступлення в лікарню, внаслідок контакту з твердими тупим предметом і по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я. Із довідки огляд лікарів Дрогобицької МЛ № 1 12 листопада 2013 року вказаний наступний діагноз « Закритий перелом дистальної фаланги першого пальця правої руки», тобто великий палець на правій кисті є доступний її лівій руці, але без застосування додаткової фізичної сили таке тілесне ушкодження, а саме перелом малоймовірне. Щоб вказати , чи могло бути заподіяно вище вказане тілесне ушкодження в результаті затиснення пальця міжкімнатними дерев`яними дверима необхідно провести слідчий експеримент. Предметом нігтєвої фаланги першого пальця правої кисті може виникнути від різних механізмів і тому виключити механізм в результаті затискання пальця між міжкімнатними дерев`яними дверима не можна.
Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 року , проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 .
Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 року , проведеного за участю свідка ОСОБА_8 .
Посилання адвоката ОСОБА_4 на визнання доказів недопустимими, зокрема тих які були долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження, які підтверджують винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, так і інших доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження та здобуті саме під час досудового слідства, а не судом, судом до уваги не беруться, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належність та допустимість доказів регламентовані ст. ст. 85, 86 КПК України, а саме: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 86 КПК встановлює юридичну форму даних, що встановлюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

Частиною 2 ст. 86 КПК України передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Питання про допустимість доказів вирішується судом при постановленій судового рішення під час їх оцінки в нарадчій кімнаті.

Однак посилання адвоката ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими не містять чітко викладені підстави (неналежності доказів, отримання з порушенням встановленого КПК порядку, незаконність джерела, отримання доказу неналежним суб`єктом і т. ін.) Так як обов`язок доказування обставин, що є підставою для виключення доказів покладається саме на сторону, що заявила таке клопотання .

Ці обставини спростовуються в судовому засіданні повторним висновком експсртизи № 251 від 08.04.2014 року, поясненнями в судовому засідання слідчої ОСОБА_10 , проведеним у судовому засіданні слідчим експериментом.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» наголошено, що під час розгляду кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК.
Таким чином оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про повне підтвердження винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вона умисно заподіяла середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .
При призначенні покарання обвинуваченій ( підсудному) суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як нею, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.122 КК України, що злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винну, яка є вже особою похилого віку, раніше не судима, прохання потерпілої, яка просить суд покарати обвинувачену ОСОБА_6 відповідно до вимогам закону, оскільки остання вважає, що їй все дозволено, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченій ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкціі статті, ближче до встановленого мінімального покарання.

Цивільний позов не пред`являвся, судових витрат по справі не має.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

засудив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та обрати їй покарання 1 ( один ) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від обраного основного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий термін 1 (один) рік та покласти відповідно до ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_6 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ : пластмасовий таз , який переданий на зберігання потерплій ОСОБА_7 під розписку, залишити останній

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1