Справа № 1-308/11
Провадження № 1/1015/5161/11
В И Р О К

іменем України

15.06.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, проживає : ІНФОРМАЦІЯ_4, не має судимості згідно ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

14.12.2010 року близько 15 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в будинку за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, після спільного розлиття спиртних напоїв з гр-м ОСОБА_3, який тимчасово проживав за даною адресою, на фунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним і ОСОБА_3, з метою помсти за своє побиття, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_3, дістав з підсобного приміщення будинку сокиру, якою умисно наніс 3 удари в область життєво важливих органів - задній частині шиї, чим заподіяв останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 34/Д від 10.03.2011 року, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; 3-х рублених ран задньої поверхні шиї з переломами остистих відростків 4-6 шийних хребців, забоєм шийного відділу спинного мозку, верхнім лівобічним монопарезом, верхньою правобічною моноплегією. Такого характеру тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для загоєння переломів необхідно більше 21 дня.

Тим самим, ОСОБА_2 П.1. виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_3, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, в звязку з своєчасним наданням останньому медичної допомоги.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 07.12.2010 року познайомився в с. Білогородка поблизу свого будинку з чоловіком на імя ОСОБА_3 з м. Рівне, прізвище не відоме, який знаходився на заробітках в с. Біло города. Після знайомства запросив ОСОБА_3 до себе додому, де разом розпили спиртні напої.

10.12.2010 року ОСОБА_3 попросився тимчасово пожити в його буднику по вул. Лісна 8А в с. Білогородка.

14.12.2010 року близько 15 години, прокинувшись після спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, запропонував ОСОБА_3 нарубати дров. Коли нагнувся взутися та зашнурувати шнурки на взутті на своєму дивані, на якому спала і співмешканка, побач перед собою ноги ОСОБА_3 та відчув сильний удар в голову, від чого відразу потекла кров з голови з правого боку. Підсудний підняв голову та запитав у ОСОБА_3, який стояв поряд навпроти, за що той його вдарив. ОСОБА_5 у відповідь ОСОБА_3 знову раптово ударив правою рукою, стиснутою в кулак по носі, потім лівою рукою по лівій щелепі. Закривши своє обличчя руками, почав кричати до ОСОБА_3, за що він бє.

В подальшому відчув, що ОСОБА_3 приставив до горла лезо ножа, викрикнув слова «Я тебя зарежу, я сидел на крытке». ОСОБА_5 підсудний йому у відповідь сказав: «Ріж і мені вже не багато залишилося жити». Після тих слів ОСОБА_3 викинув ніж на підлогу і відійшов до дивана, де перед цим відпочивав.

Коли ОСОБА_3 відійшов до дивану, підсудний сходив у господарчу кімнату, взяв біля груби металеву сокиру та, тримаючи сокиру в правій руці, швидко підбіг до ОСОБА_3, замахнувся лезом сокири вдарив ОСОБА_3 по шиї. Від удару ОСОБА_3 впав на ліжко на праве плече, обличчям до нього і він відразу, тримаючи сокиру в правій руці, ще два рази з розмаху лезом сокири вдарив ОСОБА_3 в шию. Потім кинув сокиру з кімнату, де її перед цим взяв, та пішов з хати, бо думав, що цими ударами вбив ОСОБА_3, так як йому здалося, що той де подавав ознак життя. ОСОБА_5 впритул не підходив до нього та не перевіряв чи той дихає чи ні, так як гадав, що після таких ударів сокирою людина вижити не може.

Вийшовши з хати, спочатку зайшов до своєї матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 та сказав, що зарубав людину і йде в міліцію. Потім від матері пішов до сільської ради, де повідомив про дану подію, і там чекав на приїзд працівників міліції.

Після приїзду працівників міліції був доставлений до ОСОБА_7 ЦРЛ, де отримав медичну допомогу так, як від ударів ОСОБА_3 була розбита голова та ніс. Після лікарні його забрали до ОСОБА_7 Коли приїхали додому, ОСОБА_3 лежав на ліжку, весь був в крові та виявився живим та трохи міг розмовляти.

У скоєному щиро кається, більше подібного вчиняти не буде і просить суворо не карати. Вважає, що в даній ситуації винен і ОСОБА_3, який безпричинно почав його бити.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину також підтверджується доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Із показань потерпілого ОСОБА_3 на досудовому слідстві, які були оголошені у судовому засіданні на підставі ст.314 КПК України (а.с.61-65 ) вбачається, що в с. Білогородка знаходився на заробітках. В грудні 2010 року познайомився з ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, напроти будинку, де він на той час працював. Декілька разів приходив до нього додому, де разом з ним та його співмешканкою ОСОБА_4 вживали спиртне.

10.12.2010 року він пішов з будівництва і в нього не було, де проживати і він попросився тимчасово пожити у ОСОБА_2, поки б не знайшов роботу. Так, він прожив 3 дні. 14.12.2010 він прокинувся близько 8 години і ОСОБА_4 пішла в магазин по горівку. І в трьох вони випили пляшку горівки ємністю 0,5 л, після цього ОСОБА_2 пішов з дому, і його не було декілька годин, а він з його співмешканкою залишалися в будинку, де дивилися телевізор. В подальшому він заснув на своєму дивані. Коли прокинувся, ОСОБА_2 спав вже коло своєї співмешканки, але в подальшому прокинувся.

Як між ними виникла бійка і хто першим кого вдарив, пригадати не може, можливо і він. ОСОБА_5 почав кричати на нього, щоб він покинув будинок та йшов геть, і потерпілий підійшов до нього та вдарив його декілька разів кулаком в обличчя. В подальшому, щоб ОСОБА_5 заспокоївся та перестав штовхати, взяв в цій же кімнаті ніж, та тримаючи його в руках підніс до нього, гадаючи, що він злякається. ОСОБА_5 ножем тілесних ушкоджень йому не завдавав. В подальшому ніж сам викинув та відійшов до свого дивана і хотів лягти.

Через декілька секунд ОСОБА_5 підійшов до нього зі спини та вдарив сокирою по шиї ззаду. Перший удар ОСОБА_5 наніс, коли він ще стояв, а другий вже коли лежав на дивані від першого удару. Що відбувалося далі не памятає, окрім того, що до нього підійшла ОСОБА_4, та почала витирати на ньому кров. Співмешканка ОСОБА_2 в побитті участі не приймала та взагалі спала.

В результаті ушкоджень був госпіталізований до районної лікарні, а потім до обласної, де лікувався до та був виписаний з покращенням стану здоровя. Більше ніде не лікувався.

На даний час ніяких претензій до ОСОБА_2 не має та просить суворо не карати.

Із показань свідка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, які були оголошені у судовому засіданні на підставі ст.314 КПК України (а.с.66) вбачається, що з 1991 року співмешкає разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, в його будинку по вул. Лісній, 8-а в с. Білогородка. З 10.12.2010 в будинку ОСОБА_2 проживав незнайомий чоловік по імені ОСОБА_3, який знаходився в с. Білогородка на заробітках.

10.12.2010 року ОСОБА_3 сам прийшов до будинку та попросився тимчасово пожити, так як з будівництва його вигнали і житла він не мав. Віталій проживав до 14.12.2010. На протязі трьох днів всі разом вживали спиртне, інколи робили щось по дому. Через день ОСОБА_2 почав дорікати йому, що він не йде шукати собі роботу.

14.12.2010 року зранку втрьох вживали спиртні напої, після чого вона заснула. Прокинулася близько 15 години від шуму в кімнати, побачила, що на своєму дивані лежав ОСОБА_3 на спині, та був весь в крові. Петро їй розповів, що в них з ОСОБА_3 виникла сварка і він вдарив ОСОБА_3 по шиї сокирою, яку взяв в будинку. Петро викликав працівників міліції та швидку. Як саме наносилися удари ОСОБА_3 не бачила, так як спала на дивані, а прокинулася від шуму.

Із показань свідка ОСОБА_6, на досудовому слідстві, які були оголошені у судовому засіданні на підставі ст.ст.306,314 КПК України (а.с.70), оскільки свідок не змогла зявитися у судове засідання з причин визнаних судом поважними, вбачається, що вона має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, який постійно пиячив, ніде не працював. В грудні 2010 року ОСОБА_2 привів до будинку квартиранта , імя якого не памятає, але син повідомив, що той поможе зробити тільки грубу. Через декілька днів в день потому, до неї в будинок прибіг ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, та розповів, що в себе дома зарубав квартиранта та сказав, що йде сам здаватися в міліцію та пішов з будинку. Через деякий час коло його будинку побачила швидку та працівників міліції.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що працює секретарем Білогородської сільської ради.

14.12.2010 року близько 15 години до сільської ради прийшов мешканець села ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, який повідомив, що за місцем проживання зарубав сокирою свого знайомого на імя ОСОБА_3. Потім він попросив викликати швидку та міліцію, тому що хоче зізнатися у скоєному. ОСОБА_9 викликала працівників міліції ОСОБА_7 і його забрали з сільської ради.

Винність підсудного підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства:

відповідно рапорту оперативного чергового РВ від 14.12.2010 року до районного відділу надійшло повідомлення по телефону від чергового лікаря БЦРЛ про надання меддопомоги з приводу рубленої рани в області задньої поверхні шиї, алкогольне спяніння громадянину ОСОБА_3 (а.с. 2);

відповідно рапорту оперативного чергового РВ від 14.12.2010 року до районного відділу надійшло повідомлення по телефону від чергового лікаря БЦРЛ про падання меддопомоги з приводу рубленої рани в області надбрівної дуги, алкогольне спяніння громадянину ОСОБА_2 (а.с. 3);

відповідно протоколу огляду місця події від 14.12.2010 року при огляді будинку на вул. Лісна 8А в с. Білогородка було виявлено та вилучено сокиру з бурими плямами (а.с.4 - 7) та фото таблицею до протоколу огляду місця пригоди від 14.12.2010 року (а.с. 8-12);

відповідно довідки ОСОБА_7 районної лікарні ОСОБА_3 доставлений до приймального відділення 14.12.2010 року з діагнозом рублені рани шиї з пошкодженням С4,5,6 остистих відростків та дужок С 5,6 та правосторонній верхній перед (а.с. 14);

відповідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 15.12.2010 року за участю обвинуваченого ОСОБА_2, під час якого підсудний показав як наносив удари сокирою потерпілому (а.с. 45 - 47) та фото таблицею до протоколу відтворення (а.с. 48- 55);

відповідно висновку експерта № - 17 від 24.02.2011 року згідно «медичної картки стаціонарного хворого Київської обласної клінічної лікарні» № 1055558/2047 кров ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В ізосерологічної системи АВ0. при судово цитологічному дослідженні клина сокири знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося у звязку з відсутністю клітин придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні даного обєкта виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи одержані результати та групу крові потерпілого ОСОБА_10, можна прийти до висновку, що кров на клині сокири могла походити від особи (осіб), в крові якої знаходиться антигени А ізосерологічної системи АВО, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 79 - 82);

відповідно висновку експерта № 35/Д від 04.03.2011 року згідно наданої медичної документації у ОСОБА_2 малась рублена рана в області правої надбрівної дуги. Висловитись про механізм виникнення рани неможливо через відсутність описання її морфології в довідці. Описана рана за давністю може відповідати вказаному терміну та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоровя. В довідці вказано, що при огляді в приймальному відділенні 14.12.2010 року ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння. (а.с. 88);

відповідно висновку експерта № 34/Д від 10.03.2011 року згідно наданій мед. документації у гр. ОСОБА_3 мались: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку; 3 рублені рани задньої поверхні шиї із переломами остистих відростків 4-6 шийних хребців, забоєм шийного відділу спинного мозку, верхнім лівобічним моно парезом, верхньою правобічною моноплегією. Такого характеру тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для загоєння переломів необхідно більше 21 дня. Рублені рани із переломами остистих відростків шийних хребців, які супроводжувались забоєм спинного мозку, верхнім лівобічним моно парезом, верхньою правобічною моноплегією утворилися не менш ніж від 3 дії гострого предмету з рубаючими властивостями, якими могла бути сокира. Не виключено, що закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку могла утворитись від дії тупого предмету, яким міг бути кулак. Описані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин і в термін, вказані у постанові, в горизонтальному або близькому до нього положенні потерпілого задньою поверхнею тіла до нападника, як показав ОСОБА_2 на відтворенні обстановки та обставин події 15.12.2010 року. Під час госпіталізації до Київської обласної лікарні у ОСОБА_3 була взята кров на алкоголь. Виявлена в крові концентрація етилового спирту 1,1% відповідає легкому ступеню алкогольного спяніння, (а.с. 93 - 94);

відповідно висновку експерта № 77 від 15.02.20 Ь року наданий на дослідження предмет, виявлений та вилучений при ОМП 14.10.2010 року в житловому будинку № 8 по вул. Лісна 8А в с. Білогородка, Києво- Святошинського району, Київської області відноситься до сокири господарсько-побутового призначення, які не відносяться до холодної зброї (а.с. 100).

Відповідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 1043 від 22.12.2010 року ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій, на психічне захворювання не страждав, в тому числі не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, а перебував в стані простого алкогольного спяніння, при здійсненні інкримінованих йому діянь і в даний час ОСОБА_2 міг і може усвідомлювати свої дії і керувати ними, примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_2 страждає па хронічний алкоголізм, потребує лікування з приводу цього захворювання, протипоказань для цього у нього не виявлено, (а.с. 114-116)

Суд визнає, що підсудний, потерпілий, свідки давали- правдиві показання, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_2 за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря- нарколога з 19.07.2005 року з приводу хронічного алкоголізму, не має судимості згідно ст. 89 КК України, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, яке виражається в повному визнанні своєї вини та готовності нести покарання за вчинений злочин, зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочинів, що полягає у наданні допомоги органам досудового слідства га дуду у розкритті справи, відсутність судимостей, перебування на утриманні матері ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та приймаючи де уваги наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, поведінку потерпілого безпосередньо перед вчиненням злочину, а саме побиття ним ОСОБА_2І, відсутність претензій у потерпілого до підсудного, суд приходить до висновку про можливість призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі із застосування ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_2 іншого, більш мякого, виду покарання.

Цивільний позов Прокуратури Києво-Святошинського району Київської області про стягнення коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину у відповідно до ст. 28 К ПК України підлягає до задоволення в розмірі 3 920, 97 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням от. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати 14 грудня 2010 року.

Речові докази по справі :

сокиру з деревяною ручкою, яка зберігається в камері схову ОСОБА_7 І У МВС України в Київській області, знищити, (а.с. 110) Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування покарання строк тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області з 14.12.2010 по 15.06.2011 року

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 1398 грн. 29 коп. за проведення експертиз (а.с. 74, 99).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня», р/р № 0113 в ГУДКУ у Київській області, код 01993701, МФО 821018, призначення платежу: КПКВ 2101080 за лікування потерпілого 3920,97 грн. у відшкодування коштів, затрачених на лікування потерпілого від злочину.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя : С.В.Хрипун