ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/2472/15-к
№ 1кп/336/301/2015
3 червня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
- ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, є громадянином України, з середньою освітою, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 304 ч.1, ст. 185 ч. 2 КК України;
- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, є громадянином України, учнем ЗОШ № 64, з неповною середньою освітою, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 21-00 год. до 22-00 год. 19 лютого 2015 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є неповнолітнім, шляхом умовлянь запропонував останньому здійснити таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить ОСОБА_6 та яке перебуває на території його домоволодіння по АДРЕСА_1 , викликавши тим самим у ОСОБА_5 бажання зайнятись злочинною діяльністю, після чого того ж дня ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 здійснили таємне викрадення восьмихвильового азбестоцементного шиферу, товщиною 5,8 мм, в кількості 34 листа, з території вказаного домоволодіння.
Крім того, приблизно о 22-00 год. 19 лютого 2015 року ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, зайшовши на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрали з даху сараю майно ОСОБА_6 , а саме, восьмихвильовий азбестоцементний шифер, товщиною 5,8 мм, в кількості 34 листи, вартістю за 1 лист 80,80 гривень, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2747,20 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини вчиненого дав відповідні написаному вище показання, згідно яких в період часу з 21-00 год. до 22-00 год. 19 лютого 2015 року достовірно знаючи, що його брат ОСОБА_9 є неповнолітнім, шляхом умовлянь запропонував останньому здійснити крадіжку шифера ОСОБА_6 з сараю домоволодіння по АДРЕСА_1 , на що його брат погодився і після чого того ж дня вони разом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, вільно зайшовши на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрали з даху сараю шифер в кількості 34 листи. У скоєному щиро розкаявся. Вартість викраденого майна не оспорював.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини вчиненого дав відповідні написаному вище показання, згідно яких в період часу з 21-00 год. до 22-00 год. 19 лютого 2015 року його брат ОСОБА_10 шляхом умовлянь запропонував здійснити крадіжку шифера ОСОБА_6 з сараю домоволодіння по АДРЕСА_1 , на що він погодився і після чого того ж дня вони разом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із корисливих мотивів та за попередньою змовою між собою, вільно зайшовши на неогороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрали з даху сараю шифер в кількості 34 листи. У скоєному щиро розкаявся. Вартість викраденого майна не оспорював.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів при вище викладених обставинах повністю доведена, а їх дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та крім того щодо ОСОБА_4 і за ч.1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
Обставиною, яка обтяжує покарання обом обвинуваченим, судом визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обом обвинуваченим, судом визнані їх щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та, крім того, щодо ОСОБА_5 вчинення злочину неповнолітнім.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які закон відносить до категорії злочинів середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України) та тяжких злочинів (ч.1 ст. 304 КК України), фактичні обставини вчиненого, зокрема, обсяг винних дій кожного обвинуваченого, наслідки злочину - спричинення матеріальної шкоди потерпілому (ч.2 ст. 185 КК України), суд враховує і особи винних: обидва раніше не судимі, неодружені, не інваліди, не працюють, мають постійне місце проживання, де характеризуються позитивно. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинувачених до вчиненого ним кримінально-караного діяння - у скоєному щиро розкаялися, критично ставляться до вчиненого.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обом обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі: ОСОБА_5 - на строк, мінімально передбачений санкцією ч.2 ст. 185 КК України, а ОСОБА_4 - на строк, мінімально передбачений санкцією ч.1 ст. 304 КК України.
При цьому суд при призначенні вказаного покарання, враховуючи і встановлену тяжкість названих злочинів, і перераховані позитивні відомості про особи винних та конкретні обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання, тобто про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, вказані покарання будуть справедливими, необхідними та достатніми для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів як ними самими, так і іншими особами, тобто покарання, що призначаються, досягнуть мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 винен в кількох злочинах, суд має призначити за їх вчинення покарання за правилами ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 485, 487 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 304 ч. 1 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. ст. 76, 104 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1