Справа № 643/3221/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000621 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянина України, не одруженої, освіта середня, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 09.02.2015 року надійшов телефонний дзвінок від раніше незнайомого їй ОСОБА_6 , який побачив номер її мобільного телефону на сайті оголошень про надання інтимних послуг у мережі Інтернет. В ході телефонної розмови вони домовились про умови надання ОСОБА_6 послуг сексуального характеру, при цьому останній попросив ОСОБА_5 з цією метою запросити ще одну дівчину.

В цей же день, приблизно о 15-00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на звідництво для розпусти, розуміючи протиправність своїх дій, посягаючи на моральні засади суспільства, запросила свою подругу ОСОБА_7 до приміщення сауни за адресою: АДРЕСА_2 , попередивши її, що вона отримає від громадянина ОСОБА_6 грошову винагороду за надання останньому інтимних послуг. Після чого 09.02.2015 року, приблизно о 18-00 годині, у приміщенні вищевказаної сауни ОСОБА_5 скоїла безпосереднє звідництво для розпусти, в результаті чого ОСОБА_7 попередньо отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 грн. в якості винагороди за надання йому інтимних послуг за одну годину, після чого ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_5 , вступили з ним в статевий зв`язок.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного вище злочину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася. Не оспорювала фактичні обставини справи, викладені вище. Показала про обставини вчинення нею злочину так, як зазначено вище. Також зазначила, що будь-яке фізичне або психологічне насильство та тиск з боку працівників правоохоронних органів до неї не застосовувалось, показання надає добровільно.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 302 КК України як звідництво для розпусти.

Судом вивчалась особистість ОСОБА_5 та встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, стан її здоров`я є нормальним.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Між прокурором прокуратури Московського району м. Харкова та обвинуваченою ОСОБА_5 під час досудового розслідування 24.02.2015 року було укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до умов вказаної угоди ОСОБА_5 зобов`язалася повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі, викладеному у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, в ході судового провадження на підставі зазначеної угоди, та сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 302 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, із звільненням її від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник та прокурор підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити, при цьому ОСОБА_5 підтвердила свою згоду на застосування узгодженого в угоді виду та розміру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, оскільки зміст зазначеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, а підстави для відмови в затвердженні угоди відсутні, суд вважає за можливе затвердити угоду.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів та документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 374-376, 474-475 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Московського району м. Харкова та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме грошові кошти в сумі 600,00 грн., одну розірвану упаковку від презервативу «Гуманітарна допомога», салфетку, використаний презерватив, передані на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутими законному володільцю.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Samsung GT E1080»,темного кольору імей: НОМЕР_1 , з сім-карткою «Лайф НОМЕР_2 » усередині, передані на зберігання ОСОБА_7 вважати повернутими законному володільцю.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Samsung GT С3520», червоного кольору імей: НОМЕР_3 , з сім-карткою «Лайф НОМЕР_4 » усередині, передані на зберігання ОСОБА_5 вважати повернутими законному володільцю.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова потягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1