Справа № 161/8419/15-к
Провадження № 1-кп/161/421/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001233, що надійшов з прокуратури м. Луцька 04.06.2015 з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 04.05.2015 близько 21.00 год., перебуваючи в магазині одягу «Cropp», що в приміщенні ТЦ «Порт Сіті» по вул. Сухомлинського, 1 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, намагався таємно викрасти шорти арт. №КХ562-90х, вартістю 459 грн. та футболку арт. LL963-99х, вартістю 129 грн. /згідно висновку товарознавчої експертизи №115 від 22.05.2015/, одягнувши їх на свій одяг в примірочній кабіні, щоб в подальшому безперешкодно винести за межі магазину, однак не довів свої дії до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий працівниками вказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Під час досудового провадження між потерпілим ДП «ЛПП Україна» в особі представника ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 , зокрема, 30.05.2015 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а представник потерпілого ДП «ЛПП Україна» - ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ДП «ЛПП Україна» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законному володільцеві та знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 30.05.2015 у кримінальному провадженні №0001233, укладену між потерпілим ДП «ЛПП Україна» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
- бавовняні шорти з арт. №КХ562-90х, сірого кольору та футболку з арт. LL963-99х, чорного кольору, що передані на зберігання потерпілому залишити за належністю законному володільцеві ДП «ЛПП Україна»;
· три пошкоджені магнітні кліпси, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 (двадцять вісім) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: