№ 1-517/2007
№ 11-91/2008
головуючій у 1 інст. - суддя Амброскін В.Л.
доповідач в апеляційній інстанції -
суддя Шпонька П.П.
року м. Запоріжжя
у складі: головуючого - судді Гриценка С.І.
суддів Шпоньки В.П., Алейникова Г.І.
за участю прокурора Кметя А.Г.
засудженого ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну
справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок

Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 5 листопада 2007 року

ВСТАНОВИВ

Під час апеляційної перевірки вироку виявлені
недоліки при його постановлені, які
потребують внесення у вирок відповідних змін: У вступній частині вироку:

всупереч
виписам статті 333 КПК України та роз'ясненням,
яких надано у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня
1990 року N 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов
Пленуму Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і постановления
вироку», при викладенні відомостей
про особу підсудного, які мають значення
для справи і які належить зазначати у вступній частині вироку, суд зазначив неповні дані про непогашену і не
зняту судимість ОСОБА_1, а саме те, що
покарання йому було призначено із застосуванням статті 69 КК України.

У
мотивувально-описовій і резолютивній частинах вироку: Судом порушені
загальні засади призначення
покарання в частині призначення остаточного покарання за
сукупністю вироків.

Відповідно до
частини 1 статті 65 КК України, суд
призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті Особливої
частини цього

Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений
злочин;

2)
відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно з
положеннями статтей 70 і 71 КК України,
роз'ясненнями, яких надано у
пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24

2

жовтня
2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - коли після постановления вироку у справі буде
встановлено, що засуджений винен ще в
кількох злочинах, одні з яких вчинено
до, а інші після постановления першого
вироку, покарання за останнім за часом
вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку -за правилами ч. 1
ст. 70 КК за сукупністю злочинів,
вчинених до постановления
першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за
сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку;
і остаточно - за сукупністю вироків.

Як
убачається з вироку, відповідно до
положень Загальної частини КК, суд
'правильно призначив ОСОБА_1
покарання за злочини, вчинені до постановления першого
вироку, за їх сукупністю - за правилами
частини 1 і частини 4 статті 70 КК та за злочини, вчинені ним після постановления першого вироку
(від 17 травня 2007 року). Після цього,
замість вказівки про визначення ОСОБА_1
остаточного покарання за сукупністю вироків, помилково вказав про часткове приєднання
невідбутої частини покарання по епізодам,
вчиненим до 17.05.2007 р. до призначеного йому покарання по
епізодам, вчиненим після 17.05.2007 p.,
хоча при цьому і послався на положення частини 1 статті
71 КК України.

Враховуючи
те, що вид і розмір остаточно
призначеного покарання ОСОБА_1
в цілому відповідає правилам статтей 65,
70 і 71 КК України, апеляційний
суд обмежується зміною вироку тим уточненням,
що Сологубу Сергію
остаточне покарання призначено за сукупністю вироків - цього і першого від 17 травня
2007 року.

Увагу
судів на те, що вони при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні
злочину, мають суворо додержувати вимог
ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, - по даній справі не дотримано.

Характер
недоліків, виявлених при апеляційній
перевірці вироку, є достатньою підставою
для постановления окремої
ухвали.

Недоліки
вироку Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2007 року
у відношенні ОСОБА_1, які встановлені при апеляційній перевірці
вироку по цій кримінальній справі, також
є достатньою підставою для постановления
окремої ухвали.

Цим вироком ОСОБА_1
строк покарання у вигляді громадських робіт призначено менше мінімального
строку, передбаченого положеннями
загальної частини КК, що є порушенням
вимог статтей 56 і 65 КК України та роз'яснень,
яких надано у постанові Пленуму Верховного

3

Суду
України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання».

За
переконанням суду апеляційної інстанції - причинами зміни вироку Комунарського
районного суду міста Запоріжжя від 5 листопада 2007 року та встановлені при
апеляційній перевірці цього вироку недоліки вироку Оріхівського районного суду
Запорізької області від 17 травня 2007 року,

як
найважливіших актів правосуддя,
постановлених ім'ям держави, є
порушення суддями - головуючими по справах зобов'язань, покладених на них:

статтею
6 Закону України «Про статус суддів», а
саме - при здійсненні правосуддя дотримувати Конституції та законів
України, забезпечувати повний, всебічний та об'єктивний розгляд судових
справ з дотриманням встановлених законом строків;

статтею
5 Кодексу професійної етики судді (затвердженого V з'їздом
суддів України 24 жовтня 2002 року),
згідно з якою суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені
на нього обов'язки і підтримувати свою професійну компетентність на належному
рівні;

рішеннями
з'їздів суддів України і Ради суддів України з питань підтримання своєї
професійної компетенції на належному рівні.

Керуючись
ст.ст23-2, 380 КПК України, апеляційний
суд

УХВАЛИВ

звернути
увагу професійного судді Амброскіна В.Л. - головуючого по справі на встановлені
по справі факти порушення закону,
причини і умови, які призвели до
зміни вироку;

звернути увагу голови Оріхівського районного суду
Запорізької області на встановлені недоліки вироку Оріхівського районного суду
Запорізької області від 17 травня 2007 року у відношенні ОСОБА_1 з метою
виключення таких недоліків вироків при їх постановленні іншими професійними
суддями цього району.