Справа № 629/1988/15-к
Номер провадження 1-кп/629/236/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0001024 від 06.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Рідне, Бахчисарайського району, Крим, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.2 ст.15; ч.3 ст.297 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2015 року близько 12 години , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на місці поховання на кладовищі, яке розташоване по вул. Декабристів в сел. Панютине Лозівського району Харківської області, точний адрес в ході судового розслідування встановити не представилось можливим, маючи прямий умисел на наругу над могилами, поєднану з незаконним заволодінням предметів, які знаходяться в місцях захоронення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вигляді грубого порушення суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом прикладення фізичних зусиль руками і за допомогою гайкового ключа, пошкодив металеві огорожі на могилах з надгробними надписами ОСОБА_5 1886-1966 і ОСОБА_6 1930-1959, а саме: шляхом скручення секцій огорож і виривання з землі, витягнув їх, що призвело до порушення цілісності огорож як предметів, які розташовані на могилі, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг по причинам, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці громадянином ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав у повному обсязі та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині, просив суд пом`якшити покарання та суворо не наказувати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, та речових доказів для вирішення в подальшому їх долі, проти цього не заперечували інші учасники процесу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15; ч.3 ст.297 КК України, тобто закінчений замах на незаконне заволодіння предметів, що знаходяться в місці поховання, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкі злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України,українець, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, за місцем мешкання характеризується формально задовільно, має неповну середньою освіту, не працює, військовозобов`язаний, раніше не засуджений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3

( а.с. 22-26, 30-32)

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, які вказані вище, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочинів до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 69-1 КК України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції обвинувачення із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 органом досудового слідства та прокурором не обиралась.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрат у кримінальному провадженні на залучення експертів немає.

Питання щодо речових доказів вирішити в поряду ст. 100 КПК України.(а.с.28-29).

Керуючись ст. ст. 371, 373-374,376 КПК України (2012 р.), суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення та призначити покарання за ч.2 ст.15; ч.3 ст.297 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства та прокурором не обиралась.

Речові докази, а саме: дві металеві огорожі, розмірами 2х1м. сірого кольору, одна металева огорожа розміром 2х1м. зеленого кольору , металеве полотно синього кольору, для пилки по металу, сумка поліетиленова , клітчата синьо - червоного кольору, пилку по металу без полотна, металеві гайкові ключі розміром: 22х24,14х17, розвідний гайковий ключ, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1