АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: №11-кп/790/824/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №642/522/15-к
Категорія: ч. 3,4 ст. 358 КК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року, у відповідності з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Литви, Кретингського району, м. Кретинга, громадянина України, литовця, із середньо-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- засуджено: за ст. 358 ч.3 КК України до двох років обмеження волі;

за ст. 358 ч.4 КК України до одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді двох років обмеження волі.

Згідно положень ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, у 2007 році точної дати в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, він, перебуваючи в одному із торгівельних кіосків на Центральному ринку, що розташований на території Ленінського району м. Харкова, познайомився з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, який в ході розмови, запропонував ОСОБА_7 виготовити йому посвідчення «Ветеран Праці», на що ОСОБА_7 , маючи умисел на підробку посвідчення за попередньою змовою групою осіб з метою подальшого використання вказаного посвідчення для безкоштовного проїзду в громадському транспорті, погодився та надав невстановленій особі свою фотокартку та анкетні данні. Через деякий час, ОСОБА_7 отримав від невстановленої особи завідомо підроблене посвідчення «Ветеран Праці» та з вказаного часу використовував вказане посвідчення для безоплатного проїзду в громадському транспорті.

Крім цього, 26.12.2014 р. о 06 год. 15 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на зупинці «Газове», здійснив посадку на електропоїзд сполученням «Смородине-Харків», пред`явивши підроблене посвідчення «Ветеран Праці», придбав безоплатний пасажирський квиток № НОМЕР_1 від 26.12.2014 р. о 08 год. 20 хв., проходячи повз турнікети Південних приміських кас Південного вокзалу ст. Харків-Пасажирський, було виявлено ОСОБА_7 , у якого в ході огляду було виявлено та вилучено посвідчення «Ветеран Праці», № НОМЕР_2 видане 02.07.2006 р. Управлінням праці та соціального захисту населення, на ім`я ОСОБА_7 , яке він придбав у 2007 р. на Центральному ринку та використовував його з метою придбання безкоштовного квитка на електропоїзд сполученням «Смородине-Харків». Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області, «Ветеран Праці» №719 на ім`я ОСОБА_7 не видавалось та повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 1994 р. «Порядок видачі посвідчення і нагрудного знака «Ветеран Праці» (із змінами) бланк посвідчення повинен містити серію та шестизначний номер».

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність незастосування положень ст. 49 КК України при призначенні покарання. На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч. 3 ст. 358 КК України, посилаючись на те, що на момент постановлення вироку строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за злочин, вчинений у 2007 році, сплинули. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Санкція ч. 3 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Тобто, вчинений у 2007 році ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, за який, зокрема, його засуджено, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
З моменту скоєння ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України і до дня набрання вироком законної сили минуло більше 5 років, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Вказана обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 також виключає необхідність застосування ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні йому остаточного покарання.

З урахуванням викладеного вище, апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає задоволенню, а вирок зміні.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

ОСОБА_7 від призначеного за ч. 3 ст. 358 КК України покарання на підставі ст. 49 КК України звільнити.

Виключити з вироку посилання на ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, боти або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий
Судді: