Справа № 196/1269/14-к
№ провадження 1-кп/196/63/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, яка має неповну середню освіту, ніде не працює, має реєстрацю постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , судимою не була) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, а також про обвинувачення ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, який ніде не працює, не є військовозобов`язаним, фактично проживає без реєстрації в АДРЕСА_3 , був засуджений вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2012 року до покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково 05.10.2013 року, невідбута частина покарання становит 1 рік 1 місяць 20 днів згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2013 року) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта від 09.10.2014 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000008 від 01.10.2014 року, ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Відповідно до обвинувального акта від 16.09.2014 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000057 від 20.01.2014 року, ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Ухвалою Царичаського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2014 року постановлено об`єднати кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 з матеріалами кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та розглядати в одному провадженні (а.с. 103-104, т.1).

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акта від 04.06.2015 року, погодженого з прокурором Царичанського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинила викрадення чужого майна (крадіжка), із завданням потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 520 грн, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачепне ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акта від 04.06.2015 року, погодженого з прокурором Царичанського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у заздалегідь не обіцяному, отриманні та збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, із завданням потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 520 грн., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України.

20.01.2014 року біля 12 год.00 хв., повертаючись після застілля від своїх знайомих, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дісталися житлового будинку по АДРЕСА_4 з наміром придбати спиртні напої у його господаря - ОСОБА_7 . Підійшовши до вказаної садиби, ОСОБА_5 залишився чекати по інший бік проїжджої частини дороги, а ОСОБА_4 через відкритий прохід зайшла на територію двору, де зрозумівши, що власник на території домоволодіння в той час не знаходився, помітила на подвір`ї велосипед марки "Аіст" жіночого типу. Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діяючи умисно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 викрала велосипед марки "Аіст" жіночого типу та перемістила його за межі вказаного двору. Після цього без попередньої змови на викрадення майна, вказаний велосипед передала в руки ОСОБА_5 , наказавши йому продати, а на отримані гроші придбати алкогольні напої, сигарети та харчі.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що велосипед марки "Аіст" був викрадений, все ж погодився виконати розпорядження ОСОБА_4 .

Того ж дня, 20.01.2014 року продав його ОСОБА_8 за місцем її проживання по АДРЕСА_5 за 40 грн. Ці гроші витратив на придбання горілки, сигарет та продуктів харчування.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині за ст. 185 ч.1 КК України визнала повністю.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 185 ч.1 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до неї у разі ухвалення обвинувального вироку, просила врахувати її каяття та вибачення за завдану шкоду. Просила не карати ОСОБА_5 , бо тільки вона є винуватою у тому, що сталося.

Кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні протиправного діяння, дала показання про вчинене і не заперечувала фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 цивільних позовів не заявляла. На час розгляду справи в суді потерпіла ОСОБА_7 померла.

Окрім визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, скоєння нею вказаного злочину доведено в ході судового розгляду та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах справи і були досліджені в судовому засіданні (а.с. 15-57, 108-154, т.1).

За таких обставин судом встановлено, що кваліфікація протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, є вірною, а обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є доведеним.

При призначенні обвинуваченій покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину. ОСОБА_4 раніше не була судимою, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 67 ч.1 п. 13 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховуючи те, що суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання згідно ст. 185 ч. 1 КК України - у виді 1 року позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку про можливість виправлення засудженої ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому слід її звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, якшо протягом 1 року іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки судом згідно ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 198 КК України визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні протиправного діяння, дав показання про скоєне та не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті. При цьому просив врахувати, що коли ОСОБА_4 давала вказівку продати велосипед, то він вважав, що та розпоряджається власним велосипедом, так як ОСОБА_7 часто давала горілку під заставу.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, скоєння ним вказаного злочину доведено зібраними на досудовому розслідуванні да дослідженими в судовому засіданні доками (а.с. 15-57, 108-154, т.1), а також показами обвинувачених, які пояснили мотиви своїх діянь.

Суд критично оцінює доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності ознаки суспільної небезпеки в діянні підзахисного через його малозначність. Суд критично оці
За таких обставин судом встановлено, що кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, є вірною, а обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є доведеним.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 за ст. 198 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ст. 198 КК України - у виді 1 року позбавлення волі.

Суд прийшов до переконання, що на підставі ст.ст. 71, 81 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2012 року в вигляді 2 років 6 міцсяців позбавлення волі, з яких невідбута частина покарання становить 1 рік 1 місяць 20 днів позбавлення волі відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2013 року, слід призначити остаточне покарання в вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці. При цьому, відраховувати початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 необхідно з 14 травня 2015 року, а строк тримання під вартою з 13 листопада 2014 року по 30.04.2015 року необхідно зарахувати в строк відбуття призначеного покарання.

Суд прийшов до висновку, що запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - тримання під вартою.

Матеріали, які були надані учасниками процесу під час судового розгляду, слід залишити при справі.

Речовий доказ - велосипед марки "Аіст" без колес, слід залишити у володільця.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз, суд прийшов до висновку, що відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" їх необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в пред`явленому обвинуваченні та відповідно до ст. 185 ч.1 КК України призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та відповідно до ст. 198 КК України призначити йому покарання в вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 81 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2012 року в вигляді 2 років 6 міцсяців позбавлення волі, з яких невідбута частина покарання становить 1 рік 1 місяць 20 днів позбавлення волі відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2013 року, призначити остаточне покарання в вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Відраховувати початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 з 14 травня 2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 13.11.2014 року по 30.04.2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Матеріали, які були надані учасниками процесу під час судового розгляду, залишити при справі.

Речовий доказ, а саме: велосипед марки "Аіст" без колес, - залишити у володільця.

Процесуальні витрати стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_9