Пр.1-кп/336/178/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 червня 2015 року
Колегія суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,при секретарі ОСОБА_4 ,за участю прокурора ОСОБА_5 ,потерпілої ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Веймар Німеччина,громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,до затримання не офіційно працював вантажником ПП «Ганєєва», мешкав в АДРЕСА_1 ,зареєстрований в АДРЕСА_2 ,раніше судимого
13.07.2006 р.Павлоградським районним судом Дніпропетровської області по ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі,звільнений умовно-достроково 18.01.2013 р.,невідбутий срок покарання 1 рік 6 місяців 3 дні
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.115 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
10.11.2014 р.в період часу з 21.00 год.до 22.00 год. ОСОБА_9 ,перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння,маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , знаходячись на ділянці місцевості напроти лінії електропередач № 16 на кордоні 3 та 4 пікету 1100 км.перегону «Запоріжжя-Вільнянськ»,розташованої поблизу торгівельного центру «Амстор» за адресою м.Запоріжжя,вул.Чарівна 74а,під час вживання алкогольних напоїв,в ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_10 ,утримуючи ніж у правій руці,наніс ОСОБА_10 в область голови,шиї,тулубу та верхніх кінцівок множинні удари ножем,чим спричинив останньому,згідно висновку експерта № 4280 від 17.12.2014 р.:
-два проникаючих колото-різаних поранення на передній черевній стінці без пошкодження внутрішніх органів,які у живих осіб кваліфікувалися б як тяжке тілесне ушкодження,у даному випадку у прямому причинному зв*язку зі смертю не знаходяться;
-дев*ять поверхневих колото-різаних поранень на зовнішній поверхні лівого плеча;
-поверхневе поранення на рівні правої брові;
-дві поверхневі рани в області підборіддя з права;
-дві поверхневі рани вздовж правої вітки нижньої щелепи;
-дві поверхневі рани біля лівого зовнішнього слухового проходу;
-поверхневу рану за правою вушною раковиною в тім*яній області;
-поверхневу рану в центрі тім*яної області;
-п*ять поверхневих ран на задній і правій боковій поверхні шиї ;
-два колото-різані поранення шиї,що супроводжувалися пошкодженням правих зовнішньої та внутрішньої сонних артерій,правої долі щитовидної залози,брюшка правого переднього сходового м*язу,що зумовило масивну гостру крововтрату,яка в даному випадку і явилася безпосередньою причиною смерті,тим самим ОСОБА_9 скоїв умисне вбивство ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_9 ,продовжуючи злочинні дії,після завдання ОСОБА_10 множинних ударів ножем,не втримав ніж у руці та впустив його на землю,не зупиняючись на досягнутому,реалізуючи свій злочинний умисел,наніс декілька ударів кулаком правої руки в область голови ,тулубу та кінцівок ОСОБА_10 ,чим спричинив останньому згідно висновку експерта № 4280 від 17.12.2014 р.:
-крововилив в окружності правої глазниці та переносиці;
-крововилив на верхньому повіці лівого ока;
-множинні дрібні садна в центрі лобної області;
-крововиливи в щелепних областях;
-крововилив на верхній губі біля правого кута рота;
-крововиливи на тильній поверхні кистей,на внутрішній поверхні лівого передпліччя,на передній поверхні колінних суглобів та гомілок;
-дрібні садна на передній поверхні правої гомілки.
Крововиливи і ссадна на обличчі та кінцівках при житті кваліфікувалися б як легкі тілесні ушкодження та у причинному зв*язку із смертю ОСОБА_10 не знаходяться.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе не визнав та пояснив,що смерть потерпілого ОСОБА_10 сталася внаслідок його дій,однак умислу на вбивство потерпілого він не мав,а кваліфікація його дій по ч.1 ст.115 КК України не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Показав,що приблизно за три місяці до вказаних вище подій він познайомився з потерпілим,який прийняв Дерев*янка на роботу у ПП «Ганєєва» вантажником без офіційного оформлення трудових відносин. За період роботи ОСОБА_11 як один із власників ПП «Ганєєва» проявив себе неврівноваженою людиною,неприпустимо ставився до працівників ПП,принижував ОСОБА_12 *янка морально. Причиною конфліктів у колективі була несвоєчасна та не в повному обсязі виплата заробітної плати,на незгоду,яку висловлював ОСОБА_12 *янко в зв*язку з порушенням його трудових прав, ОСОБА_11 реагував агресивно та пропонував ОСОБА_12 *янку підшукати іншу роботу,принижуючи та докоряючи колишньою судимістю. Крім того, ОСОБА_11 конфліктував з іншим працівником ОСОБА_13 ,який у робочих питаннях виконував вказівки другого співвласника ПП «Ганєєва» ОСОБА_14 ,що дратувало потерпілого.
10.11.2014 р.приблизно о 16.00 год.по закінченню робочого дня ОСОБА_11 запропонував затриматись та відсвяткувати його день народження,в приміщенні цеху пригощав ОСОБА_12 *янка, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . ОСОБА_14 алкогольних напоїв не вживав і близько 18.00 години поїхав,а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 *янко та ОСОБА_13 випили на трьох два літри горілки,після чого між ними виник конфлікт. Приблизно о 19.00 год. ОСОБА_11 та ОСОБА_13 підрахували касу за день і виявили нестачу грошей,звинувативши ОСОБА_12 *янка в їх крадіжці,однак згодом кошти знайшли і ці звинувачення відпали,проте ОСОБА_11 провокував подальший конфлікт між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 *янком,через що вони вирішили піти додому. Приблизно о 21.00 год. втрьох вони попрямували до ТЦ «Амстор» ,де ОСОБА_11 запропонував купити ще горілки та продовжити святкування. ОСОБА_13 придбав у магазині пляшку пива та поїхав додому,а ОСОБА_11 і ОСОБА_12 *янко з горілкою та закускою пішли в лісосмугу поблизу ТЦ «Амстор»,де наявні стіл та лавки,і продовжили розпивати алкоголь.Конфлікт між ними знову загострився,в певний момент ОСОБА_12 *янко хотів викликати таксі та поїхати,проте ОСОБА_11 намагався вирвати у нього телефон,при цьому ухопив рукою за телефон та травмував ОСОБА_12 *янку ліве вухо,на що ОСОБА_12 *янко його відштовхнув.Митрофанов схопив ОСОБА_12 *янка рукою,одночасно іншою рукою взяв із столу ніж,який належить ОСОБА_12 *янку та ним нарізали закуску,замахнувся перед обличчям ОСОБА_12 *янка та заподіяв пошкодження ножем на обличчі у скроневій частині зліва.Дерев*янко вихопив ніж у потерпілого,утримуючи його у правій руці лезом до ОСОБА_11 ,наніс останньому чотири удари в верхню частину тіла в область шиї,вони разом впали на землю ,де відбувалася боротьба і ОСОБА_11 не відпускав ОСОБА_12 *янка,а обвинувачений намагався вирватися та наніс потерпілому 8-10 ударів ножем по тулубу в ті місця,куди зміг дотягнутися.Разом вони підвелися на ноги, ОСОБА_12 *янко наніс потерпілому ще один удар ножем,після якого ОСОБА_11 став на коліна та відпустив обвинуваченого,потерпілий був у свідомості,закривав голову руками. Одразу після цього ОСОБА_12 *янко пішов з місця подій ,на його руках,обличчі та одязі була кров як потерпілого,так і самого обвинуваченого із пораненого вуха. В якийсь момент ОСОБА_12 *янко впустив ніж та куди той подівся,йому невідомо. На маршрутному транспорті Дерев*янко доїхав до місця проживання знайомої ОСОБА_15 ,вдома у якої вимив руки,обличчя від крові та заночував. Вже перебуваючи у будинку ОСОБА_16 ,звернув увагу на те,що весь цей час у нього на плечі висіла сумка ОСОБА_11 ,у якій виявився мобільний телефон потерпілого,обвинувачений подарував його сину ОСОБА_15 ,сумку потерпілого залишив у її будинку. Наступного дня в обідній час завітав до свого брата,від якого дізнався,що його розшукують,обміркувавши всі події,вирішив добровільно з*явитись до міліції та приблизно о 18.00 год.прибув до Шевченківського РВ,де був затриманий.
Не заперечував,що за викладених в обвинуваченні обставин спричинив потерпілому ОСОБА_11 ножем тілесні ушкодження,в тому числі ті,від яких настала смерть потерпілого.
Разом з тим,не погоджуючись з кваліфікацією його дій,показав,що застосував до потерпілого ніж,оскільки той був більш фізично розвинений ,вище зростом та важчий за вагою,тому мав перевагу над Дерев*янком. Потерпілий першим з ножем напав на обвинуваченого, через що Дерев*янко захищався від дій потерпілого,його умисел був спрямований на припинення насильницьких дій з боку ОСОБА_11 ,а не позбавлення його життя.
Цивільний позов,заявлений потерпілою ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6980 гр.та моральної шкоди у розмірі 200000 гр.визнав у повному обсязі.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв*язку,суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_17 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення,виходячи з наступного.
Так,відповідно до рапорту оперативного чергового Шевченківського РВ ЗМУ ОСОБА_18 ,11.11.2014 р. о 07.14 год.по телефону зі служби «102» надійшло повідомлення ,що по вул.Чарівній біля «Амстору» між залізничним полотном та лісосмугою виявлено труп чоловіка з тілесними ушкодженнями,різані рани шиї(с.4 т.2)
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав,що 11.11.2014 р.приблизно з 06.20 год.він вигулював собаку в районі лісосмуги поблизу торгівельного центру «Амстор» у Шевченківському районі,де неподалік від залізничного полотна побачив чоловіка,який лежав на спині,в кількох місцях навколо нього були наявні калюжі крові. Свідку здалося,що чоловік був збитий потягом та досі живий,він викликав швидку.
11.11.2014 р.слідчим Шевченківського РВ ЗМУ був проведений огляд місця події,яким є ділянка лісосмуги на відстані 50 м.від лівої стіни ТЦ «Амстор» по вул.Чарівній 74а в м.Запоріжжі,навпроти бетонної опори лінії електропередач з номером «16» на кордоні 3-4 пікету 1100 км.перегону «Запоріжжя-Вільнянськ» де був виявлений труп невідомого чоловіка з ознаками насильницької смерті. За результатами огляду місця події був складений протокол з відеозаписом та ілюстрованою таблицею(с.5-71 т.2).
З місця події були вилучені сліди папілярних узорів,недопалки цигарок,порожні пляшки,ємкість із залишками їжі,змиви нашарування РБК,одяг та змиви з трупа, упаковані у паперові конверти та картонні коробки (а.с.72-74 т.2)
Відповідно до протоколу від 12.11.2014 р.,труп невідомого чоловіка,виявлений між лісосмугою та ТЦ «Амстор» ,був оглянутий слідчим СВ Шевченківського РВ за участю судово-медичного експерта,в процесі огляду на тілі невідомого були виявлені тілесні ушкодження з рясними накладеннями підсохлої крові(с.75-85 т.2)
Відповідно до протоколу від 12.11.2014 р., ОСОБА_20 був пред*явлений для впізнання труп невідомого чоловіка,виявлений за будівлею ТЦ »Амстор» по вул.Чарівній в м.Запоріжжі,який загинув внаслідок умисного вбивства,в якому ОСОБА_20 впізнала свого чоловіка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (с.86-88 т.2)
Свідок ОСОБА_20 в суді показала,що протягом останніх шести років вона проживала з ОСОБА_10 у цивільному шлюбі,на її ім*я було зареєстровано ПП «Ганєєва»,де ОСОБА_11 з партнером ОСОБА_14 займалися переробкою зерна,орендуючи приміщення цеху по вул.Авраменка в м.Запоріжжі. Як ій відомо зі слів ОСОБА_11 ,в цеху працювали два робітники,один із них ОСОБА_12 *янко,якого взяли на роботу приблизно за три місяці до події злочину,про конфлікти між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 *янком їй нічого не відомо.Найманих працівників офіційно на роботу не оформлювали,питання робочого часу та його оплати вирішували за домовленістю. 09.11.2014 р. ОСОБА_11 святкував день народження,а наступного дня він відзначав його на роботі. В цей день він пішов на роботу з сумкою через плече,в якій носив документи,ключі,гроші,також мав у користуванні телефон «Самсунг Галаксі Дуос». Ввечері 10.11.2014 р. ОСОБА_21 відпочивала після роботи та не побачила,що ОСОБА_11 не ночував вдома.11.11.2014 о 15.30 год.їй на роботу зателефонували з міліції,прибувши до Шевченківського РВ,вона дізналася про вбивство ОСОБА_11 ,проте за яких обставин це відбулося,їй невідомо. В процесі розслідування їй для впізнання пред*являли тіло чоловіка,якого вона впізнала за загальними рисами,а також пред*явили телефон і сумку,в яких вона впізнала речі ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку експерта № 4280 від 17.12.2014 р.,смерть ОСОБА_10 настала від двох колото-різаних поранень шиї,що супроводжувались пошкодженнями правих зовнішньої та внутрішньої сонних артерій,правої долі щитовидної залози,брюшка правого переднього сходового м*яза,що обумовило масивну крововтрату,яка в даному випадку і явилася безпосередньою причиною смерті.
У живих осіб подібне пошкодження було б кваліфіковане як тяжке тілесне ушкодження,небезпечне для життя,та в даному конкретному випадку перебуває у прямому причинному зв*язку з настанням смерті.
При судово-токсикологічній експертизі,в крові від трупа ОСОБА_10 виявлено 2,4 проміле ,в сечі 3,8 проміле етилового спирту,така концентрація етилового спирту при житті могла відповідати середньому ступеню алкогольного сп*яніння(а.с.89-98 т.2)
Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала,що її син ОСОБА_10 проживав окремо від неї однією сім*єю з ОСОБА_20 ,займався приватним бізнесом.11.11.2014 р. ОСОБА_20 повідомила її,що ОСОБА_11 вранці знайшли поблизу «Амстора» вбитого,обставини заподіяння смерті сину потерпілій невідомі.
Як цивільний позивач підтримала заявлений позов у кримінальному провадженні та просила стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду у розмірі 6980 гр.60 коп.,що складається з витрат на поховання ОСОБА_10 ,та відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гр.,завданої внаслідок втрати сина,що призвело по погіршення стану її здоров*я,емоційного стресу,неможливості відновити нормальний спосіб життя.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_22 показав,що був знайомий з ОСОБА_11 з 2009 р.,останні два роки вони займалися спільним бізнесом організували цех по переробці зерна,для чого орендували приміщення на території СТО по АДРЕСА_3 ,та зареєстрували ПП «Ганєєва»,де ОСОБА_11 фактично був керівником ,а ОСОБА_14 менеджером із закупівлі зерна та відповідальним за фінанси. Безпосередньо переробкою зерна займалися наймані працівники ОСОБА_13 та ОСОБА_12 *янко,останнього прийняли на роботу за три місяці до події злочину. 10.11.2014 р.по закінченню робочого дня приблизно о 18.00 год. ОСОБА_11 запропонував відсвяткувати його день народження і запросив весь колектив,разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 *янком вживав горілку.Після 19.00 год. ОСОБА_14 поїхав додому, ОСОБА_11 залишався з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 *янком продовжувати святкування,на той час конфлікту між ними не було. Наступного дня вранці ОСОБА_14 приїхав на роботу, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 *янко на роботу не вийшли,на телефонні дзвінки не відповідали. У другій половині дня до цеху прибули працівники Шевченківського РВ, з*ясовували події минулого дня і повідомили про смерть ОСОБА_11 .Останній користувався сумкою через плече чорного кольору,сенсорним телефоном «Самсунг».
Свідок ОСОБА_23 в суді показав,що з квітня 2014 р.він працює на ПП « ОСОБА_21 » в цеху по переробці зерна по АДРЕСА_3 ,куди приблизно у вересні 2014 р.також працевлаштувався ОСОБА_12 *янко,власниками цього підприємства були ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Заробітна плата виплачувалась один раз на місяць,її розмір визначався залежно від виробленої продукції. Протягом робочого дня ОСОБА_13 отримував від клієнтів гроші за продану продукцію,які щодня ввечері передавав із звітною документацією ОСОБА_14 .Робочі питання вирішувались без конфліктів.10.11.2014 р.приблизно о 17.00 год. ОСОБА_11 запропонував відсвяткувати його день народження, ОСОБА_13 разом з ним та ОСОБА_12 *янком випили 3 пляшки горілки. ОСОБА_14 поїхав раніше усіх після 19.00 год.,перед цим ОСОБА_13 передав йому виручку за день,при перерахунку якої виникла нестача 50 гр. Залишившись святкувати день народження ОСОБА_11 далі, ОСОБА_13 разом з ним та ОСОБА_12 *янком у розмові пригадали ,що витратили 50 гр.на послуги електрика,після чого цей інцидент був вичерпаний. Коли спиртне закінчилося, ОСОБА_11 запропонував піти в магазин та купити ще,втрьох вони дійшли до ТЦ «Амстор»,де ОСОБА_13 купив пива і попрощався з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 *янком,поїхав додому,а останні залишалися у відділі горілчаних виробів та мали намір продовжувати святкування. У ОСОБА_11 була сумка чорного кольору через плече,він користувався мобільним телефоном «Самсунг».О 08.00 год.наступного дня ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули на роботу, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 *янка не було. Приблизно о 14.00 год.до цеху прибули працівники міліції,які з*ясовували події,що відбувалися напередодні, та повідомили про смерть ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_24 суду показала,що більше 16 років знайома з ОСОБА_12 *янком,якого охарактеризувала як спокійного,неконфліктного чоловіка,протягом 2014 р.вони бачилися двічі,коли останній приходив до неї у гості.У листопаді 2014 р.,точну дату не пам*ятає за давністю подій,після 23.00 год.Дерев*янко прийшов до неї у будинок,який вона винаймала по АДРЕСА_4 ,його впустив син ОСОБА_25 ,в процесі спілкування вона помітила,що ОСОБА_12 *янко випив,проте поводив себе спокійно,на її питання про подряпини та сліди крові на лівій стороні обличчя коротко відповів,що побився.Дерев*янко був одягнений в куртку темного кольору,спортивні штани,мав при собі сумку чорного кольору через плече,два мобільні телефони,один з яких,а саме «Самсунг»,подарував її сину ОСОБА_26 ,а другий подарував їй. Протягом наступного дня ОСОБА_12 *янко залишався у неї у гостях,після чого пішов,залишивши сумку чорного кольору у її будинку. Згодом до неї у будинок приїхали працівники міліції,яким вона видала подаровані Дерев*янком мобільні телефони та сумку чорного кольору.
Свідок ОСОБА_25 в суді показав,що у листопаді 2014 р.,точну дату не пам*ятає за давністю подій,в будинок по АДРЕСА_4 ,де він проживав з матір*ю ОСОБА_24 ,після 23.00 год.прийшов його дядько ОСОБА_9 ,який був одягнутий у куртку темного кольору,спортивні штани,мав при собі сумку через плече чорного кольору. На лівому вусі та лівій скроні у Дерев*янка були подряпини,на руках сліди крові,про які Дерев*янко пояснив,що побився з п*яним,після чого вимив руки та обличчя.В розмові ОСОБА_12 *янко розповів,що купив мобільний телефон «Самсунг Галаксі дуос» темного кольору та попросив свідка допомогти розібратись з ним,а потім подарував цей телефон ОСОБА_15 ,далі Дерев*янко спілкувався з ОСОБА_15 .Через два дні до них у будинок приїхали працівники міліції,яким свідок віддав подарований Дерев*янком мобільний телефон «Самсунг Галаксі дуос» темного кольору,також у будинку Дерев*янко залишив сумку через плече чорного кольору.
В процесі огляду 12.11.2014 р.приміщення будинку по АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_24 була виявлена та вилучена сумка чорного кольору,яку ,за поясненнями ОСОБА_24 ,напередодні залишив ОСОБА_9 (а.с.99-105 т.2)
Згідно протоколу від 13.11.2014 р.з ілюстрованою таблицею,слідчим була оглянута сумка чорного кольору з металевим значком «GORANGO»,вилучена під час огляду будинку за місцем проживання ОСОБА_24 (а.с.106-109 т.2)
Згідно протоколу від 12.11.2014 р.з ілюстрованою таблицею,слідчим був оглянутий мобільний телефон чорно-срібного кольору та мобільний телефон марки «Самсунг»(сенсорний),які видала ОСОБА_24 ,та встановлені наявні на них маркування,а саме на мобільному телефоні марки «Самсунг» imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 ,на мобільному телефоні чорно-срібного кольору напис «DONOD» та imei НОМЕР_3 (с.110-115 т.2).
Згідно протоколу від 14.11.2014 р.з ілюстрованою таблицею,слідчим був оглянутий гарантійний талон та коробка на мобільний телефон марки «Самсунг»(сенсорний),які видала ОСОБА_20 ,та встановлені наявні на них маркування,а саме imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 ,model: НОМЕР_4 (с.116-119 т.2).
В результаті проведення впізнання пред*явлених свідку ОСОБА_20 речей,остання заявила,що впізнає мобільний телефон марки «Самсунг» з сенсорним екраном,на який вона надала гарантійні документи,сумку шкіряну чорного кольору з металевим значком «GORANGO» та пояснила,що вказаний мобільний телефон і сумка належали ОСОБА_10 та востаннє свідок бачила телефон і сумку вранці 10.11.2014 р.у ОСОБА_10 під час його зборів на роботу(с.120-124,125-127 т.2)
Постановою слідчого від 27.01.2015 р.в якості речових доказів по кримінальному провадженню визнані чоловіча шкіряна сумка чорного кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 ,model:GT-S7562, мобільний телефон «DONOD» imei НОМЕР_3 , гарантійний талон та коробка на мобільний телефон марки «Самсунг» (а.с.128,129 т.2)
Під час проведення слідчого експерименту з матеріалами відеозапису 18.11.2014 р. ОСОБА_9 пояснив,що 10.11.2014 р.між ним та ОСОБА_10 в ході розпиття спиртних напоїв виник конфлікт,в процесі чого Дерев*янко наніс потерпілому тілесні ушкодження,від яких сталася смерть останнього. З використанням манекену, на місці подій у лісосмузі поблизу ТЦ «Амстор» в Шевченківському районі м.Запоріжжя,обвинувачений зазначив,що після того,як потерпілий почав його ображати,він дістав мобільний телефон та намагався викликати таксі,проте потерпілий відібрав у нього телефон,а після того,як ОСОБА_12 *янко його вдарив,взяв зі столу ніж та махнув їм перед обличчям Дерев*янка.Обвинувачений,з використанням макету ножа,показав,як відібрав ніж у потерпілого,а також спосіб,яким він ,утримуючи ніж у правій руці,наніс удари ножем потерпілому,після чого вони схопили один одного та покотилися в бік залізничної колії. Потерпілий душив обвинуваченого та давив до землі,Дерев*янко звільнив праву руку,в якій знаходився ніж,та почав наносити удари ОСОБА_11 куди діставав,у верхню частину тіла вище плеча,удари поцілили по голові,по плечам,по шиї.Так само Дерев*янко бив потерпілого правою рукою без ножа,після чого потерпілий його відпустив та став на коліна,голову закривав руками.Як тільки ОСОБА_11 його відпустив,конфлікт закінчився та ОСОБА_12 *янко пішов з місця події.В процесі конфлікту ніж загубився.В подальшому ОСОБА_12 *янко виявив у себе сумку ОСОБА_11 чорного кольору,яка весь цей час була при ньому(а.с.131-141 т.2).
Диск з відеозаписом слідчого експерименту,долучений до матеріалів кримінального провадження речовим доказом(а.с.142 т.2)був оглянутий у судовому засіданні,при цьому обвинувачений пояснив,що слідчий експеримент проводився в лісосмузі біля ТЦ «Амстор»,де він за допомогою манекену та макету ножа показав на місці події обставини конфлікту з ОСОБА_11 та нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
За змістом висновку експерта № 37 від 29.01.2015 р., рани на шкіряному клапті з області живота від трупа ОСОБА_10 є колото-різаними,були заподіяні пласким одностороннє гострим колюче-ріжучім предметом,яким міг бути клинок ножа,найбільша ширина зануреної частини якого становила близько 17-20 мм. Можливість їх заподіяння клинком ножа,подібним до описаного ОСОБА_27 ,не виключається (а.с.144-146 т.2)
Висновком експерта № 379 від 29.01.2015 р.встановлено,що пошкодження,виявлені в ході судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 ,могли виникнути за обставин,зазначених обвинуваченим ОСОБА_27 в ході проведення слідчого експерименту за його участю(а.с.147-148 т.2)
Долучені до матеріалів кримінального провадження диски з записом відео файлів камер спостереження ТЦ «Амстор» були оглянуті у судовому засіданні та на них встановлена наявність відео запису тривалістю 22 секунди,згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 входять до ТЦ Амстор»,а також наявність відео запису тривалістю 3 секунди,згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 разом пересуваються у приміщенні ТЦ «Амстор»(а.с.149 т.2)
Згідно висновку експерта № 479 від 20.11.2014 р.,на поверхні наданої на експертизу пляшки з-під горілки «Малинівка» 7,0*13,0см.,з поверхні полімерного пакета «DОМЕ» ,які були вилучені при огляді місця події у лісосмузі по АДРЕСА_5 ,було виявлено сліди папілярних узорів,які залишені середнім пальцем правої руки та великим пальцем лівої руки Дерев*янка С.С.(а.с.151-159 т.2)
Згідно висновку експерта № 1056 від 04.12.2014 р.,на куртці Дерев*янка С.С.,його светрі,спортивних штанях,парі кросівок,вилучених 12.11.2014 р.в ході особистого огляду,встановлена наявність крові людини,походження якої від ОСОБА_10 та самого ОСОБА_17 ,за наявності у нього на час події,зовнішньої кровотечі,не виключається(а.с.163-166 т.2)
Згідно висновку експерта № 1084 від 12.12.2014 р.,в слідах із змивів з кистей рук ОСОБА_10 виявлена кров людини,походження якої від ОСОБА_10 та ОСОБА_17 ,за наявності у нього на час події,зовнішньої кровотечі,не виключається(а.с.167-169 т.2)
Згідно висновку експерта № 1074 від 12.12.2014 р.,в слідах із змивів з місця події,а також фрагментах рослин,виявлена кров людини,походження якої від ОСОБА_10 та ОСОБА_17 ,за наявності у нього на час події,зовнішньої кровотечі,не виключається(а.с.170-173 т.2)
Згідно висновку експерта № 1073 від 12.12.2014 р.,на куртці ОСОБА_10 ,його кофті,футболці,джинсових штанях,ремені, встановлена наявність крові людини,походження якої від ОСОБА_10 та самого ОСОБА_17 ,за наявності у нього на час події,зовнішньої кровотечі,не виключається(а.с.174-176 т.2)
Висновком експерта № 720 від 15.12.2014 р.встановлено,що у піднігтьовому вмісті ОСОБА_10 знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_10 ,не виключається,походження крові від ОСОБА_17 можливо лише у якості домішку,при наявності у останнього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину(а.с.177-179 т.2)
Постановою слідчого від 27.01.2015 р. предмети,вилучені з місця події,предмети одягу ОСОБА_10 та ОСОБА_17 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с.160-161 т.2)
За висновком акту № 743 первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.12.2014 р., ОСОБА_9 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю,синдром залежності.В період вчинення інкримінованого йому правопорушення,ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв,а знаходився у стані алкогольного сп*яніння. Відповідно,він міг віддавати звіт у своїх діях та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час він також може віддавати звіт у своїх діях та керувати ними,примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування,по психічному стану протипоказань для лікування не має(а.с.180-185 т.2)
Досліджені судом докази в сукупності логічні,послідовні,не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
Покази свідків,компетентність експертів,обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи наведене,з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,які перевірені доказами,суд дійшов до висновку,що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв*язку дають підстави для висновку про те,що винуватість ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Так,обвинувачений ОСОБА_9 не оспорював,що 10.11.2014 р.він разом із потерпілим ОСОБА_10 знаходився у лісосмузі поблизу ТЦ «Амстор» по вул.Чарівній в м.Запоріжжі,де розпивали спиртне,а згодом між ними відбувся конфлікт,який перейшов у бійку,в процесі якої обвинувачений застосував ніж і ним наносив потерпілому тілесні ушкодження.
Виявлення трупа ОСОБА_10 у місці,вказаному обвинуваченим як місце їх бійки,наявність на одязі ОСОБА_10 , у піднігтьовому вмісті слідів власної крові та крові від ОСОБА_17 , відсутність біологічних слідів іншої особи ,вказує на те,що ОСОБА_11 перед смертю ні з ким іншим,крім Дерев*янка,не бився.
Наявність слідів пальців рук лише Дерев*янка на предметах,вилучених з місця,де було знайдено труп ОСОБА_11 , вказує на відсутність сторонніх осіб на місці події одночасно з обвинуваченим та потерпілим.
Згідно висновку експерта № 37 від 29.01.2015 р.,виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження були заподіяні ножем,який описав ОСОБА_9 .
При проведенні слідчого експерименту обвинувачений на місці подій, пояснюючи обставини вчинення кримінального правопорушення,показував,що саме він ножем,який він тримав у правій руці,наносив удари потерпілому.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_15 ,до яких ОСОБА_12 *янко з*явився безпосередньо з місця події,засвідчили наявність у Дерев*янка на той момент слідів крові на одязі та слідів бійки на обличчі,про що він повідомив,що дійсно побився з п*яним чоловіком.
Пояснення ОСОБА_12 *янка свідкам ОСОБА_15 та залишені у будинку за місцем їх мешкання речі,які належали ОСОБА_11 ,виявлені на одязі Дерев*янка та одязі ОСОБА_11 сліди їх крові,відбитки пальців Дерев*янка на предметах,вилучених з місця події,безпосередньо пов*язують Дерев*янка із подією злочину.
Час смерті ОСОБА_11 ,встановлений при його судово-медичному дослідженні,охоплює той час ,який встановлений судом,обвинувачений не заперечував в суді,що в цей час він перебував на місці злочину,з потерпілим.
При розслідуванні обставин та мотивів злочину орган досудового розслідування з показів свідків та самого обвинуваченого встановив,що потерпілий та обвинувачий безпосередньо перед цим вживали алкоголь,між ними відбулася сварка, тривалий час до цього між ними складалися напружені відносини,які розвинулися у конфлікт із бійкою,а злочин є логічним його наслідком.
Таким чином,встановлений мотив не протирічить фактичним обставинам,особі обвинуваченого,характеру та особливостям поведінки у стані сп*яніння ,взаємовідносинам із загиблим.
Аналізуючи доводи захисту щодо наявності у діях ОСОБА_17 ознак кримінального правопорушення,передбаченого ст.119 КК України,яка передбачає кримінальну відповідальність за вбивство через необережність,та вирішуючи питання кваліфікації дій обвинуваченого,суд виходить з наступного.
У відповідності до правил ст.23 КК України,необережність у виді злочинної самовпевненості та злочинної недбалості полягає у тому,що особа передбачає настання суспільно небезпечних наслідків ,але легковажно розраховує на їх відвернення з огляду на конкретні обставини або інші можливості,або не передбачає можливості настання таких наслідків,хоча повинна була і могла їх передбачати.
Аналізуючи обставини цієї справи та перевіривши їх дослідженими доказами,колегія суддів дійшла до висновку про те,що обвинувачений,протиправно позбавивши життя ОСОБА_10 ,вчинив вбивство потерпілого,діючи з непрямим умислом,виходячи з наступного.
Умисне вбивство розглядається як вчинене з непрямим умислом,коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини,але свідомо припускає її настання. Умисно завдаючи шкоду потерпілому,винний не передбачає конкретно,яка саме шкода матиме місце,допускаючи можливість будь-якої шкоди,в тому числі й смерті,яка фактично настає.
Позиція ОСОБА_17 про те,що він не мав умислу на вбивство потерпілого,не звільняє його від відповідальності,оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій особі не виключає наявності умислу на вбивство.
Так,за поясненнями самого обвинуваченого,він в процесі бійки з ОСОБА_10 не бажав настання смерті останнього,однак використовуючи ніж для нанесення кількох ударів у голову,шию,верхню частину тіла потерпілого,допускав можливість настання будь-яких невизначених суспільно небезпечних наслідків.
Виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння,враховуючи спосіб,знаряддя злочину,кількість,характер і локалізацію поранень у голову та шию,які протягом певного часу обвинувачений наносив, знаходячись впритул до потерпілого,відчував,що його удари поцілили у верхню частину тіла останнього,суд дійшов до висновку, що їх не можна вважати нанесеними навмання та випадково.
Крім того ,обвинувачений та потерпілий разом працювали як керівник та підлеглий,не перебували у стійких неприязних стосунках,проте між ними і раніше виникали конфлікти,під час події кримінального правопорушення обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, обстановка на місці події була звичною та не загрожувала її учасникам, конфлікт був фактично безпричинний,дріб*язковий,зводився до з*ясування особистих стосунків.
Як встановлено висновком експерта № 4814 від 13.11.2014 р.,садна у лівій скроневій області,в області протизавитка лівої вушної раковини,у лівого кута рота,в області лівого стегна у Дерев*янка С.С.кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження ,які виникли від дії тупих предметів,давність виникнення тілесних ушкоджень не протирічить строку,зазначеному ОСОБА_27 (а.с.186 т.2)
Виявлені у Дерев*янка С.С.легкі тілесні ушкодження,у разі встановлення особи, яка спричинила такі ушкодження, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 КК України,проте дії цієї особи не можна вважати такими,від яких єдиним порятунком є заподіяння смерті посягаючому.
Крім того,за обставинами справи конфлікт між потерпілим та обвинуваченим виник за кілька годин до події злочину,в присутності свідка,обвинувачений мав реальну можливість не брати у ньому участі, не допустити подальшого контакту із потерпілим,який,за його ж показами,цей конфлікт провокував та загострював,проте навпаки,обвинувачений залишався з потерпілим без будь-якої нагальної потреби та не припинив вживання алкоголю спільно із ним.
Не встановлено наявності у ОСОБА_17 у момент події такого афективного стану, який унеможливив би відповідальність, зазначене випливає з вказаного вище акту судово психіатричної експертизи.
По справі не встановлено жодних конкретних обставин,які могли б відвернути настання смерті потерпілого і переконати обвинуваченого в тому,що злочинного наслідку від його дій не настане.
Дії обвинуваченого мають ознаки об`єктивної сторони вбивства: дії, якими обвинувачений спрямовував знаряддя злочину безпосередньо у життєво важливий орган потерпілого, наслідки його діяння у виді смерті потерпілого та причинний зв`язок між діями та наслідком.
Під час раптової бійки або сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та ,хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання, що мало місце у цьому випадку.
Як встановив суд за обставинами цієї справи,завдаючи удару гострим предметом-ножем-у життєво важливі органи потерпілого,обвинувачений припускав можливість спричинення останньому шкоди,не передбачаючи конкретно,яка саме шкода матиме місце,допускав можливість будь-якої шкоди,в тому числі і смерті,що фактично і настала.
Досліджені судом докази в сукупності логічні,послідовні,не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,які перевірені доказами,суд прийшов до висновку про те,що винуватість ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі,а доводи захисту та обвинуваченого про наявність підстав для кваліфікації його дій як таких,що підпадають під ознаки вбивства через необережність,не знайшли свого підтвердження.
Дії ОСОБА_17 суд кваліфікує за ст.115 ч.1 КК України як умисне вбивство,тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення,яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином,наслідки злочину-настання смерті потерпілого,що є невідворотнім,та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання,характеризується за місцем проживання задовільно,неофіційно працював, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває,однак раніше був судимий за злочин проти життя та здоров*я людини,знову вчинив більш тяжкий злочин(а.с.187-197 т.2)
Обставинами,які пом*якшують покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає з*явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною,що обтяжує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України визнає вчинення злочину особою,що перебуває у стані алкогольного сп*яніння.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного,особливої тяжкості скоєного, суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства,виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень,обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з реальною ізоляцією від суспільства.
Разом з тим,при визначені строку покарання суд бере до уваги,що до вчинення злочину обвинувачений вів соціально корисний спосіб життя,був соціально адаптованим,підтримував родинні зв*язки, суспільних норм та правил поведінки не порушував,неофіційно працював.
Крім того,суд не може не врахувати поведінку самого потерпілого,його зневажливе ставлення до обвинуваченого протягом певного періоду,що,з огляду на ступінь його алкогольного сп*яніння,сприяло розвитку конфлікту між ним та обвинуваченим та виникненню у останнього раптового умислу на його вбивство.
Аналізуючи ці обставини,суд дійшов до висновку,що строк покарання,запропонований державним обвинувачем,повністю відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого ,враховує дані про особу самого загиблого,тоді як позиція потерпілої про призначення обвинуваченому максимально суворого покарання нічим об*єктивно не обґрунтована.
З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого і загиблого,суд дійшов до висновку,що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого,необхідно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі,що відповідає тяжкості скоєного злочину.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат,а саме витрат,пов*язаних із залученням експертів та проведенням експертиз,як про це заявив прокурор,колегія суддів прийшла до висновку,що позиція прокурора є необґрунтованою та суперечить положенням кримінального процесуального закону.
Так,відповідно до ст.118 КПК України,витрати,пов*язані із залученням експертів є процесуальними витратами.
Згідно ст.122 КПК України,експертам оплачуються проїзд,а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу,якщо це не є їх службовим обов*язком.
З матеріалів справи вбачається,що для проведення дактилоскопічних,криміналістичних експертиз були залучені експерти Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Запорізькій області.
При розгляді справи прокурором не було надано будь-яких відомостей про те,що витрати на залучення експертів пов*язані з оплатою проїзду експертів або добових,а також про те,що виконана експертами робота по проведенню експертиз не є їх службовим обов*язком.
За таких обставин, судові витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають.
При вирішенні цивільного позову,заявленого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
У відповідності до вимог ст.ст.127,128,129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Вимоги позову про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6980 гр. ОСОБА_6 обгрунтувала тим,що у зв*язку із смертю сина ОСОБА_10 вона понесла витрати по його похованню та на інші ритуальні послуги,про що надала квитанції.
Вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 обгрунтувала з посиланням на те,що в результаті протиправних дій обвинуваченого вона переживала та продовжує переживати моральні страждання через смерть сина,з урахуванням значущості втрати рідної людини,що є невідворотнім,тяжкості психологічної травми,стану здоров*я,завдану моральну шкоду оцінила у 200 000 гр.
Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов визнав у повному обсязі та пояснив,що він не оспорює розмір витрат,пов*язаних із похованням ОСОБА_10 ,усвідомлює тяжкість втрати для потерпілої рідної людини,тому не заперечував проти задоволення цивільного позову у повному обсязі.
Заслухавши цивільного позивача та позицію обвинуваченого з приводу заявленого позову,оцінивши у сукупності всі надані на обґрунтування цивільного позову докази,колегія суддів задовольняє цивільний позов у повному обсязі,виходячи з наступного.
Відповідно до ст.22,23,1167,1168 ЦК України,особа має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої їй внаслідок порушення її прав,зокрема,витрат,які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки),а також втрат через перенесені душевні страждання у зв*язку з протиправною поведінкою відносно членів його сім*ї або близьких родичів.
Надані квитанції підтверджують реальні збитки,понесені потерпілою на поховання сина ОСОБА_10 та інші ритуальні послуги на суму 6980 гр.(з розрахунку 4595 гр.ритуальні послуги,1995 гр. та 390 гр.поминальний обід).
З урахуванням викладених вище фактичних обставин справи колегія суддів встановила,що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілій дійсно була завдана і значна моральна шкода,оскільки вона втратила рідного сина,перенесла і в теперішній час через невідворотність цієї втрати продовжує відчувати душевні страждання,що призводить до психологічної травми.
Виходячи з принципів розумності та справедливості,неможливості поновити втрати потерпілої в інший спосіб,суд дійшов до висновку про те,що необхідним і достатнім та поновлення прав потерпілої є відшкодування заподіяної їй як матеріальної,так і моральної шкоди у повному обсязі.
Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченого,затриманого в порядку ст.208 КПК України 12.11.2014 р.,на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою,строк якого судом продовжений до 11.07.2015 р.включно.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних,які б свідчили про відсутність або зміну ризиків,що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу,на думку суду,такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого,а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченим рахувати з часу фактичного затримання з 12.11.2014 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити у виді тримання під вартою.
Речові докази:
- диск з відеозаписом огляду місця події,диск с відеозаписом слідчого експерименту,диск з відеозаписом камер спостереження ТЦ «Амстор»,які зберігається в матеріалах кримінального провадження,залишити у справі;
-12 картонних коробок,в яких перебувають змиви з місця події,фрагменти рослин,пластикові стакани, зрізи вільних кінцівок нігтьових пластин,зразки крові,змиви з рук, куртку,джинсові брюки та ремінь,черевики ОСОБА_10 ,куртка,светр,спортивні брюки,кросівки ОСОБА_17 ,які зберігаються у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ по квитанції № 285 від 13.02.2015 р.-знищити;
-паспорт громадянина України на ім*я ОСОБА_8 ,серія НОМЕР_5 виданий 12.03.2013 р.Кам*янсько-Дніпровським РС УДМС України у Запорізькій області,оригінал картки платника податків на ім*я ОСОБА_8 НОМЕР_6 ,пластикову картку «Приватбанк» кредитка НОМЕР_7 , які зберігаються у матеріалах кримінального провадження,направити в СІЗО-10 для долучення до особової справи обвинуваченого;
-мобільний телефон «Самсунг» imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 ,model:GT-S7562, мобільний телефон «DONOD» imei НОМЕР_3 ,сумку чорного кольору з металевим значком «GORANGO»,передані на зберігання у камеру схову Шевченківського РВ ЗМУ по квитанції № 348 ,повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий 12.03.2013 р.Кам*янсько-Дніпровським РС УДМС України у Запорізькій області,ІПН НОМЕР_6 ,зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,проживає в АДРЕСА_6 , відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6980 гр.,моральної шкоди 200 000 гр.,а всього стягнути 206980(двісті шість тисяч дев*ятсот вісімдесят)гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,а обвинуваченим,який тримається під вартою,-у той же строк після отримання копії вироку.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя
ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3