Справа № 11- 732/2008 р. Головуючий у І
інстанції - Подалюка О.Ф.
Категорія - ст. 345 ч. 3 КК України. Доповідач
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
грудня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
головуючого судді - Навозенко Л.С.
суддів - Оседача
з участю прокурора -
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією адвоката
ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 23 жовтня 2008 року,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Одеси, громадянин України, з середньою освітою, інвалід І групи,
учасник бойових дій, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, мешканець
м. Чернігова, АДРЕСА_1, раніше не судимий -
- засуджений: за ст. 263 ч. 1 КК
України до 2 років позбавлення волі; за ст. 345 ч. 3 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; за ст. 377 ч. 1 КК
України до 2 років позбавлення волі; за ст. 146 ч. 2 КК України до 2 років
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_1
призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь управління охорони здоров'я Чернігівської районної ради 3 875 грн. 05 коп. витрат на лікування
потерпілого ОСОБА_3 та 1 623 грн. 64 коп. на користь держави за проведення
судових експертиз.
Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 15 травня 2008
року, у невстановленої особи, біля ринку „Нива” по вул. 50 років СРСР в м.
Чернігові, без передбаченого законом дозволу, придбав перероблений саморобним
способом пістолет „AKREP 2004-MAGNUM № 66721”, який згідно
балістичної експертизи являється короткоствольною вогнепальною зброєю та
придатний до стрільби дробовими патронами калібру 9 мм. Крім того, до вказаного
пістолета ОСОБА_1 придбав 8 набоїв, які являються боєприпасами та придатні для
стрільби з вищевказаного пістолету. Придбаний пістолет та набої він приніс до
себе в квартиру, яка розташована в м. Чернігові, АДРЕСА_1, де без відповідного
дозволу незаконно зберігав до 7 липня 2008 року.

7 липня 2008 року, ОСОБА_1 вищевказаний пістолет та набої до нього взяв з
собою та прибув до приміщення Деснянського районного суду м. Чернігова за адресою: проспект
Перемоги, 141, де слухалась адміністративна справа за його позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Чернігові.

Близько 14 год. 10 хв. суддею Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_4,
яка розглядала адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, було оголошено
рішення, яким було відмовлено в позові останнього. Будучи незадоволеним з даним
рішенням та відмовившись покинути кабінет № 205, з метою з'ясування мотивів
відмови в позові, ОСОБА_1 дістав пістолет та погрозою його застосування до
судді ОСОБА_4, почав їй демонструвати
цей предмет при секретарі судового засідання. Дії ОСОБА_1 суддя сприйняла як
реальну погрозу своєму життю.

Секретар судового засідання, після демонстрації ОСОБА_1 вогнепальної зброї,
відразу покинула кабінет та покликала на допомогу працівника спец підрозділу
міліції „Грифон” УМВС України в Чернігівській області - сержанта міліції
ОСОБА_3, який виконував свої службові обов'язки по охороні правопорядку в
приміщенні суду.

ОСОБА_3, з метою наведення правопорядку в приміщенні вищевказаного суду
зайшов до кабінету № 206, з якого мав намір потрапити до кабінету № 205, де
перебував ОСОБА_1. Через вхідні двері до кабінету № 205 ОСОБА_3 побачив
ОСОБА_1, який, діючи умисно, з належного йому пістолету, провів постріл в
область живота ОСОБА_3, чим спричинив останньому проникаюче вогнепальне
поранення черевної порожнини, наскрізного поранення шлунку, які згідно висновку
судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
за ознакою небезпеки для життя.

В подальшому, під погрозою застосування вогнепальної зброї ОСОБА_1 до 16 години утримував ОСОБА_4 в
кабінеті № 205, без її згоди, чим порушив конституційні права останньої на
вільне пересування, тобто, незаконно позбавив її волі.

Не погоджуючись з даним вироком суду адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій не
оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій свого
підзахисного просить змінити вирок, застосувавши до останнього ст. 75 КК
України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Доводи апеляції зводяться до того, що місцевий суд призначив покарання
засудженому, яке не відповідає його особі та ступеню тяжкості вчинених
злочинів. Зокрема, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся в
скоєному, має наміри відшкодувати заподіяну злочином шкоду, є інвалідом 1 групи, а його фактичний стан здоров”я не
залишає особливої надії на можливість пережити призначене покарання.

Заслухавши
доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляції з
вказаних в ній підстав, думку прокурора щодо залишення вироку суду без змін,
перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в
апеляції, судова колегія підстав для її задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених
судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому
засіданні доказах, детально викладених у вироку, яким суд дав належну юридичну
оцінку.

Як на досудовому слідстві так і під час розгляду справи в місцевому суді
ОСОБА_1 повністю визнавав себе винним в інкримінованих йому злочинах. В суді
першої інстанції справу було розглянуто
відповідно до правил, передбачених ст. 299 ч. 3 КПК України, а тому у
відповідності до ст. 365 КПК України, висновки місцевого суду щодо фактичних
обставин справи, які не оспорювалися і
стосовно яких докази судом не досліджувалися, колегією суддів не перевірялись.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій злочину,
правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.
Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за сукупністю злочинів, передбачених
ст.ст. 146 ч.2, 263 ч. 1, 345 ч. 3 та 377 ч. 1 КК України є правильною.

Покарання засудженому обрано у відповідності до вимог ст..65 КК України, з
урахуванням тяжкості вчинених злочинів, всіх даних про особу засудженого.
Місцевий суд встановив, що ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне місце
проживання, характеризується в цілому позитивно та безстроково є інвалідом першої
групи. Ці обставини, на думку
апеляційного суду, пом'якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчинених
злочинів, а тому покарання у три роки позбавлення волі є необхідним і достатнім
для виправлення і перевиховання засудженого. Підстав для застосування ст. 75 КК
України та звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, про що
зазначається в апеляції, колегія суддів
не знаходить.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, які б свідчили про
необхідність безумовного скасування вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2008 року щодо
ОСОБА_1 - без змін.

Судді:

Л.С. Навозенко М.М. Оседач С.О. Акуленко