АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/2277/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/201/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.122 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

при секретарі - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі 24 червня 2015 р. кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 та державного обвинувача- прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської обл. на вирок Збаразького районного суду Тернопільської обл. від 25 березня 2015 р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Оприлівці Збаразького району Тернопільської області та жительку АДРЕСА_1

засуджена за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком терміном 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 і стягнуто з обвинуваченої на користь потерпілої 5182 грн. 75 коп. завданої матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі та усних доповненнях до неї потерпіла ОСОБА_7 просить змінити вирок Збаразького районного суду та задовольнити її цивільний позов в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_6 в її користь 45 183 грн. моральної та матеріальної шкоди.

Вважає вирок суду занадто мяким, а розмір моральної шкоди визначений судом таким, що не відповідає тяжкості перенесеного нею фізичного та душевного страждання.

Вказує, що суд не врахував глибини та тривалості фізичних та душевних страждань, яких вона зазнала внаслідок навмисного заподіяного обвинуваченою ушкодження, викликаних тривалим часом на загоювання мяких тканин, а також багатомісячного процесу загоювання перелому ліктьової кістки від удару.

Разом з цим зазначає, що суд не вказав у вироку ряду обставин, які на думку потерпілої є обтяжуючими. Зокрема, це вчинення злочину з метою залякування, щодо особи похилого віку, у присутності своєї малолітньої дитини і з нанесенням ударів в область голови деревяним брусом лише на несуттєве зауваження.

Також стверджує, що у своїх показаннях впродовж усього досудового розслідування обвинувачена замість щиросердечного зізнання наклепами та вигадками принижувала честь та гідність її та її сімї.

Прокурор прокуратури Збаразького району Тернопільської обл., який приймав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, просить вирок Збаразького районного суду від 25 березня 2015 р. щодо ОСОБА_6 змінити, стягнувши з обвинуваченої . 15 182 грн 75 коп заподіяної шкоди, в тому числі 182 грн 75 коп матеріальної та 15 000 грн моральної шкоди, оскільки потерпіла зазнала моральних страждань внаслідок приниження людської гідності та отриманого фізичного болю, що не в повній мірі враховано судом при вирішенні даного питання.

Так, згідно вироку суду 13 серпня 2014 року приблизно о 09 год. між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 штовхнула рукою ОСОБА_7 в область грудей, а коли остання мала намір втекти, ОСОБА_6 , взявши деревяну палицю, наздогнала ОСОБА_7 біля підзду житлового будинку АДРЕСА_2 , де умисно нанесла потерпілій цім знаряддям декілька ударів по кистях лівої та правої руки, по передпліччю лівої руки, ліктьової кісті, суглобі правої руки та плеча.

Внаслідок нанесення обвинуваченою ОСОБА_6 ударів деревяною палицею ОСОБА_7 потерпілій заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка підтримала свою скаргу та просила задовольнити її цивільний позов у повному обсязі, міркування прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просить змінити вирок суду, збільшивши на користь потерпілої суму моральної шкоди до 15 000 грн, обвинувачену ОСОБА_6 , яка заперечує проти апеляційної скарги потерпілої та прокурора і просить залишити вирок суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга прокурора- до повного.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за обставин, установлених судом, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які цілком ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і наведених у вироку джерелах доказів:

-показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України визнала частково і пояснила, що дійсно 13 серпня 2014 р. приблизно о 9 год внаслідок почутих від потерпілої з незначного приводу образ не витримала і нанесла їй один удар деревяною палицею по руці. Цивільний позов також визнає частково, лише в сумі 5 000 грн моральної шкоди та 182 грн 75 коп матеріальної;

-показаннях потерпілої ОСОБА_7 ,яка пояснила, що ОСОБА_6 13 серпня 2014 р. о 8 год 30 хв. на її зауваження щодо випасу домашньої птиці в невизначеному місці почала її ображати, а потім ще й нанесла декілька ударів деревяною палицею по руках, спричинивши закритий перелом правої ліктьової кістки.

Цивільний позов підтримала повністю і просила стягнути 182 грн 75 коп матеріальної та 45 000 грн моральної шкоди внаслідок приниження людської гідності та отриманого фізичного болю;

- показаннях свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила. що бачила, як обвинувачена вдарила деревяною палицею потерпілу.

З протоколу слідчого експерименту від 29 листопада 2014 р. вбачається, як потерпіла ОСОБА_7 розповідала та показувала. яким чином та куди їй обвинуваченою наносились тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта №1211 від 01.09.2014 р. та № 1800 від 04.12.2014 р. у потерпілої ОСОБА_7 за даними рентгенограми на її імя виявлений закритий перелом правої ліктьової кістки, що згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки тягне за собою розлад здоровя більше 21 дня, а також виявлен6і синці ділянки правого плечевого суглоба, правих плеча, передпліччя і кісті, синець лівого передпліччя та синець і садно /на його тлі/ лівої кісті, що відповідно до п.2..3.5 цих Правил відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Характер ушкоджень, їх локалізація і механізм утворення повністю співпадають з показаннями потерпілої про обставини вчинення злочину.

Отже, вирок суду першої інстанції згідно вимогам ст.370 КПК України щодо ОСОБА_6 , є законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального і процесуального законодавства, з дотриманням у цілому вимог відносно кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені зазначеними в ньому доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно визначених ст. 94 КК України цього Кодексу правил, які грунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх дійсних обставин кримінального провадження, кожний доказ зібраний із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність усіх зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави ухвалення даного вироку з вирішенням питань, зазначених у п. п. 1-6 ч. 1 ст.368 КПК України, але за виключенням належного дотримання п. 7 ч. 1 ст.368 КПК України та кваліфікація діяння обвинуваченої за ч. 1 ст.122 КК України - є вірною.

Тому доводи потерпілої ОСОБА_7 в частині невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставина кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в апеляційній скарзі відсутні об`єктивні дані на їх підтвердження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обгрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

Відносно доводів потерпілої в апеляційній скарзі про безпідставне зменшення судом суми на відшкодування моральної шкоди у предявленому цивільному позові - колегія суддів вважає їх законними та обгрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з правилами, визначеними ст. ст. 127 ч.2, 128 ч.1, ч.5, 129 ч.1 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному проваджені розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Зазначених приписів кримінального процесуального закону суд першої інстанції, вирішуючи цивільний позов у даному кримінальному провадженні, повною мірою не дотримався.

Так, як убачається з матеріалів даного кримінального провадження, до початку судового розгляду (глава 28 КК України) потерпілою пред`явлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди шляхом стягнення вироком 45 000 грн. та 183 грн. матеріальної шкоди.

Моральна шкода, як зазначено у позові, виразилася у моральних стражданнях, а саме: приниженні людської гідності особи похилого віку, фізичного болю та неможливості захиститися від молодшої та сильнішої особи, а також від наклепів, інсинуацій та брехні обвинуваченої.

Отже, вирок суду першої інстанції в частині зменшення суми відшкодування моральної шкоди не може залишатися чинним та підлягає зміні.

На підставі статті 1167 ЦК України колегія суддів вважає цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_6 , яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, на користь потерпілої ОСОБА_7 15 000 грн моральної шкоди, оскільки відшкодована судом першої інстанції потерпілій моральна (немайнова) шкода, на переконання колегії суддів, є непомірно заниженою та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України сума її стягнення підлягає збільшенню, при тому, що таке збільшення не впливає на обсяг висунутого ОСОБА_6 обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, стану здоров`я потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках.

Що стосується посилань потерпілої ОСОБА_7 в апеляційній скарзі в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, шляхом необгрунтованого звільнення ОСОБА_6 на підставі ст.79 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік, колегія суддів апеляційної інстанції зобов`язана керуватися наступним.

У відповідності до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.79 КК України з іспитовим строком один рік суд керувався положеннями ст.ст. 50-52, 65-67 КК України і в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу засудженої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, зробила належні висновки зі своїх протиправних дій.

Врахувавши зазначені обставини, які істотно пом`якшують покарання винної в їх сукупності, суд прийшов до правильного висновку про можливість застосування щодо обвинуваченої покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Доводи потерпілої про те, що обвинувачена визнала себе винною частково і моральну шкоду не відшкодувала, а суд не врахував ці обставини як обтяжуючі покарання, безпідставні, оскільки ці обставини не передбачені в ст. 67 КК України. Згідно ч.3 ст.67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині 1 цієї статті.

В силу викладеного покарання, призначене ОСОБА_6 , не може бути визнане несправедливим внаслідок надмірної м`якості, а тому апеляція потерпілої в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 405, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити повністю, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 частково.

Вирок Збаразького районного суду Тернопільської обл. від 25 березня 2015 р. в частині вирішення цивільного позову про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 - змінити.

Цивільний позов, пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 ,- задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної їй кримінальним правопорушенням 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті вирок Збаразького районного суду Тернопільської обл. від 25 березня 2015 р. відносно обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2