621/1877/14-к
1-кп/621/16/15

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
якому повідомлено про підозру у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 310 КК України,
в с т а н о в и в:
В квітні 2014 року ОСОБА_4 на території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , виявив 23 рослини конопель, за якими став доглядати шляхом поливання, прополки бур`янів.
19 червня 2014 року в період часу з 14:05 до 14:35 години в ході обшуку домоволодіння за вказаною адресою, на присадибній ділянці було виявлено та вилучено зростаючу коноплю в кількості 23 рослини, яку ОСОБА_4 незаконно виростив за вказаних обставин, без мети збуту.
08 січня 2015 року під час судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних вище обставин; сторони погодились на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості; наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 вважала, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:
Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 310 КК України.
Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відсутні передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди.
Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1020 (одну тисячу двадцять) грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: