Справа №128/535/14-к
Провадження №1-кп/127/885/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
за участю потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
захисника - ОСОБА_14 ,
перекладача - ОСОБА_15 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, відомості про яке внесені 09 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415,-

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , заявив клопотання про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов"язаний з позбавленням волі, особисте зобов"язання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, сім"ю, на його утриманні перебуває малолітня дитина, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, до затримання перебував на службі, отримував заробіток, який дозволяв утримувати сім"ю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, національний суд повинен встановити дотримання не лише процесуальних гарантій, передбачених національним законодавством, але й обгрунтованість підозр, що послугували підставою для арешту, легітимність мети арешту і подальшого тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі, такі факти не доведені до суду стороною обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, при цьому просив врахувати обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого злочину, міцність соціальних зв"язків та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є колишній працівником ОВС та може використати свої колишні зв"язки, отримані під час роботи в органах міліції з метою перешкоджання встановленню всіх обставин кримінального правопорушення з метою уникнути відповідальності за його вчинення. На даний час не визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, не дослідженні докази у кримінальному провадженні, а тому є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та перешкоджати судовому розгляду, чим буде порушено завдання кримінального провадження щодо забезпечення швидкого судового розгляду та дотримання розумних строків кримінального провадження. Жоден із більш м"яких запобіжних заходів, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти переліченим вище ризикам, а тому найбільш ефективним заходом забезпечення виконання обвинуваченим , покладених на нього процесуальних обов"язків, може бути тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на неадекватність поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час вчинення злочину та агресивність під час судових засідань. Він боїться за безпеку свого життя та своїх близьких, якщо ОСОБА_4 буде змінено запобіжний захід.
Потерпілий ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що потрібно дослідити докази, а тоді визначати винен ОСОБА_4 у вчиненні злочину, чи ні, потім визначати йому запобіжний захід.
Потерпілий ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_14 підтримали думку прокурора та потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 слід відмовити, оскільки перераховані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обгрунтованими, обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, перешкоджати судовому розгляду, чим буде порушено завдання кримінального провадження щодо забезпечення швидкого судового розгляду та дотримання розумних строків кримінального провадження.
Посилання ОСОБА_4 на відсутність в його діях складу злочину та відсутність його вини, судом до уваги не приймається, оскільки дані докази не досліджувалися судом.
З метою захисту прав та інтересів потерпілих, які гарантуються Конституцією України та КПК України, суд не може проігнорувати думку потерпілих, що в разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , вони будуть боятись за безпеку свого життя та своїх близьких.
Надані захисником ОСОБА_10 характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовують ризиків, перерахованих прокурором та потерпілими, а тому суд дійшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов"язків.
Керуючись ст. ст. 331,350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов"язаний з позбавленням волі, особисте зобов"язання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: