Справа № 686/6600/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«06» травня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, угоду про примирення по кримінальному провадженню, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.126 ч.1 КК України,
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23.01.2015 р., близько 22 год., перебуваючи біля будинку №1, що по вул. Володимирській у м. Хмельницькому, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, правою рукою наніс удар потерпілому ОСОБА_5 в область грудної клітини, а також штовхнув його в груди, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В результаті вказаних ударів, ОСОБА_5 було спричинено побої, які завдали йому фізичного болю, але не спричинили тілесних ушкоджень.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ст. 126 ч.1 КК України як умисне нанесення побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Крім того, 23.01.2015 близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №1, що по вул. Володимирській у м. Хмельницькому, таємно, з корисливих мотивів, викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Asus ZenFone 5» вартістю 2150 гривень 83 копійки, в якому перебувала сім карта мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_1 , яка вартості для потерпілого не представляє, на якій грошових коштів не перебувало, на корпусі якого кріпився чохол накладка вартістю 207 гривень 40 копійок, з флеш-картою пам`яті об`ємом 2 ГБ, вартістю 55 гривень, та у подальшому розпорядився ним як своїм власним. Такими діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2413 гривень 23 копійки.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна.
22 квітня 2015 року міжпотерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, укладена угода про примирення на таких умовах:
· обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаних вище кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся, завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі ;
· потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна кримінальними правопорушеннями відшкодована йому обвинуваченим у повному обсязі;
· сторони узгодили призначити ОСОБА_4 покарання: за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень та за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в умисному нанесенні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, який відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена між потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив два злочини відповідно невеликої та середньої тяжкості, є раніше не судимим, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочинів та добровільне відшкодування потерпілому завданого матеріального збитку.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення затвердити та призначити останньому за ст.ст.126 ч.1, ст. 185 ч. 1, 70 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати по справі пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
Укладену 22 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєннікримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126 ч.1, 185 ч.1 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
· за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень;
· за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки «Asus ZenFone 5», імеі: НОМЕР_2 , комплектуючий чохол-накладка, флеш-карта пам`яті об`ємом 2 ГБ., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати поверненими за належністю.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 294 грн. 62 коп. покласти на засудженого ОСОБА_4 та стягнути з нього на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1