АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/747/15 Справа № 187/285/14-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Преображенка, Царичанського району, Дніпропетровської області, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , засудженого 04 липня 2014 року Петриківським районним судом Дніпро-петровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст.185, ст. 395, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, -
у провадженні за клопотанням засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_6

В с т а н о в и л а:

Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі більш суворим, визначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахується з моменту фактичного затримання. 18 вересня 2014 року вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.
Ухвалою суду засудженому відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році». В обґрунтування прийнятого рішення, суд послався на ст.ст. 6, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році» і прийшов до висновку, що право на скорочення на половину невідбутої частини покарання мають засуджені, вирок відносно яких набрав законної сили на час набрання чинності даним Законом, тобто станом на 19 квітня 2014 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки засудженим подано клопотання про застосування відносно нього амністії за умовами ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», як засудженого вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року, який набрав законної сили 18 вересня 2014 року, тобто після надбання чинності зазначеним Законом, то таке клопотання є безпідставним і тому відмовив в його задоволенні.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» і скоротити наполовину невідбуту частину призначеного покарання. При цьому посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і вказує, що суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення вказаної норми і безпідставно не застосував її до нього. Зазначає, що він є суб`єктом амністії, оскільки злочин, за який його засуджено, він вчинив до набрання законом чинності.

В судовому засіданні засуджений підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити в повному обсязі, а ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав її необґрунтованою, ухвалу суду законною та вмотивованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши думку обвинуваченого та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 закону України "Про амністію у 2014 році" № 1185-VІІ від 08 квітня 2014 рокупостановлено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

З тексту даної статті Закону вбачається, що під його дію підпадають особи, вже засуджені, вирок щодо яких на день набрання чиннсті Закону України «Про амністію у 2014 році» звернений до виконання та такі особи вже відбувають покарання.

При цьому, згідно з п.в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» застосування цього Закону здійснюється щодо : засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією… До подання додаються довідка про заохочення та стягнення, особова справа засудженого… Вказані документі в матеріалах провадження відсутні.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, матеріалів за клопотанням засудженого, ОСОБА_6 засуджений вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2014 року, який набрав законної сили 18 вересня 2014 року (а.с.12), тобто після надбання чинності (19.04.2014 року) зазначеним Законом.
Тоб-то засуджений ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» ще не набув статусу засудженого і не відбував покарання, а тому під дію вказаного Закону він не підпадає.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що він є суб`єктом амністії, оскільки злочин, за який його засуджено, він вчинив до набрання законом чинності, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_6 під дію статті 6 закону України «Про амністію у 2014 році» не підпадає, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та погоджується з висновками суду першої інстанції, а його рішення вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим. Підстав для його зміни або скасування не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 , у провадженні за клопотанням засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду: