Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/807/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Броди обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000093 від 02.12.2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепа, Виноградівського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, угорця, неодруженого, з середньою освітою, засуджденого 09.12.2008 року Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 307 КК України, покарання відбуте, посада номер обслуги зенітного артилерійського взводу батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,-

за ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19 червня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період до військової частини пп НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 по АДРЕСА_3 .
Наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 від 20 червня 2014 року № 162 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 зараховано у списки військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги зенітного артилерійського взводу батальйону охорони військової частини пп НОМЕР_1 .
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.
Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, відповідно до наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 № 272 від 7 жовтня 2014 року солдату ОСОБА_4 було надано щорічну відпустку з виїздом в АДРЕСА_1 на 8 діб (пропорційно часу з дня прийняття на військову службу - за повні вислужені місяці в календарному році) з 7 по 14 жовтня 2014 року.
15 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_4 повинен був прибути із відпустки до розташування військової частини пп НОМЕР_1 та приступити до виконання службових обов`язків.
Однак, 15 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою повністю ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно не з`явився на службу, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Разом з тим, згідно отриманих відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих. №0.254-13989/0/15-14 від 3 грудня 2014 року) солдат ОСОБА_4 , з метою ухилитися від виконання покладених на нього службових обов`язків та військової служби в цілому 24 жовтня 2014 року перетнув державний кордон України у населеному пункті АДРЕСА_1 за напрямком «виїзд - Республіка Угорщина».
19 квітня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 лютого 2015 року, старшим інспектором прикордонної служби було затримано військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 у пункті перетину Державного кордону «Дякове».
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, на якого покладалися обов`язки щодо святого і непорушного додержання Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінного і чесного виконання військового обов`язку дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 15 жовтня 2014 року не з`явився із наданої йому відпустки у розташування військової пп НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 та з метою повністю ухилитися від військової служби 24 жовтня 2014 року перетнув державний кордон України у населеному пункті АДРЕСА_1 за напрямком «виїзд - Республіка Угорщина», відповідно покладені на нього службові обов`язки за посадою у період з 15 жовтня 2014 року по 19 квітня 2015 року не виконував.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України визнав повністю суду пояснив, що дійсно 15 жовтня 2014 року не з`явився із наданої йому відпустки у розташування військової пп НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 та 24 жовтня 2014 року перетнув державний кордон України у населеному пункті Вилок, Виноградівського району, Закарпатської області за напрямком «виїзд - Республіка Угорщина», відповідно покладені на нього службові обов`язки за посадою у період з 15 жовтня 2014 року по 19 квітня 2015 року не виконував.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому враховано, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. Цим особам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, на думку суду, наведене вище дає підстави зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України, так як останній вчинив дезертирство, тобто не з`явлення на службу із відпустки з метою ухилитися від військової служби.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, згідно службової характеристики займаній посаді не відповідає.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 , щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, активно сприяв розкриттю злочину, вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Цивільних позовів у справі не заявлено.
Процесуальних витрат у справі немає.
Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження -на їх вимогу.

11.06.2015

Суддя ОСОБА_1