Справа № 206/1618/15-к
Провадження № 1-кп/206/113/15
У Х В А Л А

"08" квітня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська ускладі:

головуючого судді: ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання про можливість призначення судового розгляду по матеріалам кримінального провадження №0001806 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2014 року згідно обвинувального акту який надійшов із Самарської прокуратури м.Дніпропетровська по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, якому згідно ухвали слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2015року, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.05.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001806 від 13.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі данного обвинувального акту.

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, однак при цьому пояснив, що досудове розслідування, по даному провадженню, було проведено без захисника. На стадії досудового розслідування, йому було роз"яснено право на захист, однак за відсутності захисника.

Представник потерпілого, у судове засідання не з"явився, про дату та час проведення підготовчого судового засідання, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, про що мається звіт про отримання смс повідомлення.

Клопотань від сторін кримінального провадження не надходило, та судом не вирішувалось.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, колегія суддів, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, поміж інших, відноситься забезпечення права на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Часиною 1 ст.52 КПК України встановлено, що участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою.

ОСОБА_6 звинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 19КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КПК України, віднесено до особливо тяжких злочинів.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положенням ч.2 ст.54 КПК України, Конвенції та практики Європейського суду, що відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477- IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються при розгляді справ як джерело права.

Пунктом «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд. Право на захист закріплено у ст. 59 і п. 6 ст. 129 Конституції України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 КПК України відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Таке правило є гарантією забезпечення добровільності відмови від захисника і усвідомлення підозрюваним, обвинуваченим правових наслідків свого рішення.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про захисника, або відмову обвинуваченого від захисника органом досудового розслідування не зазначено.

Таким чином, органом досудового розслідування було порушено право на захист обвинуваченого. Відсутність відомостей про адвоката, його адресу та номер телефону в доданому до обвинувального акту реєстру, позбавило можливості суд викликати його у судове засідання, та унеможливило суд звернутись до Дніпропетровського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із вимогою про призначення адвоката для здійснення захисту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт.

Згідно ч.5 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд вважає що стороною обвинувачення поверхово викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень та формолювання обвинувачення.

Як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, засуджений вироком від 24.04.2008 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.104, 76 КК України, яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Однак, органом досудового слідства в обвинувальному акті не обгрунтована така кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, як повторність, а саме ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, вчинив повторно умисно із корисливих мотивів.

Також, ч.4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акту долучається в тому числі й реєстр матеріалів досудового розслідування, та реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, згідно п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 109 КПК України має містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування та вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строки його застосування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог ст. 109 КПК України реєстр не містить повне найменування процесуальних дій, тобто не зазначено конкретних відомостей та ідентифікуючих ознак процесуальних дій у п.п. 2,8,9-12. А також, серед процесуальних рішень зазначені дії, які не відносяться згідно ст. 110 КПК України до процесуальних рішень.

Також в реєстрі досудового розслідування не зазначена така процесуальна дія проведена в ході досудового розслідування, як внесення відомостей в єдиний державний реєстр досудового розслідування.

Окрім того, п.6 ч.2 ст.242 КПК України передбачено що слідчий або прокурор зобов"язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків.

В порушення вищевказаної норми, органом досудового розслідування, судова-товарознавча експертиза не призначалась та як вбачається із обвинувального акту витрат на залучення експертів немає, але кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода та визначено її розмір, що позбавляє суд можливості перевірити обставину що має суттєве значення.

У зв`язку із вищевикладеним, та встановленими в ході підготовчого судового засідання, невідповідностями обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України суд вважає за необхідне обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, повернути прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314-315, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001806 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - прокурору Самарського району м.Дніпропетровська для усунення вказаних недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3