Провадження № 1-кс/592/3191/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , що полягає у неврученні ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0004864, скасування постанови від 09.10.2014 року, якою фактично відмовлено у визнанні його потерпілим

Встановив:

ОСОБА_3 в своїй скарзі від 13.10.2014 року просить скасувати постанову слідчого в кримінальному провадженні №0004864 від 09.10.2014 року, якою фактично відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим, визнати протиправною бездіяльність слідчого, яка полягає у неврученні йому пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Доводи скарги обґрунтовує тим, що він звернувся до правоохоронних органів з заявою про допущені Сумським регіональним відділення Фонду держмайна України та Сумською міською радою порушень при укладанні акту приймання передачі до комунальної власності територіальної громади гуртожитку по АДРЕСА_1 , за його заявою 06.09.2014 року відкрито кримінальне провадження за ст. 366 ч.1 КК України але слідчий відмовляється визнавати його потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи скарги підтримав з вищенаведених підстав.

Додатково пояснив, що в 2007 році він придбав у ВАТ «Сумське автотранспортне підприємство №15927» 5-ти поверховий гуртожиток з мешканцями за 550 000 грн. В подальшому нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу гуртожитку в судовому порядку визнаний недійсним, скасована державна реєстрація його права власності на гуртожиток, «Сумське автотранспортне підприємство 15927» ліквідоване.

В вересні 2014 року він звернувся до органів внутрішніх справ з письмовою заявою стосовно того, що Регіональним відділенням Фонду державного майна та Сумською міською радою вчинені протиправні дії щодо укладання акту приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади приміщення гуртожитку по АДРЕСА_2 . Не вважає, що вказаний державний орган та орган місцевого самоврядування зазначені вище, винні в заподіяння йому матеріальної шкоди. Але стан речей, коли слідчий не визнає його потерпілим, на його думку, не дозволяє йому вирішити питання про повернення йому 550 000 грн. сплачених за гуртожиток. Він вважає, що найкраще питання про повернення сплачених йому коштів може бути вирішено в межах кримінального провадження, хоч а йому відомо про інші способи захисту його можливо порушених прав.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, що відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Суд констатує, що в письмових поясненнях переданих суду під час судового засідання ОСОБА_3 власноручно зазначає, що на момент визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.05.2007 року ВАТ «Сумське АТП-15927» вже було ліквідовано, а тому ОСОБА_3 нікому було повертати майно, а відповідно, нікому було компенсувати сплачені ним кошти в сумі 550 000 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 не надав суду відомостей стосовно існування підстав за яких у органів Фонду держмайна чи органів місцевого самоврядування могли б хоча б потенційно виникнути обов`язки відшкодування йому можливо сплачених ним в 2007 році 550 000 грн. ВАТ «Сумське АТП №15927» за приміщення гуртожитку.

Таким чином, достовірно встановлено, що посадові особи Фонду державного майна та Сумської міської ради, які як юридичні особи не були сторонами договору купівлі-продажу гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 від 18.05.2007 року не могли спричинити збитки ОСОБА_5 в зв`язку з купівлею ним у ВАТ «Сумське АТП 15927» гуртожитку, а відповідно ОСОБА_3 не зазнав від їх дій матеріальних збитків.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Оскільки ОСОБА_3 подана заява та відкрито кримінальне провадження про можливі кримінальні правопорушення вчинені працівниками Фонду держмайна та Сумської міської ради в період, коли приміщення гуртожитку за судовим рішенням вже не перебувало у власності ОСОБА_3 , державна реєстрації його права власності була скасована за судовим рішенням, посадові особи вказаних органів, навіть можливо вчиняючи кримінальні правопорушення не могли завдати матеріальних збитків ОСОБА_3 суд вважає, що слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 обґрунтовано прийшла до висновку, що ОСОБА_3 не є потерпілим і відсутні підстави для вручення йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілої особи в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 220, 221, 307 КПК України

Ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , що полягає у неврученні ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0004864, скасування постанови від 09.10.2014 року якої фактично відмовлено у визнанні його потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1