Справа № 405/7017/14-к
Провадження №1-кп/405/220/14
У Х В А Л А
м. Кіровоград 28 травня 2015 року
Ленінський районний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда 2-ї групи зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
враховуючи, що строк дії запобіжних заходів, у виді тримання під вартою, застосованих відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спливає 12 год. 00 хв. 02.06.2015 судом, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених на два місяці з посиланням на те, що ризики того, що обвинувачені при обранні більш м`яких запобіжних заходів матимуть можливість ухилитися від суду та вчинять інший злочин не відпали. Крім того, свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказувалося на тиск на з метою визнанням вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину. Представником потерпілої особи підтримана позиція прокурора.
Захисники обвинувачених та обвинувачені заперечували щодо продовження строку дії запобіжних заходів з посиланням на відсутність для цього підстав, оскільки прокурором не надані докази, що підтверджують обґрунтованість та існування вказаних ризиків станом на момент розгляду питання. Зазначено, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до затримання не ухилялися від слідства. Захисниками обвинуваченого ОСОБА_9 вказано на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 КК України, як підстави для тримання під вартою. Зазначено про невинуватість останнього у його вчиненні. Захисники просили змінити застосовані обвинуваченим запобіжні заходи у виді тримання під вартою на домашній арешт. Захистом зазначено про сплив передбаченого законом 12 місячного строку тримання обвинувачених під вартою.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, судом відзначається наступне:
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчините інше кримінальне правопорушення.
З`ясовано, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким. Станом на дату розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, судове слідство у проваджені не закінчене.
Відповідно до ухвал слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.06.2014 та 05.05.2014 підставами для застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визначено наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, та вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки останніми раніше вчинялися тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи.
З`ясовано, що ОСОБА_10 судимий останній раз 04.02.1998 Кіровоградським обласним судом за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах двох або більше осіб - п. «Г» ст. 93, та за ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 222, ст. ст.. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 15 років. ОСОБА_9 судимий останній раз 04.02.1998 Кіровоградським обласним судом за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах за попереднім зговором двох або більше осіб - п. «Г», «І» ст. 93, та за ст. 17, п. «Г», «І», ст. 93, ч. 1 ст. 101, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 106, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 12 років. Обвинуваченим інкримінується вчинення злочину, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України в період непогашеної судимості за вчинення вищеописаних злочинів. За таких обставин суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченими іншого злочину не зменшився та зберігає своє значення.
Також, суд вважає що не зменшився ризик переховування обвинувачених від суду, враховуючи особи обвинувачених, наявність судимостей та переховування обвинуваченого ОСОБА_10 від слідства під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Наведене дає суду достатні підстави вважати, що запобігти викладеним ризиками можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою.
Обставини, наведені обвинуваченими та захисниками в обґрунтування необхідності зміни застосованих обвинуваченим запобіжних заходів на непов`язані з триманням під вартою не вказують на те, що встановлені при застосуванні запобіжних заходів ризики зменшилися або відпали, відповідно, не дають суду підстави дійти переконання про запобігання наведеним ризикам при застосуванні запобіжних заходів на непов`язані з триманням під вартою. Твердження захисту про сплив 12 місячного строку, на який можна застосовувати відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою не береться до уваги з огляду на передбачення ст. 197 КПК України такого обмеження лише щодо стадії досудового розслідування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 на шістдесят днів, до 27.07.2015.
Продовженим строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 на шістдесят днів, до 27.07.2015.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_13