Справа №531/268/15-к
Провадження №1-кп/531/45/15
В И Р О К

Іменем України

30 квітня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02 серпня 2014 року, близько 19 години, перебуваючи на АДРЕСА_1 , неподалік свого господарства, через те, що його сусіди навпроти подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , запалили біля свого подвір`я багаття з сухого листя, затіяв сварку з останніми. В ході даної сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не втримавши свої емоції, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 два удари дерев`яною палицею по обох руках та один удар правою ногою в область грудної клітки, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на доведення злочинного умислу до кінця, наніс останньому два удари правою ногою по тулубу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: гематоми, рани м`яких тканин верхньої лівої кінцівки, а атож синців, садно шкіри правої кінцівки та забою скроневої ділянки справа, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс два удари дерев`яною палицею по лівій руці ОСОБА_6 , після чого виплеснув останній в обличчя рідину з відра, яке попередньо приніс з собою, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин та саден шкіри верхньої лівої кінцівки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та ін`єкції склер очей, які утворились від дії хімічного реагенту, які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав, та пояснив, що 02.08.2014 року, близько 20 години, він перебував вдома. Коли він вийшов на подвір`я погодувати курей, то побачив як його сусіди ОСОБА_8 палять багаття. Оскільки було дуже спекотно, то крикнув їм щоб вони перестали палити багаття, на що вони не відреагували. Через деякий час обвинувачений крикнув їм, що заллє багаття водою. Багаття знаходилось на відстані 25-30 метрів від господарства обвинуваченого. Коли він почав наближатись до потерпілих з відром води, то ОСОБА_5 почав підходити до нього з вилами та вигуками погроз. У ОСОБА_6 також були вила і вони вдвох почали з різних боків погрожувати йому вилами. ОСОБА_4 намагався втекти від останніх в протилежний бік від свого господарства, при цьому не міг побігти до свого господарства, оскільки потерпілі перегородили йому дорогу, ширина якої, з його слів, близько 8 метрів. Підібравши палицю, обвинувачений почав відбиватись від потерпілих, бив при цьому по залізній частині вил, а відібравши вила у ОСОБА_5 , вдарив останнього в груди ногою. Після його падіння, удари не наносив. Але і після цього подружжя ОСОБА_8 не припинили своїх дій. Коли обвинувачений намагався взяти відро з водою та залити багаття, то побачив, що вони знову біжать на нього, і в цей час він вирішив плеснути в потерпілу водою. Після цього, ОСОБА_4 забіг у свій двір та викликав міліцію. Можливо, коли відбивався від потерпілих, когось і вдарив. Вважає, що його дії були самообороною.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 02.08.2014 року, ввечері, він зі своєю дружиною вийшов палити сміття. Через город ОСОБА_4 почав кричати щоб вони не палили багаття. Після цього, обвинувачений вийшов зі свого двору з відром води та дерев`яною палицею. Підійшовши до нього, останній почав бити його палицею по руках, від чого у потерпілого випали вила, на які він спирався, а потім вдарив ногою в груди, від чого потерпілий впав на землю, а обвинувачений продовжував його бити ногами. Скільки йому було нанесено всього ударів, потерпілий не пам`ятає. Потім, ОСОБА_4 почав бити його дружину цією ж палицею по руках, а остання намагалась захиститись вилами, які стояли вертикально. Після цього, обвинувачений плеснув в його дружину з відра якоюсь рідиною, але це була не вода. Все це бачила невістка потерпілих ОСОБА_9 , яка допомагала ОСОБА_5 піднятись, і яка потім викликала міліцію. На самого обвинуваченого ніхто не нападав, вилами йому не погрожував та не бігав за ним з вилами по вулиці.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_5 та додала, що ОСОБА_4 ніхто вилами не погрожував та не намагався його ганяти з вилами по вулиці. Вони з чоловіком стояли біля багаття обпершись на вила. Коли обвинувачений бив її палицею, яка була завдовжки близько 1 метра, то потерпіла намагалась ховатись за вила, які держала вертикально, щоб він не попав їй в голову. ОСОБА_4 бив потерпілу палицею до тих пір, поки палиця не зламалась. В відрі, з якого обвинувачений плеснув їй в очі, була не вода, а якась рідина, оскільки у потерпілої одразу дуже запекли очі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає неподалік від обвинуваченого і потерпілих. В серпні 2014 року, точної дати не пам`ятає, їй подзвонила її дочка та повідомила, що зустріла ОСОБА_6 , яка була дуже побита. Після цього свідок ходила до потерпілих провідати їх і вони розповідали їй як їх було побито. Свідок бачила у потерпілої синці на руці. Особисто свідок бійки не бачила.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з обвинуваченим однією сім`єю. 02.08.2014 року вона перебувала у дворі і через сітчастий паркан бачила, як ОСОБА_6 підпалила багаття і чекала ОСОБА_4 з вилами щоб вбити його. Останній двічі попереджав її щоб вона загасила багаття, а потім взяв відро з водою та пішов гасити багаття. Там сусіди накинулись на нього і почили штрикати його вилами. Обвинувачений намагався від них втекти в іншу сторону від свого господарства, але потерпілі бігали за ним з вилами швидше останнього. Коли ОСОБА_4 забрав у потерпілого вила, то почав пробиратись до свого господарства, схвативши при цьому відро і плеснувши з нього тричі в ОСОБА_6 . Все це відбувалось на протязі близько 5 хвилин. Жодних дій для того, щоб допогти обвинуваченому, свідок не приймала, а лише стояла та дивилась. Після того, як ОСОБА_4 прибіг додому, свідок викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що невістка потерпілих є сестрою його дружини. Ввечері 02.08.2014 року, коли він порався по господарству, дізнався від своєї дружини, що було побито подружжя ОСОБА_8 . Прийшовши до останніх він побачив, що їх було дуже побито - у обох були синці на руках, У ОСОБА_5 була кров на грудях і на обличчі. Вони розповіли, що побив їх сусід ОСОБА_4 . З останнім свідок не бачився і не спілкувався. ОСОБА_5 через свій вік та хворобу цукровий діабет не може швидко пересуватись, бігати та робити різких рухів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала покази аналогічні показам ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є невісткою потерпілих. 02.08.2014 року, близько 20 години, вона пішла з потерпілою палити сухі квіти та гілки. З-за паркану почули нецензурну лайку від ОСОБА_4 з вимогою загасити багаття. Крім нього, за парканом нікого не було. Потім, обвинувачений вийшов зі свого господарства з відром, в якому була якась рідина, бо була зверху піна, та з палицею. Коли він підійшов до потерпілих, то одразу почав бити палицею по руках ОСОБА_5 , а забравши вила, вдарив його ногою в груди, від чого він впав, декілька разів вдарив його ногами, а потім почав бити цією ж палицею ОСОБА_6 і бив до тих пір, поки палиця не зламалась. Потім, обвинувачений плеснув останній в очі рідиною, яка знаходилась у відрі, яке він приніс з собою. Все це свідок бачила на власні очі. Вона допомогла піднятись ОСОБА_5 та відвела його додому, а після цього викликала міліцію. На ОСОБА_4 ніхто на намагався напасти, ніхто йому не погрожував та ганявся за ним з вилами. Ніяких переміщень не було, всі події відбувались на ділянці радіусом близько 3-х метрів.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні жодних суттєвих пояснень по суті вчиненого правопорушення не надав.

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, крім показів самого обвинуваченого, потерпілих та свідків, державний обвинувач підтверджує також наданими та дослідженими в судовому засіданні:

· витягом з кримінального провадження №0000561 від 03.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до Карлівського РВ з заявою про спричинення їм ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

· протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2014 року, відповідно до якого останній повідомив про спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

· протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2014 року, відповідно до якого остання повідомила про спричинення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

· постановою від 18.08.2014 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування за №0000561 від 03.08.2014 року та №0000562 від 03.08.2014 року з присвоєнням №0000561;

· постановою від 27.01.2015 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000561 від 03.08.2014 року з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України;

· протоколом огляду місця події від 10.09.2014 року з фототаблицею до нього, яким встановлюється місце вчинення кримінального правопорушення зі слів потерпілої ОСОБА_6 ;

· висновком експерта №1097 від 13.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забою скроневої ділянки справа, гематом, рани м`яких тканин, синців та саден шкіри обох верхніх кінцівок, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути і дерев`яна бита чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості умовно можна розділити на: а) гематоми, рани м`яких тканин верхньої лівої кінцівки як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; б) синці, садно шкіри верхньої правої кінцівки та забій скроневої ділянки справа, як своїй сукупності та к і кожне окремо як легкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження не характерні для утворення при падінні, а ушкодження верхніх кінцівок характерні для самозахисту та могли утворитись в строк і за обставин, вказаних в постанові та на які посилався під експертний і не менш як від п`ятикратної дії травмуючих факторів;

· висновком експерта №1096 від 13.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин та саден шкіри верхньої лівої кінцівки, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і дерев`яна бита чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні, а характерні для самозахисту, не менш як від двократної дії травмуючи факторів і кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ін`єкції склер очей, які утворились від дії хімічного реагенту, від однократної дії травмуючого фактору та кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження;

· протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2014 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого останній детально розповів та показав як ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №167 від 15.09.2014 року, відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 10.09.2014 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на верхніх кінцівках, відповідають даним судово-медичної експертизи на його ім`я;

· протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2014 року з фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого остання детально розповіла та показала як ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №168 від 15.09.2014 року, відповідно до якого покази потерпілої ОСОБА_6 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 10.09.2014 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень на верхній лівій кінцівці та у вигляді ін`єкції склер очей, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на її ім`я;

· протоколом проведення слідчого експерименту від 26.01.2015 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого остання детально розповіла та показала як ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №10 від 26.01.2015 року, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_9 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 26.01.2015 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 ;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №11 від 26.01.2015 року, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_9 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 26.01.2015 року в частині локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

· протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2015 року з фототаблицею до нього за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході якого останній детально розповів та показав як він відбивався від нападів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №18 від 06.02.2015 року, відповідно до якого покази обвинуваченого ОСОБА_4 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 05.02.2015 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

· додатковим висновком експерта по відтворенню №17 від 06.02.2015 року, відповідно до якого покази обвинуваченого ОСОБА_4 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 06.02.2015 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 .

Вислухавши сторони кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_11 , оскільки свідок ОСОБА_9 пояснювала, що в момент, коли почався конфлікт, ОСОБА_4 був один, і за парканом більше нікого не було. Крім того, сама свідок ОСОБА_11 пояснювали, що конфлікт продовжувався близько 5 хвилин, і вона не намагалась допомогти ні фізично ні покликавши на допомогу ОСОБА_4 , якого, на її думку, намагались вбити сусіди, а лише спостерігала за цим, і, лише після завершення конфлікту, викликала міліцію.

Також, обвинувачений вважає, що він діяв в межах необхідної оборони, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Аналізуючи норми ст. 36 КК України, суд приходить до наступних висновків.

Право на необхідну оборону виникає лише за певних умов у їх сукупності, а саме: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: прав та інтересів особи, яка захищається; прав та інтересів іншої особи; суспільних інтересів; інтересів держави; 2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачена Кримінальним кодексом; 3) необхідна оборона має бути своєчасною; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

В судовому засіданні не встановлено вище вказану сукупність умов необхідної оборони, оскільки в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що потерпілі навіть не намагались нанести обвинуваченому жодних тілесних ушкоджень, а отже не було реального посягання. Те, що потерпілі, можливо, ображала обвинуваченого словесно не може бути розцінене судом як суспільно небезпечне посягання.

На підставі викладеного, суд не знайшов підстав вважати, що ОСОБА_4 діяв в стані необхідної оборони.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд вважає, що стороною обвинувачення повністю доведено обставини спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Як обставину, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимого; посередню характеристику за місцем проживання; не працюючого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в меж санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя