Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/549/15-к
Провадження №1-кп/503/78/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кодимі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13 березня 2015 року за №0001238, по звинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, співмешкає, має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця, призваного за мобілізацією та призначеного на посаду навідника 1-го відділення охорони 3-го взводу охорони 2 роти охорони військової частини № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони), раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 409 КК України,-

- за участі сторін кримінального провадження: - прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи призваним 14 травня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності з вимогами ч.8 ст.4 , ч.1 ст.5, ст.ст.10, 11 та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 1 жовтня 1993 року №3542-ХІІ, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII та Указу виконуючого обов`язки Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року на військову службу у зв`язку з мобілізацією, після чого зарахованим наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 17 травня 2014 року до списку особового складу вказаної військової частини та призначеним на посаду навідника 1-го відділення охорони 3-го взводу охорони 2 роти охорони цієї військової частини, являючись військовослужбовцем, зобов`язаним відповідно до вимог ст.ст.11,16,37,49,127 та 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України суворо додержуватись вимог Конституції України, законів України, Військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень неухильно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, 22 вересня 2014 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому в АДРЕСА_2 , не бажаючи в подальшому виконувати свої обов`язки мобілізованого військовослужбовця та продовжувати військову службу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, являючись придатним до проходження військової служби, з метою ухилення від військової служби відмовився від несення обов`язків військової служби у військовій частині № НОМЕР_1 , тобто від виконання покладених на нього обов`язків мобілізованого військовослужбовця, про що відкрито шляхом подання письмової заяви (рапорту) заявив керівництву райвійськкомату, після чого фактично припинив виконання покладених на нього обов`язків військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 .

07 листопада 2014 року об 11 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований в АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив своє небажання продовжувати військову службу за мобілізацією, відкрито вказавши про це представникам обласного військового комісаріату.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та по суті пред`явленого звинувачення пояснив, що дійсно у травні місяці 2014 року він був мобілізований на військову службу, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_1 . Після того, як вказана військова частина повинна була змінити місце своєї дислокації та відбути до зони проведення антитерористичної операції, він відмовився від передислокації разом з особовим складом військової частини та від подальшого проходження військової служби, оскільки через сімейні обставини, зокрема через важку хворобу дружини та необхідність догляду за нею, не мав змоги відбути до зони проведення АТО. Після цього, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де письмово повідомив військового комісара про небажання продовжувати військову службу. У листопаді місяці 2014 року в обласному військкоматі письмово підтвердив своє небажання продовжувати військову службу. З того часу і дотепер перебуває за місцем свого проживання в с.Пиріжна Кодимського району.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження (прокурора та обвинуваченого), визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обсяг доказів, які підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Відтак, діючи відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого в ході досудового розслідування звинувачення, суд визнає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.409 КК України, зокрема - відмови від несення обов`язків військової служби.

При цьому, відмовою від несення обов`язків військової служби суд визнає дії обвинуваченого ОСОБА_3 , який, будучи мобілізованим на військову службу, явно, не вдаючись до обману, у формі відкритої письмової заяви повідомив керівництво Кодимського РВК, а потім і Одеського обласного військкомату про своє небажання продовжувати військову службу за мобілізацією та подальше фактичне припинення ним цієї служби.

Відповідно до ст.65 КК України і роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які є в постанові №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, повинне бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який посягає на встановлений в Україні порядок проходження та несення військової служби; тяжкість вчиненого злочину, визначену відповідно до ст.12 КК України (середня тяжкість); обставини та характер вчиненого злочину, зокрема мотиви, якими керувався обвинувачений при відмову від військової служби, обстановка вчинення інкримінованого злочину; негативна характеристика за місцем проходження військової служби; вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття у вчиненому, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , 1999 року народження, повнолітнього сина ОСОБА_6 , 1995 року народження, який навчається, та хворої дружини ОСОБА_7 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого злочину шляхом надання послідовних визнавальних свідчень.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також відомості про його особу, суд вважає необхідним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням в порядку ст.75 КК України від його відбування з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України, позаяк за встановлених обставин вважає таке покарання необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 409 КК України, та призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він на протязі вказаного строку не вчинить нового злочину та виконає покладені судом обов`язки, передбачені пп.2, 3 та 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання;
· періодично у визначені дні являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1