Справа №1-82/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 року
Корсунь-Шевченківський районний
суд Черкаської області в складі
головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Порпленко Л.Є.

прокурора - ст. помічника прокурора
району, юриста першого класу Початенко
Н.В.

потерпілого - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальну справу по
обвинуваченню:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Журавка Городищенського району
Черкаської області, жителя АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, громадянина
України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців
не має, непрацюючого, військовозобов'язаного, не судимого, обраний запобіжний
захід - підписка про невиїзд

у вчиненні
злочину ,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки і жительки АДРЕСА_3, громадянки України,
українки, з неповною середньою освітою, неодруженої, утриманців не має, не
працюючої, невійськовозобов'язаної, не судимої, обраний запобіжний захід -
підписка про невиїзд

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ст.304 КК України, суд

Встановив:

Підсудні ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. 21 березня 2008 року,
приблизно, о 15 год. 00 хв., разом з
неповнолітнім внуком підсудної ОСОБА_3.
- ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3(до якого постановою Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 12 червня 2008 року
застосовані примусові заходи виховного характеру за вчинення ним
суспільно небезпечного діяння, передбаченого
ч.2 ст.186 КК України і він переданий на
один рік під нагляд опікуна ОСОБА_4.), якому вона являлась на той час і
опікуном, перебували на автодорозі
сполученням м. Корсунь-Шевченківський - с. Кірове даного району за 200 м
до початку села і знаходились в стані алкогольного сп'яніння. Побачивши потерпілого ОСОБА_1., звинуватили його в крадіжці
велосипедів, а потім, за попередньою змовою між собою, з метою відкритого
викрадення чужого майна, підійшли до нього. Виявивши в його сумці насос,
призначений для накачування коліс, підсудний
ОСОБА_2. забрав його і поклав до своєї сумки. Підсудна ОСОБА_3. сказала
своєму внукові взяти велосипеда потерпілого ОСОБА_1. та відвести його до
їхнього місця проживання, розташованого в с. Кірове Корсунь-Шевченківського району.
На це неповнолітній ОСОБА_4. підійшовши до велосипеда, за допомогою ножа
прорізав камери і скати коліс велосипеда,
вдарив ногою по його цепку, який розірвавшись впав на землю. Він взяв
цепок в руки і почав ним розмахувати
перед потерпілим, нанісши йому таким чином один удар по правій руці. Підсудна ж
ОСОБА_3. силою відібрала у потерпілого ОСОБА_1. велосипеда і передала його
неповнолітньому ОСОБА_4 і сказала
відвести його до них додому, що той і зробив. Після цього, підсудні
також пішли додому.

Допитаний під час
досудового слідства і в суді підсудний ОСОБА_2. вину свою в пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 21 березня 2008 року, вдень, він разом зі
своєю співмешканкою ОСОБА_3. і її неповнолітнім
внуком ОСОБА_4. з велосипедом в руках
йшли до дому пішки з м. Корсуня-Шевченківського, де купували одяг
внукові. По дорозі, біля одного з магазинів, випили пива. Коли йшли, повз них
проїхав чоловік на велосипеді, якого він знав наглядно. Коли вони дійшли до
початку свого села, то помітили потерпілого, який проїхав повз них і стояв біля
дерева з велосипедом. ОСОБА_3. підійшла
до нього та запитала, що він тут робить, чого він тут стоїть та куди їде.
Потерпілий ОСОБА_1. відповів, що не знає. Після чого, вона сказала
потерпілому їхати звідки приїхав. Той відповів що нікуди не
поїде. На це онук ОСОБА_4 якимось предметом проколов шини на колесах велосипеда
і зняв з нього цепка. Потім він знайшов
в сумці, яка була прив'язана до керма велосипеда насос. Даний насос був дуже схожий на той
насос, якого в нього викрали напередодні. Тому, він підійшов до потерпілого і запитав де той взяв цього насоса. На що ОСОБА_1. нічого не
відповів. Після цього, він забрав насоса. ОСОБА_3. в цей час забрала у
потерпілого велосипеда , передала його онуку і сказала, щоб той відвів його до них додому. Після цього всі
пішли додому .

Допитана під час досудового слідства і
в суді підсудна ОСОБА_3. вину свою в
пред'явленому їй обвинуваченні також визнала повністю, щиро розкаялася і показала, що 21 березня 2008 року, вдень,
вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2. та неповнолітнім внуком ОСОБА_4 і з велосипедом в руках йшли з м. Корсуня-Шевченківського до себе
додому в с. Кірове. По дорозі вони
випили пива. Коли йшли, повз них проїхав незнайомий їй чоловік на велосипеді.
Коли ж вони майже підійшли до свого села, то помітили потерпілого, що стояв
біля дерева з велосипедом в руках. Їй
здалося, що він когось висліджує та викрадає таким чином велосипеди. Вона
підійшла до нього і запитала чому він
тут стоїть, на кого чекає і що хоче викрасти їх велосипед коли вони сп'яніють.
Той промовчав. Онук ОСОБА_4 побачив в
сумці потерпілого насоса і повідомив про
це ОСОБА_2.. Коли той підійшов, то впізнав як свого насоса, якого в нього
викрали напередодні і запитав у ОСОБА_1. про насос. Той промовчав, він забрав
насоса. Після цього, вона підійшла до потерпілого і сказала, щоб той їхав
звідки приїхав. ОСОБА_1. відмовився. Тоді вона сказала своєму внукові, що б він
брав велосипеда і вів його до них
додому. Онук підійшов до велосипеда, ножем прорізав шини і вдарив ногою по цепку, який від удару
розірвався. Вона ж силою відібрала в
потерпілого його велосипеда та передала онуку, який в цей час взявши до рук
цепок від велосипеда почав ним розмахувати, але нікого при цьому ним не вдарив.
Після цього він відвів велосипед до їхнього помешкання. Того дня вона та її
співмешканець були в стані алкогольного сп'яніння.

Вину свою підсудні ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. визнають повністю, щиро каються
у вчиненому і просять слухати справу у спрощеному порядку, суть якого як і
порядок оскарження при такому розгляді справи, їм роз'яснені і зрозумілі, а
саме, що при не дослідженні доказів стосовно тих обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не оспорюються,
підсудний і інші учасники розгляду справи позбавляються права оспорювати
ці фактичні обставини та розмір цивільного позову у апеляційному порядку. Вони
правильно розуміють зміст цих обставин,
їх позиція добровільна та істинна. Прокурор і потерпілий також не заперечують проти такого розгляду
справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази, які досліджені в суді в порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України,
суд вважає, що пред'явлене підсудним
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. обвинувачення повністю доказане.

Дії підсудного ОСОБА_2. суд кваліфікує
за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого за
попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудної ОСОБА_3. суд
кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна,
поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого
за попередньою змовою групою осіб і за ст.304 КК України, як втягнення
неповнолітніх у злочинну діяльність.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_2. суд враховує: ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий злочин; що він не судимий; посередньо
характеризується по місцю проживання; думку потерпілого про не
сувору міру покарання.

При призначенні покарання підсудній
ОСОБА_3. суд враховує: ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які
класифікується як злочини середньої тяжкості і тяжкий; що вона не судима; посередньо характеризується по місцю проживання; думку
потерпілого про не сувору міру
покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2. суд
визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_2. суд визнає: вчинення
злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудній ОСОБА_3. суд визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання
підсудній ОСОБА_3. суд визнає: вчинення
злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Суд виключає зазначену досудовим
слідством пом'якшуючу обставину «визнання своєї вини» як не передбачену ст.66 КК України.

З врахуванням всіх цих обставин, суд
вважає, що виправлення і перевиховання
підсудного ОСОБА_2. можливе без відбування покарання, звільнивши його
від відбування з випробуванням, призначивши іспитовий строк, як необхідне й
достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів та поклавши на
нього обов'язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

З врахуванням всіх цих обставин, суд
вважає, що виправлення і перевиховання
підсудної ОСОБА_3. можливе за
сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, без
відбування покарання, звільнивши її від відбування з випробуванням, призначивши
іспитовий строк, як необхідне й достатнє для її
виправлення і попередження нових злочинів та поклавши на неї обов'язки,
передбачені п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Суд стягує солідарно з підсудних ОСОБА_2. і ОСОБА_3. на користь НДЄКЦ при УМВС України в
Черкаській області судові витрати по справі в сумі 75 грн. 12 коп. за
проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази: розібраний велосипед з
наносом до нього, які належать потерпілому ОСОБА_1. і знаходяться на зберіганні в кімнаті речових
доказів Корсунь-Шевченківського РВ УМВС
- повертаються в розпорядження
власника.

Цивільний позов не пред'явлений.

Арешт на майно не накладався.

Підсудні під час досудового слідства
під вартою не утримувались.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК
України, суд

Засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити засудженому ОСОБА_2. за
ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення
волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2. від відбування призначеного йому покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, який рахувати з моменту
проголошення вироку.

На підставі п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК
України покласти на засудженого ОСОБА_2. такі обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання
та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи у визначені цими органами дні.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2.
до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ст.304 КК України.

Призначити засудженій ОСОБА_3. за ч.2
ст.186 КК України покарання у
виді позбавлення волі на строк 4 роки,
за ст.304 КК України з урахуванням ч.2 ст.63 цього Кодексу покарання у
виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.ч.1,2 ст.70 КК України
за сукупністю злочинів засудженій ОСОБА_3. шляхом часткового складання
призначених покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засуджену ОСОБА_3. від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, з
іспитовим строком на 2 роки, який рахувати з моменту проголошення вироку.

На підставі п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК
України покласти на засуджену ОСОБА_3. такі обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання
та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої
системи у визначені цими органами дні.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3.
до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути солідарно з засуджених
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Журавка Городищенського району Черкаської
області, жителя АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, непрацюючого,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки і жительки
АДРЕСА_3, не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь НДЄКЦ при УМВС України в
Черкаській області код 25574009 на рахунок 0037 банк одержувача УДК в
Черкаській області МФО 854018 судові витрати в сумі 75 грн. 12 коп. за проведення товарознавчої
експертизи.

Речові докази: розібраний велосипед з
наносом до нього, які належать потерпілому ОСОБА_1. і знаходяться на зберіганні в кімнаті речових
доказів Корсунь-Шевченківського РВ УМВС
- повернути власнику ОСОБА_1..

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий - підпис

Копія вірна

Суддя

Корсунь-Шевченківського

районного суду
О.А.Савранський