Провадження № 1-кс/200/7061/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську клопотання адвоката підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженого у м. Ізюмі Харківської області, одруженого, громадянина України, пенсіонера, працює електриком на СТО у що розташоване у б. АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, раніше не судимого, зареєстрований у кв. АДРЕСА_2 , фактично мешкає у кв. АДРЕСА_3 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2014 року до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, а саме домашній арешт, звернувся адвокат підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання послався на те, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не навів в ухвалі суду ризиків та обставин, що їх доводять, за час тримання ОСОБА_5 під вартою слідчі дії не проводились, підозрюваний є інвалідом 3 групи, має на утриманні неповнолітню дочку, стан його здоров`я погіршується, судимостей не має, працевлаштований, маж міцні соціальні зв`язки, одружений, дружина є інвалідом 3 групи. В межах кримінального провадження вже проведено обшуки за місцем проживання та роботи підозрюваного, отже можливості знищити докази у підозрюваного не існує, в Україні діє принцип презумпції невинності особи, проте, орган досудового розслідування, пред`явився підозру ОСОБА_5 за ч.1 ст.258-3 КК україни не визначив об`єктивної сторони злочину, вини у скоєні вказаного злочину ОСОБА_5 не визнає, оскільки не посягав на цілісність України та владні інститути.
У судовому засіданні слідчий проти задоволення клопотання підозрюваного заперечував, просив в ньому відмовити, посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також внесення змін до ст.176 КПК України, яка унеможливлює обрання особі, підозрюваній у вчиненні злочину, передбаченого ст.256-3 КК України іншого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою.
Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню за обставин, наведених вище.
Підозрюваний підтримав клопотання, посилаючись на обставини, в ньому викладені.
Захисник просив клопотання задовольнити.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, з`ясувавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.258-3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкніського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2014 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 грудня 2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.10.2014 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 зменшено до 30 листопада 2014 року.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст.176 КПК України, зі змінами, внесеним Законом № 1689-VII від 07.10.2014 року, що набрали законної сили 10.11.2014 року, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Таким чином, з огляду на дію положень ч.5 ст.176 КПК України, яка забороняє заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт особам, підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ст.258-3 КК України, а також з огляду на те, що доводи підозрюваного відносно наявної у нього групи інвалідності та захворювань вже були предметом розгляду в суді, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 184, 194, 201, 203, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1