Справа № 11-а-714 Головуючий у суді 1 інстанції - Солопов
Категорія - ст. 185 ч. 3, ч. 4 ч. 5 Доповідач - Кадегроб А.І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2008 року Колегія суддів
судової палати апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Осєтрова
суддів - Кадегроб А.І., Борща В.С.,
прокурора - Науменко В.В.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляції старшого помічника прокурора Кіровського
району м. Кіровограда Р. Лебедєвої, захисників адвокатів ОСОБА_2. в інтересах
засудженого ОСОБА_6., ОСОБА_7 в
інтересах засудженого ОСОБА_8., ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9. та
апеляції засуджених ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10. на вирок Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 17 січня 2008
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, гр. України, освіта
середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого:
- 22.02.2001 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 140 ч. 3
КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2
- 29.12.2003 року тим-же судом
за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років
позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, з іспитовим строком
- 12.05.2005 року тим-же судом за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років
- 03.08.2006 року Петровським
районним судом Кіровоградської області за ст. 391, 71 КК України до 2 років 2
місяців позбавлення волі,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 4 років позбавлення. Згідно
ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Петровського районного суду Кіровоградської
області від 03.08.2006 року, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, гр.
України, освіта середня, не одруженого, працюючого агентом постачання в ДП «Аргон-Центр», судимого:
01.08.2002 року Олександрівським районним
судом Кіровоградської області за ст.. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення
волі, з іспитовим строком на 2 роки,
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення, за ч. 4 ст. 185 із застосуванням ст. 69 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі, за ч. 5 ст. 185 із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, яке належить
йому на праві приватної власності. Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, яке належить
йому на праві приватної власності. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю
вироків, до вказаного покарання частково
приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком року Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.08.2002 року і остаточно визначено до
відбуття покарання у вигляді 4 років 2
місяців позбавлення волі з конфіскацією
Ѕ частини майна, яке належить йому на праві приватної власності.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Курозвани, Гощанського району,
Ровенської області, українця, гр. України, освіта середня, одруженого, не
працюючого, жителя АДРЕСА_3, судимого: 17.12.2001 року Добровеличківським
районним судом Кіровоградської області
за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 30.12.2004
року після відбуття строку покарання,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 4 років позбавлення, за ч. 4 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч. 5 ст. 185
КК України до 7 років позбавлення волі
з конфіскацією майна, яке належить йому
на праві приватної власності. Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на
праві приватної власності.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя АДРЕСА_4, українця, гр. України,
освіта середня, одруженого, має на
утриманні малолітню дитину, судимого
17.10.2005 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 3
КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 5 ст. 185
КК України до 7 років позбавлення волі
з конфіскацією майна, яке належить йому
на праві приватної власності. Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на
праві приватної власності.

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя АДРЕСА_5, українця, гр.
України, освіта середня, не одруженого,
не працюючого, не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі
ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на
3 роки та на нього покладені відповідні обов»язки.

ОСОБА_12,ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області,
німця, гр. України, освіта 4 класи, не одруженого, не працюючого, жителя
АДРЕСА_6, судимого 29.03.2004 року Кіровським районним судом м.
Кіровограда за ст. 309 ч. 1 КК України
до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком
на 1 рік,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений
від відбуття покарання з іспитовим
строком на 3 роки та покоадені на нього відповідні обов»язки.

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя
АДРЕСА_7, українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, працюючого
водієм в ЗАТ «Агро дар», не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений
від відбуття покарання з іспитовим
строком на 3 роки та покоадені на нього відповідні обов»язки.

При
постановленні вироку вирішено питання щодо цивільних позовів, заявлених по
справі, судових витрат та речових
доказів.

Вказаним
вироком суду ОСОБА_8., ОСОБА_10, ОСОБА_6.,
ОСОБА_9., ОСОБА_11,ОСОБА_12 та
ОСОБА_13. визнано винними та засуджено за те, вони вчинили наступні злочини:

1. 16
липня 2002 року близько 2 години в АДРЕСА_8, ОСОБА_9., за попередньою змовою з
ОСОБА_12 та ОСОБА_8., незаконно проникли
в підсобне приміщення на території
вказаного домоволодіння, звідки таємно викрали гроші в сумі 4000 грн. та
автомобільне колесо вартістю 150 грн., якими розпорядилися на власний розсуд,
чим завдали потерпілому ОСОБА_14. матеріальної шкоди на суму 4150 грн.

2.
Наприкінці вересня 2002 року близько 23 годин в АДРЕСА_14 ОСОБА_9. за
попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_10, таємно проникли в складське
приміщення звідки таємно, повторно викрали
майно, яке налужить потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 5420 грн., чим
завдали останньому матеріальну шкоді на вказану суму.

3. 31 березня 2003 року близько 00 годин 30
хвилин в АДРЕСА_15, ОСОБА_9. за попередньою змовою з ОСОБА_12, ОСОБА_6 та
ОСОБА_10, таємно проникли в приміщення магазину ТОВ ТД «Сонячна долина», звідки
таємно, повторно викрали холодильну вітрину, ваги та продукти харчування на
загальну суму 10045,71 грн., якими розпорядилися на власний розсуд, чим завдали
підприємству майнову шкоду на вказану суму.

4. 15
травня 2003 року близько 00 годин 30 хвилин в АДРЕСА_16, ОСОБА_9. за
попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_10, таємно проникли в адміністративну
будівлю ВАТ «Завод Металіст», звідки таємно, повторно викрали комп»ютерну
техніку на загальну суму 8199, 24 грн., якою розпорядилися на власний розсуд,
чим завдали підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.

5. В
другій половині серпня 2003 року, близько 22 години в АДРЕСА_9, ОСОБА_13 за
попередньою змовою з ОСОБА_11, таємно проникли на другий поверх будинку
вказаного домоволодіння, звідки таємно викрали гроші в розмірі 2800 грн. та
вироби із золота, на загальну суму 3390 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_16.
матеріальної шкоди на вказану суму.

6. В
другій половині серпня 2003 року, близько 23 години в АДРЕСА_9, ОСОБА_9. за
попередньою змовою з ОСОБА_11, таємно
проникли на другий поверх будинку вказаного домоволодіння, звідки таємно
викрали вироби із золота, речі, 180 доларів США та електроприлади на загальну
суму 6279,71 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_16. матеріальної шкоди на
вказану суму.

7. 12
січня 2004 року близько 7 годин 10 хвилин в АДРЕСА_10, ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_11, таємно, проникли в будинок вказаного
домоволодіння, звідки таємно, повторно
викрали електроприлади та вироди із золота на загальну суму 3768 грн.,
якими розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_17
матеріальну шкоду на вказану суму.

8. 15
квітня 2005 року близько 21 годин 30 хвилин АДРЕСА_11, ОСОБА_9. за попередньою
змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_10, таємно
проникли в будинок вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрали
гроші в сумі 3500 грн., годинник за 500
грн., на вироби із золота, на загальну
суму 9845 грн., чим завдали потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_19. матеріальної шкоди
на вказану суму, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

9. 24
липня 2005 року в 00 годин 15 хвилин АДРЕСА_12, ОСОБА_9. за попередньою змовою
з ОСОБА_11, таємно проникли в будинок
вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрали майна на загальну суму
1328,14 грн., яким розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій
ОСОБА_20 майнової шкоди на вказану суму.

10. 08
листопада 2006 року об 12 годині в
АДРЕСА_13, ОСОБА_9. таємно проник на
другий поверх будинку вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно
електроприлади на загальну суму 3898 грн., якими розпорядився на власний
розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_21. матеріальної шкоди на вказану суму.

11. 20
лютого 2003 року о 23 годині в АДРЕСА_13, ОСОБА_9. за попередньою змовою з
ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_22, таємно
проникли в офіс «АДН», розташований за вказаною адресою, звідки таємно,
повторно копм»ютерну техніку, телефони
та гроші в сумі 52500 грн., на загальну суму 62634 грн., якими розпорядилися на
власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на вказану
суму.

Прокурор
в змінах до апеляції просить вирок суду скасувати в зв»язку з істотним порушенням
норм кримінально-процесуального законодавства, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, що суд однобічно
розглянув справу, не в повному обсязі вияснив дійсні обставини справи, не
опитав по епізоду викрадення майна із магазину «Сонячна долина» цивільного
позивача, незважаючи на те, що засуджені не визнавали вчинення злочину по
даному епізоду. Також не допитаний потерпілий ОСОБА_15. та свідки ОСОБА_24.,
ОСОБА_25, свідчення яких має значення по справі. Вважає, якщо потерпілий не
пам»ятає точну суму викрадених у нього них грошей, то це не є підставою для
перекваліфікації дій засуджених .

Адвокат
ОСОБА_2 в своїй апеляції в інтересах
засудженого ОСОБА_6. просить суду
скасувати як незаконний відносно ОСОБА_6. та виправдати останнього за відсутністю
в його діях складу злочину, постановивши виправдувальний вирок відносно нього.
Вказує, що до його підзахисного на досудовому слідстві застосовувались
працівниками міліції недозволені методі слідства, а саме побої та катування,
внаслідок чого ОСОБА_6. змушений був себе оговорити. Вказане можуть підтвердити лікарі обласної лікарні, куди
зверталися працівники міліції, так як
ОСОБА_6. не приймали в слідчий ізолятор без медичної довідки, оскільки у нього
були тілесні ушкодження. ОСОБА_6. потім відмовився від своїх показів, які він
давав під тиском працівників міліції, вину свою не визнав по жодному епізоду,
в матеріалах кримінальної справи,
зібраних досудовим слідством, відсутні докази, які б вказували, що останній
причетний до вчинення будь-яких злочинів. Ряд злочинів, які інкримінуються
ОСОБА_6. та іншим підсудним, навмисно не були належним чином і вчасно
зареєстровані в органах міліції. Вина ОСОБА_6., крім його показань і показань
інших підсудних, нічим об»єктивно по справі більше не підтверджується. Всі
потім відмовилися від своїх показів, але в судовому засіданні не було належним
чином проведено перевірку показанням ОСОБА_6. та інших засуджених. Суд не взяв
до уваги показання свідків та потерпілих по справі. Не було проведено впізнання
куртки, знайденої на місці вчинення злочину, а коли суд витребував цю куртку,
то надійшло повідомлення, що куртку немає можливості представити суду, оскільки
вона втрачена, її місце знаходження не відоме. Всі ці розбіжності не усунуті ні
як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, а тому вважає слідство
проведено однобічно, з допущенням істотних порушень норм
кримінально-процесуального законодавства та
прав на захист.

Адвокат-захисник
ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8.
просить вирок суду скасувати, а провадження по справі відносно її
підзахисного закрити, оскільки вважає вирок суду незаконним. Вказує, що в
основу обвинувального вироку покладено показання засуджених ОСОБА_9.,ОСОБА_12, які вони давали на
досудовому слідстві і від яких потім відмовилися, мотивуючи це тим, що під час
досудового слід ват до них працівниками міліції застосовувалися психологічне та
фізичне насильство, що судом не було прийнято до уваги. ОСОБА_8. в суді також
показав, що до нього застосовувалось фізичне насильство, внаслідок чого він
змушений був себе оговорити. Однак, суд належним чином не перевірив вказані
факти, не зробив відповідний аналіз показанням засуджених, потерпілих та свідків по справі. Крім того, по справі
відсутні будь-які інші докази винності її підзахисного у вчиненні ним
інкримінованих йому злочинів.

Адвокат-захисник
ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9.
просить вирок суду змінити, визнати ОСОБА_9. винним за ч. 3 ст. 185 КК України
по епізодам від 16.07.2002 р., друга половина серпня 2003 року, 24.07.2005
року, 08.11.2006 року та за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду від 31.03.2003
року та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. А за
іншими епізодами - виправдати, в зв»язку із недоведеністю його вини. Вказує, що
під час досудового та судового слідства допущена неповнота, а допустив також і
невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. Вважає, що не дослідженими залишилися питання щодо цивільних
позовів, заявлених по справі потерпілими ОСОБА_14., ОСОБА_23 та ОСОБА_16., оскільки
у ОСОБА_26 викрадено було тільки гроші в сумі 3000 грн., а не 4500 грн. та
колесо, а у ОСОБА_16 - він взагалі нічого не викрав. Крім того, вважає, що по
справі немає доказів вини по тим епізодам, за якими не визнав свою вину його
підзахисний, а обвинувачення ґрунтується на показаннях ОСОБА_6. та ОСОБА_9.,
які вони давали на досудовому слідстві під примусом працівників міліції.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_8. просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу
направити на додаткове розслідування, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,
а також не зазначено, чому суд віддав перевагу одним доказам по справі і не
взяв до уваги інші.

Засуджений
ОСОБА_9. в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, оскільки вважає його
незаконним. Вказує, що були порушені його права на захист, під час досудового
слідства працівниками міліції до нього застосовувався фізичний та психологічний
тиск. В доповненні до апеляції просить вирок суду змінити, визнати його винним
за ч. 3 ст. 185 КК України по епізодам
від 16 липня 2002 року, другої половини серпня 2003 року, 24 липня 2005 року, 8
листопада 2006 року, а також за ч. 4 ст. 185 КК України по епізоду від 31
березня 2003 року та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України,
врахувавши дані про його особу: розкаявся, має матір-інваліда, яка потребує
лікування та догляду, важкий матеріальний стан у сім»ї, сам хворіє. За іншими
епізодами просить його виправдати, оскільки вважає свою вину недоведеною
доказами. Суд обґрунтував доведеність його і інших вини тільки на підставі
першочергових показань, ОСОБА_6., які
той давав під примусом, що судом не було належним чином перевірено і суд не
навів доводи, чому від взяв до уваги одні докази і залишив без уваги інші,
вважає, що це є порушенням його права на захист, а також норм процесуального
права.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_10 просить вирок
суду відносно нього змінити, закрити провадження в справі відносно нього
за кількома епізодами, в зв»язку із недоведеністю його вини, та призначити
йому більш м»яке покарання із
застосуванням ст. 75 КК України. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно
дійшов висновку про вчинення ним у групі осіб крадіжки майна у вересні 2002
року, 20 лютого 2003 року, 15 травня 2003 року та 14 квітня 2005 року, оскільки
він їх не вчиняв і в матеріалах справи відсутні докази щодо його вини по цим
епізодам. При призначенні йому покарання суд, на його думку, не в повній мірі врахував, що він визнав свою
вину, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані злочинами
збитки потерпілим, має постійне місце
проживання та роботи, позитивно характеризується, на утриманні має малолітню
дитину, дружина не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а
також те, що він знаходиться на Д-обліку із захворюванням хребта після
отриманої травми.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, просить
вирок суду скасувати в зв»язку з істотним порушенням норм
кримінально-процесуального законодавства, а справу направити на новий судовий розгляд, доводи захисників-адвокатів
ОСОБА_2. в інтересах засудженого
ОСОБА_6.,ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_8., ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_9.,ОСОБА_1. в інтересах засудженого ОСОБА_10. та апеляції
засуджених ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10., які також підтримали доводи своїх
апеляції та апеляції своїх захисників-адвокатів, вивчивши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи ,
судова колегія доходить до наступних висновків.

При
розгляді кримінальної справи судом першої інстанції було допущено ряд грубих
порушень норм кримінально-процесуального права.

Так,
головуючим у підготовчій частині судового засідання не з»ясовувалось і не
розв»язано питання про мову, якою проводити судочинство.

Із
протоколу судового засідання вбачається, що головуючий неправильно, в порушення
вимог кримінально-процесуального законодавства розв»язував клопотання ОСОБА_27
про направлення запиту на станцію
«Швидкої допомоги», і дане клопотання було вирішено судом двічі (т.3 а.с. 99,
102) і обидва разу без видалення суду в нарадчу кімнату, що є грубим порушенням
норм КПК України.

При
оголошенні резолютивної частини обвинувального висновку, судом не з»ясовано
думку учасників процесу щодо їх згоди на це.

В
матеріалах справи а.с. 54 т. 3 є постанова суду від 06.04.2006 року, в якій
вказано, що підсудний ОСОБА_6 заявив суду клопотання про проведення йому
медичного огляду, оскільки він за станом здоров»я не може приймати участь в
судовому засіданні, а в резолютивній частині вказаної постанови суду вирішено провести медичний огляд підсудного
ОСОБА_27

В
матеріалах справи (а.с. 55, 56 т. 3) є ще дві постанови суду від 06.04.2006
року, але із протоколу судового засідання не вбачається, що вказані постанови
суду були винесені судом у нарадчій кімнаті і після виходу оголошені учасникам
процесу, а, як вбачається із протоколу судового засідання (а.с. 103 т.3), вказані постанови були оголошені судом учасникам процесу 12.04.2006 року, що
є грубим порушенням норм КПК України. На а.с. 107 т. 3 зазначено, що підсудний
ОСОБА_27 заявив клопотання про надання
судового доручення органу досудового слідства, про проведення упізнання
мобільного телефону свідком. Вказане клопотання, суд також вирішив на місці, не
виходячи до нарадчої кімнати, разом із питанням про примусовий привід свідків в
судове засідання. Однак, в матеріалах справи на а.с. 69, 70 т. 3 є постанови
суду, про вирішення вказаних вище клопотань.

Як
вбачається із апеляції засуджених та із протоколу судового засідання, ОСОБА_27
та ОСОБА_25 неодноразово заявляли, що до них
органами досудового слідства застосовувалися недозволені методи слідства
(побиття, та фізична розправа), але в матеріалах справи немає жодного
документу, який би підтвердив факт перевірки судом вказаних заяв.

Крім
того, із матеріалів вбачається, що
12.04.2006 року судом було оголошено перерву до 16 години 26.04.2006 року.
Однак, не зрозуміло з яких підстав, судове засідання було продовжено 26.04.2006 року об 11 годині
13 хвилин. (а.с. 109 т.3), що також є грубим порушенням норм КПК України та
прав засуджених, оскільки не вбачається із матеріалів справи, що про
перенесення часу розгляду справи були належним чином повідомлені учасники
процесу.

На а.с.
119 т. 3 в судових дебатах, в порушення вимог КПК України, головуючий з»ясовує
думку учасників процесу щодо заявлених клопотань.

Враховуючи
вищенаведене, судове колегія вважає, що при розгляді справи судом першої
інстанції було порушено ст..ст. 296, 294, 297, 315-1, 317, 318 КПК України, що
свідчить про недопустимо низький рівень підготовки до розгляду справи і тягне за собою скасування вироку з підстав
істотного порушення
кримінально-процесуального закону, при цьому колегія суддів не входить в оцінку
доказів по справі.

Виходячи
з наведеного, судова колегія доходить висновку, що апеляції прокурора і
засуджених підлягають задоволенню, вирок
суду першої інстанції необхідно скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той-же
суд в іншому складі суду.

На підстав
викладеного та керуючись ст..ст.. 362-365 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції
старшого помічника прокурора Кіровського району м. Кіровограда Р. Лебедєвої,
захисників адвокатів ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_6., ОСОБА_7 в інтересах засудженого
ОСОБА_8., ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_9. та апеляції засуджених
ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10. на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 17 січня 2008 року - задовольнити
частково. Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 січня 2008 року
відносно ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 - скасувати, а справу направити прокурору Кіровського району м.
Кіровограду для організації та проведення додаткового розслідування. В ході проведення додаткового розслідування усунути всі
недоліки на які вказано вище та провести всі необхідні слідчі дії.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_8., ОСОБА_6.,
ОСОБА_9. залишити без зміни - тримання підвартою, а ОСОБА_11.,ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - підписку про
невиїзд.

ОСОБА_10
міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінити, звільнивши його
з-під варти негайно в залі суду під заставу, яка була обрана в якості міри
запобіжного заходу в розмірі 20000 грн. згідно квитанції № 34 від 14.03.2007
року в ФКБ Західінкомбанка, що знаходиться в Територіальному управління ДСА
Кіровоградської області.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом вірно:

Суддя
апеляційного суду

Кіровоградської
області
А.І. Кадегроб

При
постановленні вироку вирішено питання щодо цивільних позовів, заявлених по
справі, судових витрат та речових доказів.

Вказаним
вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_27.
визнано винними і засуджено за те, що вони за попередньою змовою між
собою, в період з грудня 2004 року по січень 2005 року вчинили розбійні напади на магазини в м.
Світловодську, де із застосуванням погроз вогнепальною та холодною зброєю,
вилучали майнові кошти.

Крім
того, в жовтні 2004 року ОСОБА_6 в м. Кременчуці, Полтавської області
викрав сумку, в якій знаходилася
вогнепальна зброя - пістолет «Корнет-С» з набоями, яку зберігав за місцем свого
проживання без відповідного на те дозволу, і використовував вказану зболю для розбійних нападів.

В кінці
січня 2005 року, після вчинення розбійного нападу в магазині «Фінвал» в м.
Світловодську, ОСОБА_6 передав
вищевказану вогнепальну зброю засудженому ОСОБА_27, який погодився її передати
на зберігання їх знайомому ОСОБА_28

В своїй
апеляції та доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_27. просить вказаний вирок суду скасувати як
незаконний, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. Вказує,
що в судовому засіданні не були допитані всі свідки, яких він просив викликати,
щоб ті підтвердили його алібі, оскільки він не вчиняв ніяких злочинів. Крім
того, вважає, що судове слідство велося упереджено, з порушенням його прав на
захист, не перевірені його доводи про непричетність до вчинення злочинів, не
взято до уваги його заяви про ведення судового засідання на російській мові.
Також зазначає, що він має тяжку хворобу серця і потребує операції. Вважає, що
я в ході досудового та судового слідства було допущено ряд порушень норм
процесуального та матеріального права.

Засуджений
ОСОБА_6 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, оскільки вважає вказаний
вирок суду незаконним. Вважає, що під час досудового слідства та судового
слідства до нього було упереджене ставлення, так як він раніше неодноразово судимий, і внаслідок
цього було допущено багато порушень норм процесуального права, не бралися судом до уваги його доводи про
непричетність до вчинення злочинів.

В
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, оскільки під час розгляду справи судом було порушено норми
процесуального права.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, засуджених,
які також підтримали доводи своїх апеляції, і просять вирок суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд, вивчивши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи ,
судова колегія доходить до наступних висновків.

При
розгляді кримінальної справи судом першої інстанції було допущено ряд грубих
порушень норм кримінально-процесуального права.

Так,
головуючим у підготовчій частині судового засідання не з»ясовувалось і не
розв»язано питання про мову, якою проводити судочинство.

Із
протоколу судового засідання вбачається, що головуючий неправильно, в порушення
вимог кримінально-процесуального законодавства розв»язував клопотання ОСОБА_27
про направлення запиту на станцію
«Швидкої допомоги», і дане клопотання було вирішено судом двічі (т.3 а.с. 99,
102) і обидва разу без видалення суду в нарадчу кімнату, що є грубим порушенням
норм КПК України.

При
оголошенні резолютивної частини обвинувального висновку, судом не з»ясовано
думку учасників процесу щодо їх згоди на це.

В
матеріалах справи а.с. 54 т. 3 є постанова суду від 06.04.2006 року, в якій
вказано, що підсудний ОСОБА_6 заявив суду клопотання про проведення йому
медичного огляду, оскільки він за станом здоров»я не може приймати участь в
судовому засіданні, а в резолютивній частині вказаної постанови суду вирішено провести медичний огляд підсудного
ОСОБА_27

В
матеріалах справи (а.с. 55, 56 т. 3) є ще дві постанови суду від 06.04.2006
року, але із протоколу судового засідання не вбачається, що вказані постанови
суду були винесені судом у нарадчій кімнаті і після виходу оголошені учасникам
процесу, а, як вбачається із протоколу судового засідання (а.с. 103 т.3), вказані постанови були оголошені судом учасникам процесу 12.04.2006 року, що
є грубим порушенням норм КПК України. На а.с. 107 т. 3 зазначено, що підсудний
ОСОБА_27 заявив клопотання про надання
судового доручення органу досудового слідства, про проведення упізнання
мобільного телефону свідком. Вказане клопотання, суд також вирішив на місці, не
виходячи до нарадчої кімнати, разом із питанням про примусовий привід свідків в
судове засідання. Однак, в матеріалах справи на а.с. 69, 70 т. 3 є постанови
суду, про вирішення вказаних вище клопотань.

Як
вбачається із апеляції засуджених та із протоколу судового засідання, ОСОБА_27
та ОСОБА_25 неодноразово заявляли, що до них
органами досудового слідства застосовувалися недозволені методи слідства
(побиття, та фізична розправа), але в матеріалах справи немає жодного
документу, який би підтвердив факт перевірки судом вказаних заяв.

Крім
того, із матеріалів вбачається, що
12.04.2006 року судом було оголошено перерву до 16 години 26.04.2006 року.
Однак, не зрозуміло з яких підстав, судове засідання було продовжено 26.04.2006 року об 11 годині
13 хвилин. (а.с. 109 т.3), що також є грубим порушенням норм КПК України та
прав засуджених, оскільки не вбачається із матеріалів справи, що про
перенесення часу розгляду справи були належним чином повідомлені учасники процесу.

На а.с.
119 т. 3 в судових дебатах, в порушення вимог КПК України, головуючий з»ясовує
думку учасників процесу щодо заявлених клопотань.

Враховуючи
вищенаведене, судове колегія вважає, що при розгляді справи судом першої
інстанції було порушено ст..ст. 296, 294, 297, 315-1, 317, 318 КПК України, що
свідчить про недопустимо низький рівень підготовки до розгляду справи і тягне за собою скасування вироку з підстав
істотного порушення
кримінально-процесуального закону, при цьому колегія суддів не входить в оцінку
доказів по справі.

Виходячи
з наведеного, судова колегія доходить висновку, що апеляції прокурора і
засуджених підлягають задоволенню, вирок
суду першої інстанції необхідно скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той-же
суд в іншому складі суду.

На підстав
викладеного та керуючись ст..ст.. 362-365 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
Світловодського міжрайпрокурора Петренко Л.П. та апеляції засуджених ОСОБА_25 і
ОСОБА_27 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 26 квітня 2006 року відносно ОСОБА_25 та ОСОБА_27 - задовольнити, вказаний вирок суду
- скасувати, а кримінальну справу кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той-же
суд в іншому складі суду.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_25. і ОСОБА_27 тримання під вартою -
залишити без змін.

Судді: