Справа №443/273/15-к
Провадження № 1-кп/443/26/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року. Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Чертіж Жидачівського району Львівської області,
українки, громадянки України, заміжньої, з професійно- технічною освітою,
мешканки АДРЕСА_1 , працюючої
на посаді директора Народного дому с. Антонівка, раніше несудимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обіймаючи посаду директора Народного дому с. Антонівка Жидачівського району Львівської області з 22.08.2002 р., повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських обвязків, будучи службовою особою, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинила службове підроблення та привласнення бюджетних коштів, які виразилося в тому, що вона при заповненні табелів обліку робочого часу НД с. Антонівка за березень 2013 р червень 2013 року внесла в них недостовірні дані про відпрацьований нею час, знаючи, що 30 і 31 березня 2013 р., 01,02,03,04, та 29 квітня 2013 р., 22 травня 2013 р. та 08, 09 червня 2013 р. на роботі не була, які подала у бухгалтерію Любшанської сільської ради для проведення нарахування заробітної плати, в результаті чого за цей період незаконно отримала 796.33 грн, чим завдала шкоду місцевому бюджету на вказану суму.
Умисними діями, які виразилися у службовому підроблені, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені,відповідно за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.
Під час проведення досудового слідства, 12.02.2015 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно цієї угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн та за ч.1 ст. 366 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 510 грн. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки укладання і затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджувала, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачена зазначила, що вищевказана угода про визнання її винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості. Злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання- у виді штрафу, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд -
З А СУ Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та обрати покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн,
- за ч.1 ст. 366 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 510 грн.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн , узгоджену сторонами.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуюча-суддя