В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

29.10.2008 р.
Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Панасюка О.С.

з участю секретаря Отрошко Н.М.,

прокурора Романової Л.М.,

захисників ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_3.,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині

справу про обвинувачення

- ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, тимчасово не
працює, із середньою-технічною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, судимого 26.10.2007р.
Гайсинським районним судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі
з іспитовим строком на 2 роки

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

Встановив:

2.11.2007р.,
приблизно о 12 год. 30 хв. на подвір`ї за місцем свого проживання в АДРЕСА_1,
ОСОБА_1. умисно наніс металевим кілком удар по нозі ОСОБА_5., спричинивши
тілесні ушкодження у виді набряку м`яких тканин правого гомілково-ступеневого
суглобу, закритого перелому зовнішнього щиколотка цього ж суглобу з
пошкодженням дистального синдесмозу, косо поперечного перелому малогомілкової
кістки в нижній третині зі зміщенням по ширині, що згідно з висновком судово-медичної
експертизи № 79 від 22.02.2008р. відносяться до категорії середнього ступеня
тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину визнав
повністю, щиро каявся, але відмовився давати показання по суті справи.

Окрім визнання вини підсудним, його винуватість у скоєнні
злочину підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що вранці 2.11.2007р.
побачив, що корова ОСОБА_1 пасеться на його городі; приблизно о 12 год. 30 хв.
він під`їхав на возі до їх господарства і, оскільки боявся собаки, взявши з
собою вила зайшов в двір, де були
ОСОБА_1. та його молодший брат, яким сказав забрати корову, розвернувся,
став виходити з подвір`я і в цей час відчув удар по нозі; падаючи побачив, як
ОСОБА_1. викинув металевого прута, а його молодший брат допоміг йому
підвестись, провів і посадив на воза.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні розповіла, що
2.11.2007р. її батько ОСОБА_5 поїхав косити траву, а коли повернувся то
пояснив, що його побив ОСОБА_1., при цьому у нього була опухла нога і він
самостійно не міг рухатись, наступного дня в Гайсинському ТМО було встановлено,
що у нього перелом кісток.

Аналогічні свідчення дав свідок ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 2.11.2007р., приблизно о 14
год. 30 хв., в двір сільської амбулаторії заїхав автомобіль, з якого вийшла
дочка ОСОБА_5. і повідомила, що його побив ОСОБА_1; ОСОБА_5сидів в автомобілі і
вона бачила, що у нього була опухла нога.

Свідок ОСОБА_9. розповіла, що восени 2007 року до неї по
допомогу звернувся Батожок, якому вона на ногу наклала шину і порадила негайно
їхати до Гайсинського ТМО, оскільки були ознаки перелому кісток, потерпілий
пояснював, що його металевим колом ударив ОСОБА_1.

Неповнолітній свідок ОСОБА_10 пояснив, що 2.11.2007р.,
приблизно о 12 год., почув як на дворі гавкає собака, вийшовши з братом
ОСОБА_11. на подвір`я, побачили там ОСОБА_5., який вилами бив по собачій буді і
кричав, що уб'є; в цей час вийшов старший брат ОСОБА_1. і намагався забрати
вила у ОСОБА_5, між ними виникла сутичка, під час якої обоє впали.

Теж саме суду пояснював неповнолітній свідок ОСОБА_11.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №
79 від 22.02.2008р., у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у виді набряку
м`яких тканин правого гомілково-ступеневого суглобу, закритого перелому
зовнішнього щиколотка цього ж суглобу з пошкодженням дистального синдесмозу,
косо поперечного перелому малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням
по ширині, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості;
судово-медичних даних, які б вказували на те, що такий перелом міг виникнути
при падінні з положення стоячи, підверненні ноги на рівній асфальтовій поверхні
не існує (а.с.35).

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1
ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи покарання
підсудному, суд враховує, що скоєний ним злочин є злочином середньої тяжкості
відповідно до ст.12 КК України; дані про особу підсудного, який позитивно
характеризується за місцем проживання, фактично здійснює утримання двох
неповнолітніх братів; обставини, що пом'якшують покарання, до яких відповідно
до ст.66 КК України суд відносить щире каяття підсудного, скоєння злочину під
впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями
потерпілого, примирення підсудного з потерпілим, повне відшкодування завданої
злочином шкоди; а також позицію самого потерпілого, який просив суд не призначати покарання
ОСОБА_1, пов'язане з позбавленням волі, тому навіть попри наявність судимості,
суд вважає за можливе виправлення підсудного і запобігання скоєнню нових
злочинів в разі призначення відповідно до ст.69 КК України більш м`якого виду
покарання, ніж покарання, встановлене в санкції ч.1 ст.122 КК України - штрафу.

Речових доказів і судових витрат у справі не має; від
позовних вимог потерпілий відмовився, ця відмова прийнята судом, провадження у
справі в частині цивільного позову закрито.

Керуючись ст. ст. 323-335 КПК України, суд, -

Присудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання із застосуванням
ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн.

Покарання за вироком Гайсинського районного суду від
26.10.2007р. у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки
виконувати самостійно, відповідно до ч.3 ст.72 КК України.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб до апеляційного
суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.

Суддя