Справа № 460/579/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 24 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , за військовим званням солдат, такого, що раніше не судився,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини від 19.05.2014 №111 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону цієї частини.

Відтак, з 19 травня 2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_2 з АДРЕСА_3 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Командир 3 механізованого батальйону підполковник ОСОБА_5 протягом жовтня-листопада 2014 року під час перевірок наявності особового складу на шикуванні неодноразово виявляв факт відсутності військовослужбовця солдата ОСОБА_4 у розташуванні військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., а саме у періоди: з 03.10.2014 по 06.10.2014, з 15.10.2014 по 20.10.2014, з 21.10.2014 по 27.10.2014, з 28.10.2014 по 03.11.2014 та з 04.11.2014 по 17.11.2014.

17 листопада 2014 близько 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 та приступив до несення обов`язків військової служби, про що доповів командуванню військової частини. Цього ж дня наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 155 на підставі розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 13.11.2014 року №186/5/2/1648, солдата ОСОБА_4 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, та переведено до нового місця

-2-

служби - військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, у періоди з 03.10.2014 по 06.10.2014, з 15.10.2014 по 20.10.2014, з 21.10.2014 по 27.10.2014, з 28.10.2014 по 03.11.2014 та з 04.11.2014 по 17.11.2014 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, самовільно покидав територію військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та без поважних причин незаконно перебував за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тривалістю більше трьох діб, вчинених повторно протягом року, тобто протягом всього періоду відсутності у військовій частині, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно неодноразово на короткий час самовільно залишав місце проходження військової служби в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами, оскільки дома залишилася мати, яка потребує допомоги по господарству.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії, бажає надалі проходити військову службу, сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки та приймати участь в АТО. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000416 від 24 грудня 2014 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 діючи умисно у порушення наведених вимог законодавства, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби в період з 03.10.2014 по 06.10.2014, з 15.10.2014 по 20.10.2014, з 21.10.2014 по 27.10.2014, з 28.10.2014 по 03.11.2014 та з 04.11.2014 по 17.11.2014 року, без дозволу командира, самовільно залишав військову частину - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця і підлягає відповідальності за ч. 2 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачену ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час сам з`явився із зізнанням, щиро розкаюється у вчиненому та сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується, в подальшому бажає проходити військову службу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

-3-

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: