АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0011046 від 10 жовтня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011046 від 10 жовтня 2014 року, по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011046 від 10 жовтня 2014 року, направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Своє прохання апелянт мотивує тим, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору суперечить вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК Українита Інформаційному листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року, яким роз`яснено положення даної норми КПК України.
Апелянт вважає, що в затвердженому прокурором обвинувальному акті викладено всі передбачені ст. 291 КПК України вимоги, а в ухвалі суду не зазначено істотні порушення КПК України згідно зі ст. 412 КПК України.
Крім того, на думку апелянта, суд, повернувши обвинувальний акт прокурору, позбавив сторону обвинувачення можливості змінити обвинувачення або уточнити його за результатами судового розгляду відповідно до ст. 338 КПК України.

Також прокурор вказує, що зазначаючи про невірну правову кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки повинен був лише перевірити відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення частково, ухвалу суду слід змінити, виходячи з таких підстав.
Висновок суду, викладений в ухвалі суду, про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України відповідає фактичним обставинам провадження на ґрунтується на вимогах закону.
Так, з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0011046 убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів та його дії кваліфіковані за кількома різними частинами статті 358 КК України.
Разом з тим, формулювання обвинувачення за кожною із частин статті 358 КК України в обвинувальному акті відсутнє, хоча в обвинувальному акті у провадженні щодо ОСОБА_6 є розділ, який називається «Формулювання обвинувачення».
Так, розділ обвинувального акту під назвою «Формулювання обвинувачення» є відтворенням частини обвинувального акту, у якому викладені поепізодно фактичні обставини справи, із переліком кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, і вказівкою на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.
Викладення формулювання обвинувачення у такий спосіб є неприпустимим, оскільки просте перелічення кваліфікуючих ознак та зазначення частин статті кримінального закону унеможливлює зробити висновок про наявність в діях обвинуваченого того чи іншого складу кримінального правопорушення по кожному епізоду та по кожній із статей чи частини статті Кримінального кодексу України.
На це й була звернута увага в ухвалі суду про повернення обвинувального акту прокурору.
Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011046 щодо ОСОБА_6 , як такий, що не містить належним чином сформульованого обвинувачення, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому у суду першої інстанції були підстави для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору.
Одночасно з цим, суд першої інстанції в увалі про повернення обвинувального акта вказав на те, що в обвинувальному акті неповно вказані кваліфікуючі ознаки, зокрема, не вказані кваліфікуючі ознаки пособництва, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого не відповідає формулюванню обвинувачення, яке б узгоджувалось з відповідною кваліфікацією складів кримінальних правопорушень, що містяться у диспозиціях ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України.
У даному випадку суд припустився оцінки обвинувального акту поза межами, встановленими ст. 291 КПК України, тому колегія суддів приймає до уваги доводи апеляції прокурора про те, що суд вийшов за межі повноважень, визначених у ст. 314 КПК України, і вважає, що з мотивувальної частини ухвали суду слід виключити вказівки щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 та відповідність кваліфікації дій обвинуваченого формулюванню обвинувачення.
Поряд з цим, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляції про те, що поверненням обвинувального акту прокурору суд позбавив сторону обвинувачення можливості змінити або уточнити обвинувачення за результатами судового розгляду, у порядку, передбаченому ст. 338 КПК України, оскільки питання про повернення обвинувального акту відповідно до 314 КПК України вирішується на стадії підготовчого судового засідання, а зміна обвинувачення згідно із ст. 338 КПК України можлива на стадії судового розгляду і повернення обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання ніяким чином не обмежує права прокурора на зміну чи уточнення обвинувачення за результатами судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011046 від 10.10.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, змінити: виключити з мотивувальної частини ухвали вказівки щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 та відповідності кваліфікації дій обвинуваченого формулюванню обвинувачення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/984/2015 Категорія КК: ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1