У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пошви Б.М.,

суддів

Кривенди О.В. і Мороза М.А.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні 14
червня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
першого заступника прокурора Харківської області на вирок Чугуївського міського
суду Харківської області від 22 лютого 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1я,

уродженця смт. Кулиничі Харківського району, раніше не судимого,

засуджено :

1
за ч. 2 ст. 126 КК України на 3 роки
позбавлення волі,

2
за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією всього майна,

3
за ч. 3 ст.187 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_1 призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця

смт. Кулиничі Харківського району,

в силу ст.89 КК України раніше не
судимого,

засуджено :

4
за ч. 2 ст.
126 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

5
за ч. 3 ст.187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення
волі з конфіскацією всього майна,

6
за ст. 304
КК України на 2 роки позбавлення волі,

7
за ч. 2 ст.
15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_2 призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Введенка Чугуївского району Харківської області, в силу ст. 89 КК України раніше не
судимого,

засуджено :

8
за ч. 2 ст.
126 КК України на 3 роки позбавлення волі,

9
за ч. 3 ст.187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення
волі з конфіскацією всього майна,

10 за ст. 304 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання ОСОБА_3 призначено 4
роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця смт. Кулиничі
Харківського району, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування
покарання, як основного так і додаткового з випробуванням, з іспитовим строком
на 3 роки з покладенням на нього відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнано винуватими у
вчинені злочинів за таких обставин.

4 грудня 2004 року, приблизно о
18год. ОСОБА_3, ОСОБА_2 і неповнолітній ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою між

собою, з метою заволодіння чужим
майном, проникли АДРЕСА_1, де вчинили розбійний напад на ОСОБА_5 і ОСОБА_6, вимагаючи гроші. При цьому вони побили ОСОБА_5 і ОСОБА_6., спричинивши їм легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я та незаконно заволоділи їх грошима в сумі 15 грн.

Крім тогоОСОБА_3, ОСОБА_2 і неповнолітній ОСОБА_1., з метою
залякування ОСОБА_5 і ОСОБА_6, стали засовувати в статеві органи ОСОБА_6 скляну пляшку, спричинивши їй фізичну
біль.

Також ОСОБА_3 і ОСОБА_2, знаючи про те, що ОСОБА_1. є неповнолітнім, втягнули його в злочинну діяльність.

Крім того, ОСОБА_2 4 грудня 2004
року, приблизно о 17год. 30 хв., з метою таємного викрадення
чужого майна, проник у буд. АДРЕСА_2, звідки намагався таємно викрасти гроші ОСОБА_7, але не довів свій злочинний намір до
кінця, з причин, що не залежали від його волі.

13 березня 2005 року, приблизно о
18год. ОСОБА_1. за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_8, якого засуджено вироком
Харківського районного суду від 31.08.2005р., з метою відкритого заволодіння
чужим майном, вчинили розбійний напад на ОСОБА_9. При цьому його побили, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я та незаконно
заволоділи грошима в сумі 5 грн. і пачкою цигарок вартістю
1 грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування
вироку щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, та направлення справи на
новий судовий розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування
кримінального закону, внаслідок чого засудженим призначено покарання, яке не
відповідає тяжкості злочинів та даним про особи засуджених.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню частково, з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність
винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні злочинів і правильно
кваліфікував дії: ОСОБА_1 за
ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 126 КК України, ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126, ч. 3 ст.187, ст. 304, ч. 2
ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, ОСОБА_3 за ст.
304, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 126 КК України та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК
України, що по суті у касаційному поданні не оспорюється.

Істотних
порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Призначаючи засудженим ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК
України та звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК
України, суд урахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особу
винуватих та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Рішення суду про призначення ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК
України у вироку належним чином мотивовано. З матеріалів справи вбачається, що
засуджені позитивно характеризуються, раніше не судимі, вину визнали,
розкаялись у вчиненому. Крім того звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання
на підставі ст. 75 КК України, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину та дані про його особу, який
працює та має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує
самостійно.

В апеляційному порядку прокурором вирок не оскаржувався.

Посилання прокурора на те, що призначене судом покарання не є достатнім для
виправлення засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а обставини справи і дані про особу
засуджених не надавали суду підстав для застосування ст. 69 КК України та
звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи подання про
безпідставність призначення засудженому ОСОБА_1 додаткового покарання у виді
конфіскації майна.

Як встановлено
судом на момент вчинення злочинів ОСОБА_1. був неповнолітнім.

Згідно зі ст. 98 КК України неповнолітнім, не застосовується додаткове
покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону підлягає зміні в частині
засудження ОСОБА_1 шляхом виключення з вироку вказівки суду про застосування до
засудженого ОСОБА_1 конфіскації майна.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22 лютого 2006
року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з резолютивної частини вироку застосування
до ОСОБА_1 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті вирок
залишити без зміни.

С у д д і :

Пошва Б.М.
Кривенда О.В. Мороз М.А.