У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Кузьменко О.Т., Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Автономної Республіки Крим на вирок Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 27 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, судимості не має,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк
2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. До нього також
застосовано вимоги, передбачені ч. 1, п. п. 2,
3 ст.76 КК України.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він у стані алкогольного сп'яніння 15
вересня 2005 року, рухаючись по вулиці Садова в с. Батальне Ленінського району
Автономної Республіки Крим, керуючи мотоциклом “ІЖ Планета-4”, НОМЕР_1, не
маючи права на керування механічними транспортними засобами, перевищив безпечну
швидкість руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого мотоцикл з'їхав із
проїжджої частини та зіткнувся з парканом, у результаті чого пасажирка ОСОБА_2
отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись на безпідставність: призначення
ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними
засобами з огляду на те, що він не мав права на управління мотоциклом;
звільнення його від додаткового покарання на підставі ст.75 КК України, що не
узгоджується з вимогами ст.77 КК України; порушення судом ст.334 КПК України,
просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав
касаційне подання, не погоджуючись із доводами, викладеними в поданні, що
стосуються незаконності призначення судом ОСОБА_1 додаткового покарання у виді
позбавлення права керувати транспортними засобами, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Твердження прокурора в касаційному поданні про порушення судом вимог ч.1
ст.334 КПК України, є обґрунтованими.

У ч.1 ст.334 КПК України зазначено, що мотивувальна частина обвинувального
вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і
мотивів злочину.

Цих вимог процесуального закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_1. в
повній мірі не дотримано.

Відповідно з диспозицією ст. 286 КК України для вирішення питання про
наявність у діях особи складу зазначеного злочину необхідно встановити, які
правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту порушено особою,
яка управляла транспортним засобом.

Як убачається з вироку, суд, викладаючи обставини, за яких була смертельно
травмована ОСОБА_2, не встановив, які нормативні акти, що передбачають правила
дорожнього руху або експлуатації транспорту,
порушив ОСОБА_1, не зазначив їх зміст та не послався на конкретні їх
норми.

З огляду на такі процесуальні порушення вирок не можна визнати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим він підлягає скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд.

Що ж стосується доводів прокурора у поданні про безпідставність призначення
ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними
засобами з огляду на те, що він не мав права на управління мотоциклом, то вони
є безпідставними.

Так, у матеріалах справи є довідка, відповідно до якої ОСОБА_1 10 квітня
2002 року отримав посвідчення водія категорії «В» та «С» (а.с. 14), а тому суд,
визнавши його винним, мав право призначити йому такий вид покарання як
позбавлення права керувати транспортними засобами, не дивлячись на те, що ОСОБА_1
не мав відповідної категорії прав на управління таким видом транспортного
засобу як мотоцикл.

При новому судовому розгляді справи слід усунути вказані недоліки й у разі
засудження ОСОБА_1. за ч.2 ст.286 КК України та призначення йому додаткового
покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами необхідно
врахувати вимоги ст.77 КК України, відповідно до яких від такого додаткового
покарання засуджена особа звільнятися на підставі ст.75 КК України не може.

Керуючись ст. 395 і 396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання першого заступника прокурора Автономної
Республіки Крим задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного
суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі.

Судді:

РЕДЬКА А.І. КУЗЬМЕНКО О.Т. ЛАВРЕНЮК М.Ю.