Справа № 159/2192/15-к
Провадження № 1-кп/159/129/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 05 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000311 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

- 01 жовтня 2002 року Ковельським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 09.12.2003 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Ківецівського районного суду від 07.10.2005 року замінено невідбутий строк покарання на більш м`яке покарання у виді обмеження волі. На підставі ухвали суду від 16.02.2006 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною 1 рік 16 днів.

- 10.12.2009 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ухвали Личаківського районного суду Львівської області від 06.12.2013 року замінено невідбутий строк покарання на 120 годин громадських робіт. Станом на 12.03.2014 року знятий з обліку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 будучи письмово ознайомлений з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.11.2013 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на один рік з наступними обмеженнями: забороною виходити з будинку (квартири) з 22 години до 06 години наступного ранку, порушив вказані обмеження та без належного дозволу, відповідного повідомлення чи поважних причин з метою ухилення від нагляду неодноразово 05.04.2014 року, 16.06.2014 року, 20.06.2014 року, 21.06.2014 року, 24.06.2014 року, 26.06.2014 року, 01.07.2014 року, 02.07.2014 року, 05.07.2014 року, 07.07.2014 року, 12.07.2014 року, 16.07.2014 року, 19.07.2014 року, 22.07.2014 року, 23.07.2014 року, 21.09.2014 року, 25.09.2014 року, 09.10.2014 року, 11.10.2014 року, 28.10.2014 року, 03.11.2014 року, 17.11.2014 року самовільно залишав місце проживання в АДРЕСА_1 перетинаючи у вказані вище дні держаний кордон України через пункт пропуску Ягодин, що унеможливило його належний контроль дільничним інспектором Ковельського МВ УМВС України у Волинській області.

Окрім цього, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2014 року, через неодноразові порушення встановлених судом обмежень ОСОБА_4 продовжено адміністративний нагляд строком на шість місяців з наступними обмеженнями: забороною виходити з будинку (квартири) з 22 години до 06 години наступного ранку. Порушуючи обмеження встановлені судом ОСОБА_4 без належного дозволу, відповідного повідомлення та поважних причин з метою ухилення від нагляду неодноразово 22.11.2014 року, 28.11.2014 року, 02.12.2014 року, 04.12.2014 року, 11.12.2014 року, 13.12.2014 року, 15.12.2014 року, 05.01.2015 року, 10.01.2015 року, 15.01.2015 року, 02.02.2015 року, 07.02.2015 року, 23.02.2015 року, 01.03.2015 року, 11.03.2015 року самовільно залишав місце проживання в АДРЕСА_1 перетинаючи у вказані вище дні державний кордон України через пункт пропуску Ягодин.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишені місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 395 КК України.

На стадії досудового розслідування між старшим прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами узгоджено міру покарання за ст. 395 КК України - у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, який згідно ст. 12 КК Україниє злочином невеликої тяжкості. Шкода даним злочином завдана лише державним і суспільним інтересам.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст. 65 КК України та положенням Загальної частини Кримінального Кодексу України, санкції інкримінованого злочину. Враховані дані про особу обвинуваченого, який є молодою особою, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, однак, виконує тимчасові роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, після звільнення з місць позбавлення волі виправився та інших порушень, крім порушення адміністративного нагляду не допускав.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства.

Виходячи з викладеного угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись вимогами ст. 177 КПК України суд не вбачає підстав для подальшого застосування щодо обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому на час набрання вироком законної сили його слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000311, укладену між старшим прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1