ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 12 » липня 2007 р. колегія суддів судової палати у
кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Колотило О.О.

судді Марчака В.Я.

народних засідателів ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

при секретарі Марчук Я.В.

за участю прокурора Васильчука O.K.

адвокатів ОСОБА_4., ОСОБА_5.

потерпілого ОСОБА_6.

представника потерпілого ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Апеляційного суду Чернівецької
області справу з обвинувачення

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканця АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

вироком Ленінського районного суду
м. Чернівців від 23.05.2000 року за ст. ст.19, 141 ч.2
КК України 1960 року на два роки позбавлення волі, звільнений 27.04.2001 року умовно-достроково на 8 місяців, 24 дні;

вироком Ленінського районного суду м. Чернівців від 23.05.2002 року за ст.187 ч.4, Справа
№ 1-7/2007 рік

2

69, 71 ЮС
України на
п'ять років позбавлення
волі, звільнений 16.12.2005 року умовно-достроково на
один рік, два місяці, сім днів, -у скоєнні
злочинів передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6,187 ч.4 КК України.

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Оренбург, Росія, мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіціанта бару-ресторану «ШІК», раніше не судимого на підставі ст. 89 КК
України, -

у скоєнні злочину передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

15 серпня
2006 року, приблизно о 23 годині, підсудний ОСОБА_8., будучи раніше судимим за розбій, за
попередньою змовою з підсудним ОСОБА_9., який з метою заволодіння чужим
майном повідомив йому, що потерпіла ОСОБА_10.
вийшла від нього з квартири АДРЕСА_3
простежив за нею і біля її будинку по АДРЕСА_3 вчинив розбійний напад на
неї з метою заволодіння її майном,
поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала
нападу, після чого вийшов за межі попередньої домовленості з ОСОБА_9
заподіяв ОСОБА_10. тяжкі тілесні ушкодження та вчинив умисне вбивство з
корисливих мотивів вказаної потерпілої.

Злочин підсудними вчинено за таких
обставин.

Після звільнення 16 грудня 2005 року з місць позбавлення волі, ОСОБА_8. на квартирі своєї знайомої ОСОБА_11., з якою
підтримував дружні стосунки, познайомився з її співмешканцем ОСОБА_9, який
раніше притягався до кримінальної
відповідальності за корисливі злочини, судимість за які погашена.

Потерпіла теж підтримувала дружні стосунки з ОСОБА_11, вони проводили час в одній компанії з ОСОБА_8, його
співмешканкою ОСОБА_12. та іншими особами. ОСОБА_10.
носила на руках прикраси із золота, завжди мала
при собі значні суми грошей у валюті та гривнях, на початку серпня 2006 року залишила їх на зберігання ОСОБА_11., а через
деякий час забрала в присутності ОСОБА_9

Ввечері 15
серпня 2006 року, ОСОБА_9.
на автомобілі приїхав до ОСОБА_11., де
знаходилась його співмешканка ОСОБА_12. та ОСОБА_10.

Знаючи, що чоловік
потерпілої поїхав у відрядження в
Автономну

3

Республіку Крим та про наявність у неї значних сум
грошей, ОСОБА_8. вирішив заволодіти ними, попередньо домовившись про це з
ОСОБА_9.

Близько 22
години 15.08.2006 року, ОСОБА_8.
разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12., на автомобілі поїхав до неї додому, на АДРЕСА_4, де розпивав спиртні напої, о 22 годині 29
хвилин, 58 секунд по мобільному телефону подзвонив ОСОБА_9. і домовився з ним про зустріч. Сказавши ОСОБА_12., що їде на дачу, ОСОБА_8. через кілька хвилин на автомобілі
батька, марки ГАЗ 2410 державний номерний знак НОМЕР_1, приїхав до будинку АДРЕСА_3, де зустрівся з ОСОБА_9. і запропонував йому заволодіти грошима ОСОБА_10. шляхом
розбійного нападу на неї та повідомити по телефону, коли потерпіла вийде з
їхнього з ОСОБА_11. помешкання. ОСОБА_9. погодився, повернувся в квартиру, а ОСОБА_8. в автомобілі
став чекати на ОСОБА_10..

Коли потерпіла вийшла з квартири, ОСОБА_9. о 22 годині, 53 хвилини, 13 секунд із квартирного телефону НОМЕР_2 повідомив про
це ОСОБА_8.
подзвонивши на його мобільний телефон, а через дві
хвилини, о 22 годині 55 хвилин 04 секунди, повторно
передзвонив ОСОБА_8. щоб переконатись, що він побачив ОСОБА_10.. ОСОБА_8. відповів, що бачить потерпілу.

Добре знаючи маршрут по якому буде рухатись ОСОБА_10., оскільки будинок АДРЕСА_3 з якого вона вийшла знаходиться недалеко
від будинку № 5 7-А по цій же вулиці, де вона мешкала і крім цього в
цьому ж будинку у квартирі №161 жила його співмешканка ОСОБА_12.,
ОСОБА_8. простежив за нею. Коли потерпіла
порівнялась з будинком, ОСОБА_8. вийшов з автомобіля і реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для
життя та здоров'я особи, що зазнала нападу, напав на
ОСОБА_10. наносячи удари кулаками в голову, проте потерпіла намагалася
від них ухилитись.

Щоб подолати її
опір, ОСОБА_8. вийшов
за межі попередньої домовленості з ОСОБА_9. і взявши з багажника автомобіля
молоток, з метою умисного вбивства ОСОБА_10.
з корисливих мотивів, наніс ним їй чотири сильних удари в голову.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8, потерпілій ОСОБА_10. було заподіяно 16 тілесних ушкоджень, зокрема, рани: в ліві потиличній ділянці в
діаметрі 5.0 см; на чолі зліва на відстані 5.0 см. від брови та 2.5 см. від
серединної лінії, розмірами 0.8, см х 2.2 см ; в правій тім'яно-потиличній ділянці на 2.0 см від серединної лінії, неправильно-трикутної форми, довжиною
сторін 2.8 х 2.3 см ; такої ж форми рана в
потиличній ділянці по центру, довжиною сторін по 2.5 см; переломи кісток
основи та склепіння черепа: дірчастий перелом
правої скроневої кістки; дірчастий перелом лівої скроневої кістки; дірчастий
перелом розташований на межі лівих тім'яної та потиличної кісток; дірчастий
перелом на потиличній кістці по центру на основі черепа; крововиливи в м'які тканини волосяної частини
голови з боку внутрішньої поверхні та губчасту речовину кісток в ділянці
переломів; розриви твердої мозкової оболонки в проекції вказаних
переломів; забої головного мозку, які

4

відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, знаходяться в причинному зв'язку з фактом
настання смерті від яких вона померла на місці.

Вчинивши
розбійний напад на ОСОБА_10. при пособництві ОСОБА_8 та її умисне вбивство з корисливих мотивів, ОСОБА_8. перетягнув труп потерпілої в багажник автомобіля та
заволодів належними їй 600 євро на суму 3852 гривні, 400 доларами США на суму 2020 гривень, мобільним телефоном Панасонік Х-70 ІМЕІ НОМЕР_3 вартістю 1000 гривень, двома
золотими браслетами вартістю 2373 гривні 05
копійок, двома золотими ланцюжками з кулонами
вартістю 3030 гривень, шкіряною жіночою сумкою та гаманцем вартістю 700 гривень, шкіряними жіночими босоніжками
вартістю 400 гривень, ключами від квартири, а всього
майном на загальну суму 13377 гривень 05 копійок.

Труп потерпілої ОСОБА_8. загорнув у
покривало та простинь і в багажнику
автомобіля перевіз в лісопосадку села Стрілецький Кут Кіцманського району Чернівецької області, де заховав у
заростях, після чого продовжуючи свої
злочинні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, поїхав додому до ОСОБА_10. на АДРЕСА_4 і ключами, які взяв із собою, відкрив квартиру, проте в
помешканні горіло світло, залишене потерпілою
для безпеки ввімкненим, тому налякавшись можливої присутності у квартирі інших осіб, ОСОБА_8. втік, залишивши ключ у замку дверей та пішов ночувати
до своєї співмешканки ОСОБА_12.,
яка проживає в цьому ж будинку у квартирі №161.

Маючи намір
створити з ОСОБА_12. сім'ю, ОСОБА_8. належні потерпілій 600 євро та 400 доларів США обміняв на 5872 гривні із який 5000 гривень передав ОСОБА_12. на взаємні побутові потреби.

Зустрівшись через кілька днів з ОСОБА_9., ОСОБА_8. повідомив його, що у потерпілої було близько 1000 доларів США, однак він їх
загубив, тому в якості заздалегідь обіцяної
винагороди за пособництво у вчиненні розбійного нападу передав йому
тільки 100 гривень.

Решту 672
гривні, що залишились після обміну валюти ОСОБА_8.
витратив на власні потреби.

Підсудний ОСОБА_8. в судовому засіданні свою вину у
пред'явленому звинуваченні не визнав, заявив, що в
ході допиту на досудовому слідстві в якості підозрюваного та при відтворенні обстановки і обставин події обмовив себе у
скоєнні вбивства ОСОБА_10. під тиском працівників міліції і відмовився від дачі
показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Підсудний ОСОБА_9. в судовому засіданні свою вину у пред'явленому звинуваченні
теж не визнав, заявив, що підтримує свої покази дані на досудовому слідстві в якості свідка та останні в якості обвинуваченого в
яких він заперечував свою вину у вчиненні злочину і відмовився від дачі показів
в суді на підставі ст.63 Конституції України.

З цих показів ОСОБА_8, які суд
досліджував в судовому засіданні (т.2 а. с. 210-215; 276 - 278)
вбачається, що він співмешкав з ОСОБА_11. і проживав
з нею за адресою : АДРЕСА_3.

5

15 серпня 2006 року у квартирі знаходилась подруга ОСОБА_11. потерпіла ОСОБА_10., а також в різний час заходили інші
особи, в тому числі підсудний ОСОБА_8. зі своєю співмешканкою ОСОБА_12.

О 21 годині додому повернулась донька ОСОБА_11. - ОСОБА_13, після чого ОСОБА_8. з ОСОБА_12. пішли. Коли він з ОСОБА_11.
відпочивав в іншій кімнаті з квартири пішла ОСОБА_10.

Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_8. і вони спілкувались з приводу
гри у футбол.

27 жовтня 2006 року ОСОБА_9 доповнив ці свої покази поясненнями, що пізно ввечері 15 серпня 2006 року йому подзвонив на
мобільний телефон ОСОБА_8. і запропонував зустрітись біля
будинку. Вийшовши на вулицю побачив в автомобілі ОСОБА_8., який запросив його поїхати з ним десь випити, однак
він відмовився і пішов додому. Після цього мав іще одну телефонну розмову з ОСОБА_8. в ході якої той цікавився чи буде потерпіла
йти додому. У ОСОБА_8. в автомашині завжди було покривало.

5 квітня 2006
року ОСОБА_9. заявив, що в ході попередніх допитів в якості підозрюваного та обвинуваченого, обмовив себе та ОСОБА_8. у причетності до злочину у зв'язку із застосуванням до
нього працівниками міліції незаконних методів ведення слідства.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_8. і ОСОБА_9. своєї вини їх винність у
скоєнні зазначених у вироку злочинів повністю доведена в судовому засіданні
сукупністю досліджених апеляційним судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6. пояснив суду, що потерпіла була його дружиною з якою він прожив разом близько чотирьох років.
7 серпня 2006 року поїхав у відрядження в Крим,
постійно підтримував з дружиною зв'язок по телефону. О 19 годині 15 серпня 2006 року зв'язок припинився. 20 серпня
2006 року він повернувся додому, а 22 серпня 2006 року
дізнався, що потерпілу знайшли мертвою. У дружини при собі було 700 євро, 400
доларів США, близько 500 - 1000 гривень,
які він залишив їй на побутові витрати. Крім цього, дружина отримала за
місцем роботи в Чернівецькому національному університеті
відпускні в сумі 1500 гривень. Потерпіла любила прикраси із золота і
постійно їх носила. Частина золотих речей, які були у дружини зникли, зокрема, два браслети вартістю 350 та 120 доларів
США, два золотих ланцюжки з кулонами вартістю 700 та 400 доларів СІЛА, а також
мобільний телефон вартістю 1000 гривень, сумка
вартістю 500 гривень, гаманець вартістю 200 гривень та босоніжки вартістю 400 гривень. З квартири нічого не пропало, відстань між будинками де проживає він і ОСОБА_11.
складає приблизно 100 метрів.

Раніше потерпілу грабували, тому ідучи з дому вона завжди залишала у квартирі
ввімкненим світло.

У зв'язку з вбивством дружини він
пережив великі моральні страждання, мати
потерпілої до цього часу глибоко переживає смерть доньки і з цих причин не
змогла з'явитися в суд. У ОСОБА_10. залишився малолітній син. Підтримує заявлений цивільний позов, крім вартості мобільного
телефону, який йому повернуто.

6

З показів свідка
ОСОБА_14. на досудовому слідстві, які суд досліджував
в судовому засіданні (т.2 а.с.49-52) видно, що 15 серпня 2006 року вона знаходилась в Москві. В цей же день донька
перестала відповідати по мобільному
телефону. 18 серпня 2006 року вона приїхала в Чернівці і приблизно о 19 годині прийшла до ОСОБА_10. Двері ніхто не
відчиняв, тому вона їх відкрила своїм
ключем. У квартирі на кухні та в дитячій кімнаті горіло світло. Про зникнення доньки вона 19 серпня 2006 року
повідомила міліцію. 20 серпня 2006 року сусід, що проживає на четвертому
поверсі, повернув ключ від квартири
повідомивши, що знайшов його вранці 16 серпня 2006 року у замку вхідних
дверей.

Свідок ОСОБА_15. показав суду, що його квартира знаходиться на одному поверсі з квартирою потерпілої. Вранці 16 серпня 2006
року він побачив у замку вхідних дверей ключ. На дзвінки
ніхто не відповідав. Ключ забрав сусід з четвертого поверху про, що залишив
у дверях записку.

Свідок ОСОБА_11.
пояснила суду, що співмешкала з підсудним ОСОБА_9.
близько чотирьох місяців. Підсудний ОСОБА_8. є її кумом і вона підтримувала з ним дружні
стосунки. ОСОБА_10. її подруга, постійно приходила до
неї, вона любила золоті речі, носила золоті ланцюжки та прикраси із золота майже на всіх пальцях рук. Також у ОСОБА_10. із
собою завжди були значні суми грошей, всі про це
знали в тому числі і підсудні. 7 серпня 2006 року потерпіла
залишила у неї на зберігання 600 євро та 400 доларів США, а наступного дня
забрала у присутності ОСОБА_8

В ніч з 15 на 16
серпня 2006 року потерпіла спала у неї, вдень вони вживали спиртні напої разом
з ОСОБА_9. та її знайомими ОСОБА_16 і ОСОБА_6.
Близько 18 години до неї зайшла ОСОБА_12., а пізніше за нею приїхав ОСОБА_8. О 21 годині вона відчула
недомагання і пішла спати.

Наступного дня
від доньки ОСОБА_13 дізналася, що пізно ввечері потерпіла пішла додому сама.

У вбивстві
ОСОБА_10. підозрювала різних осіб, а після того як від доньки дізналася, що підсудні ввечері 15 серпня 2006 року зустрічалися
біля її будинку запідозрила ОСОБА_8, оскільки він раніше судимий за розбій. Ця підозра
посилилась, коли вона побачила на фотографії, що труп ОСОБА_10. був загорнутий в простинь схожу на ту, що вона бачила на
дачі ОСОБА_8.
та було знайдено мобільний телефон
потерпілої на ринку «Верхній» по вул. Зелена в м. Чернівці,
де ОСОБА_8. влітку
2006 року працював.

В судовому засіданні свідку було пред'явлено фотографію цієї простині (т.1 а.с. 39) і ОСОБА_11. підтвердила, що аналогічну
простинь бачила на дачі батьків ОСОБА_8,
у спальні, на другому поверсі.

На ОСОБА_10. близько року назад було вчинено напад, тому
вона вживала заходів безпеки і завжди коли ішла ночувати до неї залишала у квартирі ввімкненим світло, щоб створити
враження, що у ній хтось є. Відстань між
будинками потерпілої і її близько 100 метрів. На її думку, ОСОБА_10. вирішила не ночувати у неї 15 серпня 2006 року у
зв'язку з тим, що донька, яка проживає
у бабусі прийшла додому і для потерпілої у квартирі не знайшлося місця.
Співмешканка ОСОБА_8- ОСОБА_12. проживає в
тому ж будинку,

7

що і ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_14. показала суду, що 15.08.2006 року прийшла до матері
приблизно о 21 годині. У квартирі знаходились ОСОБА_9., ОСОБА_8, ОСОБА_12. та потерпіла. Мама пішла
відпочивати, через деякий час квартиру покинули ОСОБА_8.
і ОСОБА_12. Вона
грала в карти з потерпілою. Бачила як
вийшов з квартири ОСОБА_9., це її зацікавило і вона вийшла на балкон щоб
подивитись з ким він зустрічається. З другого поверху вона добре бачила ОСОБА_8. та ОСОБА_12, які сиділи в автомашині. ОСОБА_10.
заявила, що йде додому і вийшла з квартири одночасно з поверненням ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_12. пояснила суду, що познайомилась з
ОСОБА_8. у березні 2006 року, з червня цього року зустрічалася з
ним і мала намір створити сім'ю, з ОСОБА_11. та ОСОБА_10. підтримувала дружні
стосунки. Потерпіла завжди мала з собою значні суми грошей та носила на руках
прикраси із золота.

15 серпня 2006 року, приблизно о 19 годині, вона прийшла до ОСОБА_11., а о
21 годині за нею на автомобілі приїхав ОСОБА_8. через деякий час вони придбавши пляшку горілки та продукти харчування
поїхали до неї додому, де підсудний вживав спиртні напої.
Близько 23 години ОСОБА_8. мав розмову по мобільному телефону з ОСОБА_9. після чого сказав, що їде на дачу. Повернувся
додому о 2 годині ЗО хвилин 16 серпня 2006 року. За період відсутності тричі телефонував їй по мобільному
телефону. Вранці 16 серпня 2006 року ОСОБА_8. поїхав з матір'ю на ринок «Нива-Верхній» по вул. Зелена в м.
Чернівці.

Для побутових потреб ОСОБА_8. інколи давав їй невеликі суми
грошей, один раз у серпні 2006 року передав 5000 гривень, які
вона витратила на придбання ваучерів мобільного зв'язку.

9 вересня 2006 року ОСОБА_8. був затриманий працівниками міліції,
а 12 вересня 2006 року його відпустили. Після цього
підсудний просив якщо її будуть допитувати не говорити, що
він відлучався з дому в ніч з 15 на 16 серпня 2006 року. В
автомобілі ОСОБА_8. було
різнокольорове велюрове простирадло.

Свідок ОСОБА_17. пояснила суду, що вранці 16 серпня
2006 року, приблизно о 7 годині 30 хвилин
подзвонила до ОСОБА_12. і просила щоб приїхав син. Разом з ним вона поїхала на ринок «Нива-Верхній» по вул.
Зелена в м. Чернівці, де придбала курчат. У
автомобілі було простирадло з чорним малюнком, а на
дачі була простинь з голубими квітками. Раніше вона працювала на фабриці пошиття одягу і у неї залишилась тасьма, яку
працівники міліції вилучили в ході обшуку. Також в автомобілі було кілька
відрізків корсажної стрічки, якою перев'язували ящики, коли возили овочі на
ринок. У них на дачі є криниця.

З показів свідка ОСОБА_18. на
досудовому слідстві (т.2 а.с.43-45), які суд оголошував
в судовому засіданні видно, що вранці 16 серпня 2006 року між восьмою
та дев'ятою годинами в туалеті на ринку «Нива-Верхній» по вул. Зелена в м.
Чернівці він знайшов мобільний телефон, який пізніше видав

8

працівникам
міліції.

З протоколу огляду (т.2 а.с. 316-322) вбачається, що знайдений ОСОБА_18.
телефон належить потерпілій ОСОБА_10.

У відповідності з протоколом огляду журналу ветеринарно-санітарної експертизи (т.1 а.с. 131-135), ОСОБА_8. влітку 2006 року здійснював торгівлю рослинною продукцією
на ринку «Нива-Верхній» по вул. Зелена в м. Чернівці.

Даний факт свідчить, що ОСОБА_8. добре знав місце розташування туалету на цьому ринку, знаходячись в якому вранці 16
серпня 2006 року забув мобільний телефон, яким заволодів у потерпілої ОСОБА_10.

Перебування ОСОБА_8. вранці 16 серпня 2006 року на ринку
«Нива-Верхній», крім показів його матері підтверджується
і роздруківкою телефонних дзвінків (т.1 а.с179), згідно з якою
о 9 годині 16 хвилин 08 секунд 16 серпня 2006 року на мобільний телефон ОСОБА_8., що знаходився в районі вулиці
Зелена в м. Чернівці мав місце дзвінок з
мобільного телефону ОСОБА_12.

З цієї ж роздруківки телефонних дзвінків видно, що о 22 годині 29 хвилин 58 секунд 15.08.2006 року ОСОБА_8. телефонував з власного мобільного телефону на мобільний телефон
ОСОБА_8, ОСОБА_9. о 22 годині 53 хвилини 04
секунди з квартирного телефону двічі телефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та ОСОБА_9. телефонував на мобільний телефон ОСОБА_12. 15.08.2006 року о 23 годині 25 хвилин 05 секунд, 16
серпня 2006 року о 02 годині 11 хвилин 25
секунд і о другій годині 28 хвилин 44 секунди.

З протоколу огляду місця події (т.1 а.с. 22-40) вбачається, що 22 серпня
2006 року на ділянці лісу Ревницького лісництва в селі Стрілецький Кут, Кіцманського району, Чернівецької області на відстані 15
метрів від лісової дороги виявлено труп потерпілої ОСОБА_10., з ознаками
насильницької смерті, загорнутий в
напівсинтетичне простирадло зеленого кольору з чорним малюнком та білу простинь
з голубими квітками, перев'язаний в трьох місцях швейною тасьмою.

Вказаний протокол наряду з показами свідків ОСОБА_11. та ОСОБА_17. підтверджує, що підсудний ОСОБА_8. труп потерпілої загорнув в простирадло, яке було в автомобілі та у простинь, яку взяв на дачі.

З протоколу обшуку та висновків експертиз (т.2 а.с. 140-141; т.1 а.с.233-235, 247-248) видно, що в автомобілі ГАЗ - 2410 «Волга»
державний номерний знак НОМЕР_1, яким по
довіреності користувався ОСОБА_8. виявлено та вилучено
покривало з кров'ю людини, яка збігається за групою з кров'ю ОСОБА_10. та антигенами А і В, що не виключає її
походження від потерпілої та виключає походження від ОСОБА_8.

З протоколів обшуку та висновків криміналістичної експертизи (т.2 а.с 135-139, 142 - 146 і т.1 а.с. 213-217) вбачається, що за
місцем постійного проживання та на дачі ОСОБА_8. виявлено швейну тасьму, яка має спільні родові
ознаки за кольором, його відтінком, шириною тасьми, типом переплетення, товщиною тканини, щільністю
переплетення, будовою ниток, основи
та утки з швейною тасьмою, якою було
перев'язано труп потерпілої.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи (т.1 а.с193-197) на тілі трупа ОСОБА_10.-виявлено рана в лівій
потиличній ділянці в діаметрі 5.0 см;

9

на чолі зліва на відстані 5.0 см.
від брови та 2.5 см. від серединної лінії, розмірами
0.8, см х 2.2 см ; в правій тім'яно-потиличній ділянці на 2.0 см від серединної лінії, неправильно-трикутної форми,
довжиною сторін 2.8 х 2.3 см ; такої
ж форми рана в потиличній ділянці по центру, довжиною сторін по 2.5 см; переломи
кісток справа та склепіння черепа: дірчастий перелом правої скроневої кістки; дірчастий перелом лівої
скроневої кістки; дірчастий перелом розташований
на межі лівих тім'яної та потиличної кісток; дірчастий перелом на потиличній кістці по центру на основі черепа;
крововиливи в м'які тканини волосяної
частини голови з боку внутрішньої поверхні та губчасту речовину кісток в
ділянці переломів; розриви твердої мозкової оболонки в проекції вказаних
переломів; забої головного мозку.

Загальна кількість даних тілесних ушкоджень рівняється шістнадцяти і виникли вони не менш як від чотирьох разового прикладання
травмуючої сили. Кожне із наявних ушкоджень виникло від окремих ударних дій
твердого тупого предмета із значною силою, контактуюча поверхня якого не
перевищувала 5x6 см.

Смерть ОСОБА_10.
настала від чисельних відкритих, вдавлених переломів кісток склепіння та основи
черепа з забоєм речовини головного мозку.

Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження відносяться до тяжких, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, знаходяться
в причинному зв'язку з фактом настання смерті і
від яких вона померла на місці.

Крім того, з п.7
вказаного висновку експерта видно, що взаємо розташування
потерпілої та нападника неодноразово змінювалось і тілесні ушкодження
завдавались з різних напрямків, що свідчить про те, що потерпіла намагалась
ухилитися від ударів

Згідно з вироком Ленінського районного суду м. Чернівців від 23 травня 2002
року (т. а.с.127-131), розбійний напад ОСОБА_8. та невстановленими слідством особами на потерпілих ОСОБА_20. та ОСОБА_21.,
які були його знайомими, було вчинено в
автомобілі, на лісовій дорозі недалеко від місця де було виявлено
труп ОСОБА_10., після того, як підсудний побачив у них значну суму грошей.

Обставини і спосіб вчинення цього злочину та нападу на ОСОБА_10. є подібними і свідчать, що умисел на заволодіння майном
потерпілої виникнув у ОСОБА_8. після того, коли він дізнався про
наявність у неї значної суми грошей, а після скоєння злочину
труп вирішив сховати у безлюдному місці в якому раніше
був.

З копії вироків щодо ОСОБА_8 (т.2 а.с. 227-231) видно, що він раніше двічі,
29 серпня 2000 року та 01 серпня 2006 року вчиняв корисливі та насильницькі злочини, що свідчить про його
схильність до вчинення злочинів такого виду.

З протоколу явки з повинною та допиту ОСОБА_8. в якості підозрюваного (т.1 а.с. 156-157; т.2 а.с. 164-170)
видно, що він давав послідовні покази яким чином вчинив розбійний напад та
вбивство ОСОБА_10. Зокрема, він
пояснював, що вбивство потерпілої вчинив молотком, нанісши по голові 3-4

10

удари, після чого заволодівши грошима загорнув тіло в
простиню та простирадло і перев'язавши
мотузкою відвіз в ліс, де залишив.

У суда немає підстав в цій частині не
довіряти цим показам підсудного, оскільки явка з повинною прийнята та
зареєстрована в установленому законом порядку, а
допит його проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, в тому
числі з участю захисника.

Крім цього, ці свої покази ОСОБА_8. підтвердив у присутності понятих в ході відтворення обстановки та обставин події (т.2 а.с.
171-173) і показав те місце куди відвіз потерпілу, яке
збігається з тим, де труп її було виявлено.

Об'єктивність цих показів ОСОБА_8. підтверджується і тим, що ці докази, в яких він зазначив про нанесення ОСОБА_10. 3-4
ударів молотком, були отримані 24 жовтня 2006 року, до
закінчення призначеної судово-медичної експертизи
трупа, проведення якої було завершено 30 жовтня 2006 року (т.1 а.с.193 -197) і у відповідності до якої виявлені у
потерпілої тілесні ушкодження виникли від не менш як чотириразового прикладання
травмуючої сили.

За таких обставин, до ЗО жовтня 2006 року тільки ОСОБА_8. знав скільки ударів було нанесено ОСОБА_10.

З явки з повинною ОСОБА_8 та його показів на досудовому слідстві в якості підозрюваного і обвинуваченого (т.2 а.с. 236-237;
243-252) вбачається, що потерпіла підтримувала стосунки з його співмешканкою
ОСОБА_11., постійно носила із собою близько
1000 доларів СІЛА. Про це знали всі, в тому числі і ОСОБА_8, який був раніше судимий за розбій і
часто приходив до них зі своєю співмешканкою ОСОБА_12.

Ввечері, 15 серпня 2006 року, йому подзвонив ОСОБА_8. і запропонував вийти для серйозної розмови. Він
взяв відро із сміттям і вийшов на вулицю. ОСОБА_8. був на
автомобілі повідомив, що вирішив заволодіти майном ОСОБА_10., просив подзвонити коли вона вийде з квартири. ОСОБА_9. погодився і коли потерпіла виходила з квартири
повідомив про це ОСОБА_8. по телефону. ОСОБА_8. відповів, що бачить її. Вважав, що за пособництво у вчиненні злочину ОСОБА_8. поділиться грошима, якими
заволодіє. Через кілька днів після вчинення злочину, ОСОБА_8. дав йому
приблизно 100 гривень, сказав, що взяв у
ОСОБА_10. близько 1000 доларів США, з квартири не взяв нічого, гроші
загубив, просив у разі виклику у міліцію не говорити, що вони зустрічались
ввечері 15 серпня 2006 року, бачив у нього після вбивства гаманець з
валютою СІЛА.

Правдивість цих
показів ОСОБА_8 у суду сумнівів не викликає, оскільки
вони здобуті в установленому законом порядку, з участю захисника і підсудний
неодноразово підтверджував їх на досудовому слідстві, а 24 листопада 2006 року (т.2 а.с.261-264) за власною
ініціативою, в присутності захисника вніс у них зміни та доповнення.

Про об'єктивність цих показів ОСОБА_8 свідчить і те, що виконуючи вказівки
ОСОБА_8. він в
ході допиту 13.09.2006 року ( т.2 а.с.210-212) приховав від слідства факт його зустрічі з ОСОБА_8. ввечері 15.08.2006 року.

У відповідності до висновків
судово-психіатричних експертиз (т.1 а.с.263-

11

264; 271-272), ОСОБА_8. та
ОСОБА_9. психічними захворюваннями не страждають в період скоєння злочину у стані хворобливого
розладу психічної діяльності не перебували, могли усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними, тому їх слід вважати осудними.

З довідки ДАІ та копії доручення (т.1 а.с. 107-109) видно, що автомобіль ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований
на ОСОБА_21. і він уповноважив підсудного ОСОБА_8. ним управляти.

З довідки Національного банку України (т.1 а.с. 152) вбачається, що на 15 серпня
2006 року курс гривні до долара США
складав 505 гривень за 100 доларів і до євро 642 гривні 25 копійок за 100
євро.

Сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених в судовому засіданні, винність ОСОБА_8. у скоєнні злочинів передбачених
ст.ст. 115 ч.2 п.6, 187 ч.4 КК України повністю доведена і суд
кваліфікує його дії за цими законами, оскільки він
вчинив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка
зазнала нападу, за попередньою змовою групою
осіб, особою яка раніше вчинила розбій, поєднаний із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, після чого скоїв умисне вбивство
ОСОБА_10. з корисливих мотивів.

Зібраними у
справі доказами, достовірно встановлено, що підсудний ОСОБА_9. не виконував об'єктивну сторону злочину передбаченого ст.187
ч.2 КК України, а своїми діями шляхом порад та усунення перешкод тільки сприяв ОСОБА_8. у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_10., тому апеляційний
суд вважає за необхідне перекваліфікувати його дії
на ст.ст. 27 ч. 5 , 187 ч.2 КК України, як пособництво у вчиненні
розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном,
поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою
осіб.

Суд не знаходить підстав для виключення із звинувачення ОСОБА_8 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення розбою за попередньою
змовою групою осіб, оскільки зі змісту ч.2 ст.28 КК України прямо
випливає, що злочин визнається вчиненим за
цією кваліфікуючою ознакою як між виконавцями так і іншими
співучасниками злочину.

В судовому засіданні не було встановлено, що до підсудних застосовували незаконні
методи ведення слідства, внаслідок чого явки з повинною та визнавальні покази в якості підозрюваних і
обвинувачених вони давали під тиском працівників правоохоронних органів.

Як вбачається з
матеріалів справи, явки з повинною ОСОБА_8 та ОСОБА_8. (т.2 а.с. 156-157, 233-234) були прийняті за зареєстровані в установленому
законом порядку, їх допит в якості підозрюваних (т.2 а.с. 164-170; 243-251) було проведено з участю захисників і заяв
про порушення їх прав вони не робили.

25 жовтня 2006 року ОСОБА_8.
був повторно допитаний як підозрюваний
(т.2 а.с.177), а 26 жовтня 2006 року як обвинувачений з участю захисника
(т.2 а.с.181), визнав свою вину у вчиненні злочину частково, користуючись правом передбаченим ст. 63
Конституції України відмовився від дачі
показів, проте заяви, що свідчення 24 жовтня 2006 року були дані ним під

12

тиском працівників міліції, не
робив.

Підсудний ОСОБА_9. після дачі показів в якості підозрюваного (т.2
а.с.233-234), повністю підтвердив їх та визнав свою вину у вчиненні злочину будучи допитаним в якості обвинуваченого з участю
захисника 30 жовтня 2006 року (т.2 а.с.257), а в ході
додаткового допиту як обвинуваченого 24.11.2006 року (т.2 а.с. 261-262) уточнив попередні покази зазначивши в чому вони не відповідають
дійсності.

У зв'язку із
заявами ОСОБА_8.
09.11.2006 року (т.1 а. с. 205), ОСОБА_8 05.04.2007 року (т.2 а .с. №№ 276-278)
про застосування до них незаконних методів
ведення слідства за вказівкою прокурора була проведена ретельна
перевірка.

З матеріалів цієї
перевірки (т.2 а. с. №№ 277-308) видно, що незважаючи на твердження підсудних,
що їх постійно били з метою отримання зізнавальних показів, будь-яких тілесних
ушкоджень в ході їх освідування в ізоляторі тимчасового тримання та слідчому
ізоляторі в період з 24 жовтня 2006 року по
31 жовтня 2006 року у них виявлено не було.

У заяві від 24
жовтня 2006 року (т.2 а. с. № 303), підсудний ОСОБА_8. вказав, що претензій до
працівників міліції у нього немає.

Про те, що до
підсудних не допускались будь-які порушення чинного законодавства підтвердили і
допитані в ході перевірки ряд працівників правоохоронних органів та лікар.

Колегія суддів
вважає, що підсудний ОСОБА_9. заявив про застосування до нього незаконних
методів введення слідства під впливом підсудного ОСОБА_8., оскільки така заява ОСОБА_8. була зроблена 09.11.2006 року, а ОСОБА_9. в ході всього
досудового слідства з 27.10.2006 року по 05.04.2007 року визнавав свою вину у
вчиненні злочину.

По результатах перевірки, заступником прокурора Чернівецької області Савіним
М.М. 23 квітня 2007 року було відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції за відсутністю в їх діях
складу злочину і зазначені постанови за клопотанням прокурора приєднані судом
до матеріалів кримінальної справи.

Апеляційним судом
у судовому засіданні досліджувались відеозаписи допиту підсудного ОСОБА_8. від 24.10.2006
року, ОСОБА_8 від 27.10.2006 року та протокол відтворення обстановки і обставин
події з ОСОБА_8. від 24 жовтня 2006 року.

З цих
відеозаписів видно, що підсудні ведуть себе вільно, розкуто, тілесних ушкоджень
на них немає, ОСОБА_8. дає
поради слідчому, жестикулює, курить,
атмосфера допитів, способи задания запитань, поведінка при
цьому підсудних свідчать про відсутність у них почуття страху, підкорення та виключають можливість обмовити себе
у скоєнні злочинів.

Як вбачається з постанов про обрання ОСОБА_8. та ОСОБА_9.
запобіжних заходів у виді взяття під варту (т.2 а. с. №№ 184, 260), підсудні
постали перед судом відповідно 26 та 30 жовтня 2006 року з участю захисників,
ОСОБА_9. повністю, а
ОСОБА_8. частково визнавали свою вину у вчиненні злочинів,
клопотань про застосування до них незаконних

13

методів ведення слідства не
заявляли.

Ця обставина
підтверджується і дослідженими судом протоколами судових засідань проваджень
про обрання підсудним запобіжних заходів, які приєднані до матеріалів справи.

З протоколу
обшуку та постанови слідчого (т.2 а. с. №№ 142-143, 151) видно, що в ході
обшуку на дачі ОСОБА_8. було
виявлено 7,8 г. наркотичного засобу канабісу, матеріали про що виділено в
окреме провадження.

Свідки ОСОБА_12. та ОСОБА_17. пояснили суду, що ОСОБА_8. працівники міліції затримували в період з 9 по 12 вересня
2006 року, після чого відпустили.

Покази в яких ОСОБА_8. визнав свою
вину у вчиненні злочину були дані ним 24 жовтня 2006 року.

Таким чином,
будь-який зв'язок між затриманням ОСОБА_8.
у вересні та показами у жовтні відсутній.

Крім цього,
згідно з ст.275 КПК України, справа розглядається тільки щодо підсудних і в
межах пред'явленого звинувачення.

За таких обставин,
доводи підсудних та їх захисників, що до них в ході досудового слідства
застосовувались незаконні методи ведення слідства та вимога до суду перевірити
чи затримувався ОСОБА_8.
в період з 9 по 12 вересня 2006 року, колегія суддів розцінює як зловживання
своїми процесуальними правами та спосіб
захисту від пред'явленого звинувачення з метою ухилитись від кримінальної
відповідальності за вчинені злочини.

Суд не може
покласти в основу вироку покази ОСОБА_8 дані на досудовому слідстві в якості
свідка, оскільки вони носять суперечливий характер і не відповідають
встановленим судом фактичним обставинам справи.

Так, будучи
допитаним 13 вересня 2006 року (т.2 а. с. №№ 210-212), ОСОБА_9. за вказівкою ОСОБА_8. приховав від
слідчого факт зустрічі з ним ввечері 15 серпня 2006 року і повідомив про це
тільки в ході допиту 27 жовтня 2006 року (т.2 а. с. №№ 213-216), коли дізнався,
що донька співмешканки ОСОБА_11. цю зустріч бачила.

Не ґрунтується
на зібраних у справі доказах і пояснення ОСОБА_8 в цих показах, що ввечері 15
серпня 2006 року він спілкувався з ОСОБА_8. з приводу гри у футбол, оскільки як
вбачається з роздруківки цих телефонних розмов (т.1 а. с. 179), їх тривалість
була відповідно 27, 22 та 18 секунд, а це свідчить, що вирішити ті питання, на
які він посилається за такі проміжки часу неможливо, зате можливо домовитись
про зустріч та повідомити чи потерпіла вийшла з квартири.

Наведене
свідчить, що покази ОСОБА_8 в якості свідка були спрямовані на те, щоб відвести
від себе та ОСОБА_8. підозру
про причетність до вчиненого злочину.

Суд вважає, що гроші в сумі 5 000 гривень були передані
ОСОБА_8. ОСОБА_12. не 2-3
серпня 2006 року як по показала свідок, а після вчинення злочину Гвони належали потерпілій ОСОБА_10..

14

Так, вартість
600 евро та 400
доларів США, якими
заволодів ОСОБА_8., складає
5 872 гривні.

Свідок ОСОБА_17. пояснила, що
розмір земельної ділянки на якій вона вирощує овочі не перевищує 0,10 га і за
сезон виручка від реалізації продукції складала не більше 3 000 гривень. 5 000
гривень вона передала сину 2-3 серпня 2006 року на побутові потреби пов'язані з
його бажанням створити сім'ю та влаштувати вечір.

Свідок ОСОБА_12. показала, що ОСОБА_8. передав їй 5
000 гривень 2-3 серпня 2006 року і вона потратила їх на придбання ваучерів для
мобільного зв'язку.

Аналіз показів
цих свідків та суперечностей у них свідчить, що у ОСОБА_17. не могло бути в наявності грошей в сумі 5 000 гривень, а
свідок ОСОБА_12., будучи співмешканкою ОСОБА_8., щоб не ускладнювати з ним стосунки,
вирішила показати, що гроші передані ним їй після вбивства потерпілої вона
отримала 2-3 серпня 2006 року.

Надуманість цих
показів свідків в цій частині підтверджується і тим, що вони через 11 місяців
точно назвали суду дату передачі грошей.

Суд вважає, що
ОСОБА_11. дійсно позичала у ОСОБА_8.
100 гривень у серпні 2006 року, однак
цей факт не стосується передачі ОСОБА_8. ОСОБА_9. 100 гривень за
співучасть у злочині.

Це випливає із
показів ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 244, 261-264), що ОСОБА_8. дав йому приблизно 100 гривень за співучасть у вчиненні
злочину на продукти харчування, тоді як свідок ОСОБА_11. пояснила, що позичала рівно 100 гривень, оскільки цієї суми не
вистачало щоб здати виручку в касу перукарні, де вона працює.

З показів
свідків ОСОБА_11. та ОСОБА_14. вбачається, що ввечері 15 серпня 2006 року
потерпіла пішла додому.

З роздруківки телефонних дзвінків (т. 1 а.с. 179) видно, що ОСОБА_9.
зателефонував з квартирного телефону на мобільний телефон ОСОБА_8. о 22 годині 55 хвилин, 04 секунди, а ОСОБА_8. своїй співмешканці ОСОБА_12. о 23 годині 25 хвилин 05 секунд.

Свідок ОСОБА_12. пояснила суду,
що коли ОСОБА_8. подзвонив
їй перший раз, то повідомив, що скоро буде.

Аналіз цих
доказів свідчить про те, що вбивство потерпілої було вчинено в проміжок часу з 23 години до 23 години 25 хвилин 15 серпня
2006 року біля її будинку, оскільки вона поверталась додому, тому
підсудний ОСОБА_8. і
повідомив ОСОБА_12., що скоро
буде, однак не встановлені судом обставини перешкодили йому це зробити.

Згідно з ст.. 132 КПК України у
постанові про притягнення як обвинуваченого
зазначаються час, місце та іншу обставини вчинення злочину наскільки
вони відомі слідчому.

Як вбачається з постанов про притягнення як обвинувачених
та обвинувального висновку (т. 2 а.с. 203-207, 272-274, 341-372) у них
зазначено, що злочин було вчинено 15 серпня 2006 року, приблизно о 23 годині,
біля будинку АДРЕСА_3 в

15

якому мешкала потерпіла, тому доводи захисника ОСОБА_4., що органи
досудового слідства не встановили місце вбивства ОСОБА_10. безпідставні.

Що стосується
пояснень ОСОБА_8. в ході
допиту в якості підозрюваного та при відтворенні обстановки і обставин події,
що вбивство потерпілої мало місце біля магазину по вул. Гусятинській, на
кінцевій зупинці автобуса маршруту № 8, у стані сильного душевного хвилювання,
в ході розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_10., у зв'язку з тим, що потерпіла
образила його пропозицією вчинити злочин щодо любовниці чоловіка, то суд їх
розцінює як спосіб пом'якшити свою участь у вчиненні злочину.

Також судом
встановлено, що ОСОБА_10. мала при собі значні суми грошей, за словами свідка
ОСОБА_11. часто відвідувала ресторани, працювала
викладачем у Чернівецькому національному університеті, тому на переконання
колегії суддів вона не могла розпивати спиртні напої з ОСОБА_8. вночі на
околиці міста в безлюдному місці під відкритим небом.

У зв'язку з цим,
суд не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4. та перекваліфікації дій підсудного ОСОБА_8. на ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 1 ЮС України, оскільки
колегією суддів достовірно установлено, що потерпіла носила з собою значні кошти про
що стало відомо підсудним, які домовились заволодіти ними шляхом розбійного
нападу на неї, однак в ході вчинення цих дій підсудний ОСОБА_8. вийшов за межі попередньої домовленості з ОСОБА_9. і
вчинив умисне вбивство ОСОБА_10. з корисливих мотивів, після чого
заволодів грошима та чистиною виробів із золота, які були у потерпілої.

В протоколах допиту в якості підозрюваного та відтворення обстановки і
обставин події (т. 2 а.с. 164-174) ОСОБА_8.
дійсно зазначив, що зміст цих протоколів не підтверджує.

Разом з тим, ОСОБА_8. підписав кожен
аркуш цих процесуальних документів, не зазначив, що конкретно в них відображено
невірно і правильність їх змісту засвідчив
своїм підписом захисник.

Крім цього, суд
досліджував відеозапис слідчих дій і переконався, що їх зміст повністю
відповідає даним ОСОБА_8. показам, тому вказаний запис ОСОБА_8 у протоколах
розцінює, як застосування минулого кримінального досвіду з метою в майбутньому,
у разі зміни показів викликати сумнів в об'єктивності їх проведення.

З показів свідка
ОСОБА_11. та підсудного ОСОБА_8 на досудовому слідстві в якості підозрюваного
вбачається, що ОСОБА_10. вживала 14 і 15 серпня 2006 року пиво та коньяк ,
внаслідок чого на думку суддів виявлення в її крові в ході судово-медичної експертизи
етилового спирту в кількості 2,63 % відповідає цим показам.

Також суд бере
до уваги, що згідно з висновком експерта (т. 1 а.с. 197) на кількість етилового
спирту в крові потерпілої в бік збільшення могли вплинути виражені гнилісні
зміни трупа.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_6.
про заподіяння

16

матеріальної та моральної шкоди підлягає повному
задоволенню.

Зокрема, з ОСОБА_8. та ОСОБА_9 на
користь потерпілого ОСОБА_6. необхідно
стягнути солідарно вартість 600 євро на суму 3852 гривні, 400 доларів США на суму 2020
гривень, двох золотих ланцюжків на суму
3030 гривень, шкіряної жіночою сумки та гаманця на суму 700 гривень, шкіряних
жіночих босоніжок на суму 400 гривень, а всього на 12 277 гривень, оскільки встановлено, що саме підсудні заподіяли
цю шкоду.

Також, внаслідок
розбійного нападу та вбивства ОСОБА_10. потерпілий втратив дружину, зазнав
через це душевних страждань та моральних переживань, які керуючись вимогами
розумності та справедливості суд оцінює в 50 000 гривень і вважає, що завдана
моральна шкода має бути стягнена з підсудних відповідно до ступеня їхньої вини,
з ОСОБА_8.
40000 гривень і з ОСОБА_8 10000 гривень.

При призначенні
підсуднім покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,, дані про
особи винних та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, при
призначенні покарання підсудному ОСОБА_8.
колегія суддів враховує, що він звинувачується у вчиненні одного умисного
вбивства, яке кваліфіковано за однією ознакою і що він на досудовому слідстві своїми показами в якості підозрюваного
сприяв розкриттю злочину.

За таких
обставин, суд вважає, що ОСОБА_8.
не може бути призначено покарання за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України у виді
довічного позбавлення волі.

Разом з тим,
колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_8.
вчинив два особливо тяжкі злочини у стані алкогольного сп'яніння, раніше
двічі судимий за скоєння корисливих тяжкого та особливо тяжкого злочину і нові
злочини вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
за попереднім вироком.

Колегія суддів
вважає, що оскільки ОСОБА_8.
раніше судимий за умисні злочини, передбачені ст.ст. 19, 141 ч. 2 КК
України 1960 року та ст. 187 ч. 4 КК України і вчинив новий умисний злочин,
передбачений ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України його дії у відповідності до ст. 34 КК
України утворюють рецидив злочину.

Вчинення
злочинів у стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочину суд вважає обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8.

На думку суду,
зазначені в характеристиці із КЖРЕП № 6 дані на ОСОБА_8, що скарг на нього не надходило не можуть впливати на
призначення йому міри покарання, оскільки останні чотири роки перед вчинення
злочинів підсудний проживав не за адресою вказаною в характеристиці, а відбував
покарання в місцях позбавлення волі.

Не може колегія
суддів взяти до уваги і дані, які містяться в характеристиці з
кримінально-виконавчої установи, що ОСОБА_8.
став на шлях виправлення, оскільки він протягом 8 місяців з часу звільнення
з місць позбавлення волі вчинив нові злочини.

Враховуючи, що ОСОБА_8.
вчинив особливо тяжкі злочини, дані про

17

його особу та обставини, що пом'якшують і обтяжують
покарання, суд вважає за необхідне
призначити підсудному покарання за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України у виді
15 років позбавлення волі.

Також, при
складанні покарань за сукупністю вироків, колегія суддів бере до уваги, що він
раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, тому керуючись ч. 2 ст. 71
КК України вважає за необхідне до призначеного покарання повністю приєднати
невідбуте покарання за попереднім вироком у
виді 1 року, 2 місяців, 7 днів позбавлення волі.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_9., суд бере до уваги, що він вчинив тяжкий злочин,
позитивно характеризується, повністю визнав свою вину на досудовому слідстві,
чим сприяв правоохоронним органам в розкритті скоєного злочину.

Сприяння на
досудовому слідстві розкриттю злочину, колегія суддів визнає обставиною, що пом'якшує покарання підсудного.

Як дані про
особу ОСОБА_8 суд враховує, що він раніше неодноразово вчиняв злочини, що
свідчить про його схильність до протиправної поведінки.

З урахуванням наведених обставин та другорядної ролі ОСОБА_8 у вчиненні
злочину як пособника,
суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів достатньо
призначити мінімальну міру покарання, передбачену санкцією статті 187 ч. 2 КК
України у виді семи років позбавлення волі.

Колегія суддів
вважає, що вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 жовтня 2006 року (т. 2 а.с. 227), яким ОСОБА_8
засуджено за ст. 185 ч. 1 ЮС України на один рік позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України підлягає самостійному виконанню і не може бути
підставою для призначення ОСОБА_9. покарання за сукупністю злочинів, оскільки новий злочин він вчинив до постановления вироку у першій справі.

Питання про речові докази, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 81 КПК
України.

Простирадло,
покривало зеленого кольору, спортивну кофту, три фрагменти швейної тасьми, бюстгальтер, жіночі труси, сарафан, покривало
з візерунками жовтого, червоного та зеленого кольорів, які зберігаються
в камері схову прокуратури Чернівецької
області (т. 2 а.с. 321, 324) знищити.

Відрізки швейної
тасьми, які зберігаються в камері схову прокуратури Чернівецької області (т. 2
а.с. 325) повернути ОСОБА_17, а в разі відмови отримати їх, знищити.

Мобільний телефон «Panasonik», коробку до нього та телефонну картку належні
потерпілій, які зберігаються у ОСОБА_6. (т. 2 а.с. 322-323) залишити йому.

Мобільні телефони належні ОСОБА_8. та ОСОБА_9., які зберігаються в камері схову прокуратури
Чернівецької області (т. 2 а.с. 235, 238)
звернути в рахунок відшкодування завданої потерпілому шкоди. Судові витрати
у справі в сумі 3233 гривні 97 коп. на підставі ст. 93 КПК України підлягають
стягненню з підсудних на користь держави.

18

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених
ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України і призначити його покарання:

за ст. 115 ч. 2 п.
6 КК України п'ятнадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна;

за ст. 187 ч. 4 КК України десять років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, міру покарання ОСОБА_8. призначити п'ятнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Ленінського районного суду м. Чернівці від 23.05.2002 року і
остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити шістнадцять років, два місяці, сім днів позбавлення волі з конфіскацією всього
майна.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.ст.27 ч.5, 187 ч.2 КК України і призначити покарання за цим законом у виді сім років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком чинності залишити утримання
під вартою строк відбуття покарання обчислювати, ОСОБА_8. з 24 жовтня 2006 року, ОСОБА_9. з 27 жовтня 2006
року.

Стягнути з ОСОБА_8та ОСОБА_9 солідарно на
користь потерпілого ОСОБА_6 за завдану
злочином матеріальну шкоду 12277 (дванадцять тисяч двісті сімдесят сім гривень)
та моральну шкоду з ОСОБА_8на користь потерпілого ОСОБА_6в сумі 40 000(сорок тисяч) гривень; з ОСОБА_9на користь
потерпілого ОСОБА_6в сумі 10 000(десять тисяч) гривень.

Речові докази у справі, простирадло, покривало зеленого кольору, спортивну кофту, три фрагменти швейної тасьми,
бюстгальтер, жіночі труси, сарафан, покривало з візерунками
жовтого, червоного та зеленого кольорів, які
зберігаються в камері схову прокуратури Чернівецької області (т.2 а.с. 321,
324) знищити.

Відрізки швейної тасьми, які зберігаються в камері схову прокуратури
Чернівецької області (т.2 а.с. 325) повернути ОСОБА_17, а в разі відмови отримати
їх, знищити.

Мобільний телефон «Panasonic» коробку до
нього та телефонну картку належні потерпілій, які
зберігаються у ОСОБА_6. (т.2 а.с.322-323) залишити йому.

19

Мобільні телефони належні ОСОБА_8. та ОСОБА_9., які зберігаються в камері схову прокуратури Чернівецької
області (т.2 а.с.326, 328) звернути в рахунок погашення
завданої потерпілому шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8. та ОСОБА_8 солідарно на користь
держави судові витрати у справі в сумі 3233
(три тисячі двісті тридцять три) гривні 97 коп.

Вирок може бути оскаржено в
касаційному порядку до колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту проголошення
вироку, а засудженими ОСОБА_8. та ОСОБА_9. протягом такого ж
строку з моменту вручення їм копії вироку.