У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Кривенди
О.В.,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 28 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Київської області на вирок
Тетіївського районного суду Київської області від 4 липня 2007 року щодо
ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, згідно зі ст. 89 КК
України не судимого ,

засуджено
за ч. 1 ст. 164 КК України на один рік обмеження волі.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, за обставин,
викладених у вироку, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дочки ОСОБА_2, 1999 року народження.

У касаційному поданні прокурор
посилається на те, що кримінальна справа щодо ОСОБА_1 була порушена не
прокурором, як це передбачено ст. 430 КПК України, а органом дізнання. Також
прокурор зазначає, що провадження у справі повинно було здійснюватись за
протокольною формою досудової підготовки матеріалів. Прокурор вважає, що
допущені порушення є підставою для скасування судового рішення і направлення
справи на нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1.
у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому
законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, є
обґрунтованим і не оспорюється прокурором.

Кваліфікація дій ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 164 КК України є
правильною і також не оспорюється у касаційному поданні.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд дотримався вимог ст.
65 КК України, врахував ступінь тяжкості злочину, обставини, що пом'якшують
покарання і призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення
засудженого і попередження нових злочинів.

Як видно з матеріалів справи, після порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_1 дізнання, досудове слідство та судовий розгляд
провадились відповідно до загальних правил Кримінально-процесуального кодексу
України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи, викладені
у касаційному поданні, оскільки
здійснення провадження за протокольною формою досудової підготовки матеріалів
відповідно до глави 35 Кримінально-процесуального кодексу України є спрощенням
процесуальної процедури встановлення обставин вчинення злочину на досудовому
етапі судочинства. Тому порушення кримінальної справи органом дізнання,
провадження досудового слідства слідчим органу внутрішніх справ з дотриманням
загальних правил Кримінально-процесуального кодексу України, збільшення у
зв'язку з цим обсягу прав учасників процесу порівняно з обсягом прав,
встановленим главою 35 цього Кодексу, перевірка прокурором справи з
обвинувальним висновком та прийняття ним рішення відповідно до вимог ст. 229 КПК України не можуть вважатися
порушеннями вимог
кримінально-процесуального закону,

Оскільки передбачені ч. 1 ст. 398 КПК України підстави
для скасування або зміни вироку щодо засудженого відсутні, колегія суддів не
вбачає підстав для призначення справи до розгляду з обов'язковим повідомленням
осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України, -

у х в а л и
л а :

відмовити у задоволенні касаційного подання першого заступника прокурора
Київської області.

судді:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Кривенда
О.В.