Справа №591/8238/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/788/43/14 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Перевищення повноважень службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2014 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 4 березня 2014 року, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_8 , 1943 року народження, обвинуваченого за ст.ст. 365-1 ч. 2, 366 ч. 2 КК України повернуто прокурору міста Суми для проведення додаткового розслідування, -

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 365-1 ч. 2, 366 ч. 2 КК України за наступних обставин.

Відповідно до наказу президента ВАТ «Концерн - Електрон» № 7-к від 27 травня 1999 року він був призначений директором ПКФ «Електрон» міста Суми, тобто будучи службовою особою юридичної особи приватного права вніс до офіційних документів наказу № 33 від 6 жовтня 1999 року і листа Роменському міському голові № 54 від 6 жовтня 1999 року завідомо не правдиві відомості, тобто вчинив службове підроблення та вийшов за межі наданих йому повноважень.

На підставі наказу та листа відбулося незаконне виділення ТТЦ «Електрон» м. Ромни зі складу ПКФ «Електрон» з усім майном, яке знаходилося на балансі техно торгового центру «Електрон» міста Ромни, чим було спричинено тяжкі наслідки.

У наказі № 33 від 6 жовтня 1999 року ОСОБА_8 послався, як на підставу, на рішення правління ВАТ «Концерн - Елетрон» № 8 від 5 жовтня 1999 року, проте в цей день засідання правління не проводилося, а протоколом за № 8 оформлене засідання правління товариства від 18 травня 2009 року на якому питання пов`язані з виділенням техно торгового центру взагалі не розглядалися.

У листі ОСОБА_8 № 54 від 6 жовтня 1999 року направленому Роменському міському голові, йшлося проте, що він не заперечує проти виходу техно торгового центру зі складу ПКФ і перетворення ТТЦ в самостійне підприємство, крім того в ньому зазначалося про наділення новоствореного підприємства статутним фондом в розмірі 3,3 тис. грн. та нежитловим приміщенням.

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 4 березня 2014 року, кримінальна справа відносно ОСОБА_8 була направлена прокурору на додаткове розслідування.

У мотивах про прийняття такого рішення суд послався на показання ОСОБА_8 наданих ним в попередніх судових засіданнях, з яких вбачається, що після проведення дій з відокремлення ТТЦ «Електрон» м. Ромни з основними засобами, які перебувають у них на балансі вони подали квартальний звіт до ВАТ «Концерн - Електрон» при цьому їх баланс було складено вже без балансу ТТЦ «Електрон» м. Ромни. При прийняті звіту до них жодних претензій стосовно його правильності не надходило.

Крім того суд послався на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 21 січня 2010 року, якою дана кримінальна справа поверталася на додаткове розслідування у зв`язку з неповнотою та неправильністю досудового слідства, що полягало у ненаданні доказів, що нежиле приміщення по бульвару Жовтневої революції, 2 в м. Ромни перебувало на балансі АТ, ПКФ або ТТЦ, на запит суду такі докази АТ не надані. Не зібрано доказів передачі приміщення при виділенні ПКФ зі складу ПКФ «Електрон» м. Києва, а також підстави набуття права власності на спірне приміщення, оскільки відповідно до довідки голови правління ВАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина» від 7 квітня 2008 року грошові кошти від ВАТ протягом 1991 1993 років не надходили. Не з`ясовано всі обставини відносно договору купівлі продажу від 15 вересня 1991 року, оскільки приміщення за адресою міста Ромни, бульвар Жовтневої революції було збудовано тільки у 1993 році.

Також суд послався на судові рішення Зарічного районного суду міста Суми від 31 січня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 9 лютого 2012 року констатувавши те, що вказані рішення судів належним чином виконані не були.

У постанові суд зазначив про не встановлення обставин складання листа, підписаного віце президентом ОСОБА_9 , в якому було зазначено, що ВАТ «Концерн - Електрон» на підставі рішення правління не заперечує проти виокремлення ТТЦ «Електрон» з основними засобами, які перебувають у них на балансі. Крім того зазначено про не встановлення обставин щодо здачі квартального звіту до ВАТ «Концерн - Електрон», де баланс зазначено вже без балансу ТТЦ «Електрон» м. Ромни, зокрема необхідно встановити осіб, які приймали цей звіт, допитати їх та з`ясувати, чи виникало питання про відсутність у звітах балансу ТТЦ «Електрон» міста Ромни.

Судом також було зроблено посилання на невідповідність обвинувального висновку нормам закону, оскільки не зазначено місце та час вчинення злочину, зокрема при виготовлені наказу № 33 від 6 жовтня 1999 року та листа № 54 від 6 жовтня 1999 року, не зазначено спосіб вчинення злочину, яким чином вказані документи були виготовлені, при посиланні на письмову докази не завжди наведено їх короткий зміст та обставини, які вони доводять.

На постанову суду від прокурора надійшла апеляція в якій ставиться питання про скасування постанови суду та направлення матеріалів на новий судовий розгляд. Свої вимоги мотивує тим, що суд повертаючи справу на додаткове розслідування та констатуючи про неналежне виконання рішень попередніх судів у справі не звернув уваги на те, що Апеляційний суд Сумської області ухвалою від 9 лютого 2012 року скасовуючи вирок Зарічного районного суду міста Суми від 31 жовтня 2011 року, єдиним порушенням досудового слідства визначив наявність не скасованої постанови про закриття провадження. При скасуванні вироку суду від 2 липня 2013 року в ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року було зазначено лише про недоліки судового слідства. Також судом не надано належної оцінки: наказу директора ПКФ «Електрон» міста Суми ОСОБА_8 № 33 від 6 жовтня 1999 року про виділення Роменського ТТЦ зі складу ПКФ «Електрон» міста Суми, оскільки в ньому є посилання на рішення правління ВАТ «Концерн - Електрон» № 8 від 5 жовтня 1999 року (Т. 1, а.а. 340); листи директора ПКФ «Електрон» міста Суми ОСОБА_8 №№ 2,3 від 18 та 20 січня 2000 року до ВАТ «Концерн - Електрон» з проханням надати дозвіл на ліквідацію Роменського ТТЦ «Електрон» на передачу йому основних фондів за залишковою балансовою ваотістю (Т.1, а.с. 305; Т. 6 а.с. 21); копії балансу на 1 січня 2000 року неіснуючого ТТЦ «Електрон» завіреного ОСОБА_8 , в якому нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 не зазначено (Т. 1, а.с. 303; Т. 6, а.с. 29-34). Стосовно доводів суду про не зазначення в обвинувальному висновку суду про місце, час та спосіб виготовлення документів, відповідно до висновку почеркознавчої експертизи № 161 від 15 листопада 2007 року підписи у наказі від 6 жовтня 1999 року і листі Роменському голові № 54 від 6 жовтня 1999 року виконані ОСОБА_8 (Т. 2, а.с. 142-147). Стосовно місця підроблених документів, то через постійні зміни показань ОСОБА_8 його встановити не можливо, при цьому в даному випадку встановлення місця підроблення є необов`язковим, оскільки сам факт підроблення підтверджується іншими доказами в сукупності.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляції, захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, а постанову суду вважали законною та обґрунтованою, виконавши вимоги ст. 318 КПК України та перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 281 ч.ч. 1, 2 КПК України (1960 року) суд вправі повернути кримінальну справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, лише в разі, коли їх не можна усунути в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» пункті 8, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22 і 64 КПК України (1960 року) не були дослідженні або були поверхнево чи однобічно дослідженні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не дослідженні документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не дослідженні обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення в тому, що він будучи службовою особою юридичної особи приватного права вчинив службове підроблення та вийшов за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, оскільки в результаті його дій було виділено техно торговий центр «Електрон» міста Суми з усім майном, яке знаходилося на балансі техно торгового центру «Електрон» міста Ромни.

В той же час органами досудового слідства вказані обставини належним чином перевірені не були.

Так, в матеріалах кримінальної справи відсутні дані стосовно перебування на балансі АТ, ПКФ або ТТЦ нежилого приміщення по бульвару Жовтневої революції, 2 в м. Ромни. Також не надано органами досудового розслідування доказів стосовно обставин виділення ПКФ «Електрон» міста Суми зі складу ПКФ «Електрон» міста Київ. Крім того, не з`ясовані обставини виникнення права власності на спірну нерухомість.

Органами досудового слідства належним чином не було перевірено показання ОСОБА_8 стосовно отримання листа за підписом віце президента ОСОБА_9 , проте, що ВАТ «Концерн - Електрон» на підставі рішення правління не заперечує проти виокремлення ТТЦ «Електрон» міста Ромни. Також не встановлені обставини прийняття ВАТ «Концерн - Електрон» квартального звіту, оскільки в останньому вже не було відображено ТТЦ «Електрон» міста Ромни.

Також органами досудового слідства не встановлено чому ОСОБА_10 будучи директором Сумського ПКФ «Електрон» ще в 1997 році в листі до Ради депутатів, надав згоду на виділення ТТЦ «Електрон».

Вказані обставини справи встановити в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року), суд не може, оскільки судові доручення даються лише з метою уточнення й перевірки фактичних даних одержаних у ході судового слідства, а в матеріалах справи по вказаних обставинах відсутні будь які дані.

З`ясування вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки підсудний посилається на те, що процедура відокремлення ТТЦ «Електрон» міста Ромни пройшла відповідно до вимог законодавства та локальних нормативних актів, зокрема, статуту.

Вказана неповнота досудового слідства, не може бути усунута при судовому розгляді.

Що стосується доводів апеляції прокурора з приводу не надання жодної оцінки доказам обвинувачення: наказу директора ПКФ «Електрон» міста Суми ОСОБА_8 № 33 від 6 жовтня 1999 року; листу директора ПКФ «Електрон» міста Суми ОСОБА_8 № 54 від 6 жовтня 1999 року на адресу Роменського міського голови; листам директора ПКФ «Електрон» міста Суми ОСОБА_8 №№ 2,3 від 18 та 20 січня 2000 року до ВАТ «Концерн - Електрон» їх визнати обґрунтованими не можна, оскільки відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» пункті 13, при поверненні справи на додаткове розслідування суд не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірності того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, тому судом законно й обґрунтовано не надано оцінки доказам наявним в матеріалах справи.

Крім того колегія суддів вважає, що місцевим судом було безпідставно зроблено посилання в постанові на неправильність досудового слідства, оскільки неправильним досудовим слідством визнається в разі, коли органами досудового слідства при вирішенні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді, вказаних порушень органами досудового розслідування допущено не було, тому посилання в постанові суду на неправильність досудового слідства підлягає виключенню.

Доводи місцевого суду про невідповідність обвинувального висновку вимогам ст. 223 КПК України (1960 року) вважати обґрунтованими не можна, оскільки з часу вчинення злочину минуло значні строки, сам ОСОБА_8 під час досудового слідства неодноразово змінював показання тому на даний момент встановити час та місце злочину неможливо, крім того сам факт службового підроблення підтверджується висновком почеркознавчої експертизи, яка наявна в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглядаючи справу дійшов правильного висновку про неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, а тому при проведенні додаткового розслідування слідству необхідно виконати ті слідчі дії, що зазначив суд у постанові та інші, направлені на повне, всебічне і об`єктивне розслідування справи і прийняття по ній обґрунтованого і законного рішення за результатами розслідування.

Колегія суддів також звернула увагу на те, що дана кримінальна справа 09.02.2011 року направлялась прокурору для організації додаткового розслідування з мотивів зазначених у постанові. Вказівки суду виконані не були і справа повторно була направлена прокурором в суд першої інстанції для розгляду по суті, що є грубим порушенням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367, 371, 377 КПК України (1960 року), п.п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Постанову Зарічного районного суду міста від 4 березня 2014 року, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_8 обвинуваченого за ст.ст. 365-1 ч. 2, 366 ч. 2 КК України направлена прокурору міста Суми на додаткове розслідування залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4