Справа № 1/0916/149/2011
Провадження № 11/0990/482/2012
Категорія ст.119 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н.І. Надія Іванівна
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

29 жовтня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Дячука В.М.,

суддів Кривобокової Н.М., Кавацюка М.Ф.,

з участю: прокурора Рибки Л.Я.,

потерпілого ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Тлумацького районного суду від 03 серпня 2012 року,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, працює сторожем ВАТ «Транспортник», несудимий, громадянин України,-

засуджений за ч.1 ст.119 КК України (далі КК) на 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК ОСОБА_3 зараховано у строк покарання попереднє увязнення, у співвідношенні одному дню попереднього увязнення відповідає два дні обмеження волі, і строк відбуття покарання прийнято обчислювати з 22.07.2011 року, тобто з часу затримання.

Запобіжний захід засудженому тримання під вартою - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Як встановлено вироком суду, злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_3, проживаючи ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з перестарілою матір'ю ОСОБА_5, яка була лежачою, та наглядаючи за нею, у перших числах травня 2011 року близько 05 год. 30 хв. на її прохання попити підніс до рота потерпілої пляшку мінеральної води. Вона в лежачому положенні, зробивши декілька ковтків, стала захлинатися водою. ОСОБА_3, будучи особою, яка не в повній мірі могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з метою приведення матері до свідомості, маючи намір врятувати її, не бажаючи настання смерті останньої, почав робити їй масаж серця, натискаючи обома руками на грудну клітку, а також схопив матір за грудну клітку, тримаючи по боках за туловище, і трусив її. Побачивши, що дихання не відновлюється, він робив масаж шиї, маючи намір витиснути воду. Підсудний побачив, що потерпіла не рухається, накрив її ковдрою, зачинив двері будинку на ключ і поїхав велосипедом на роботу.

Внаслідок такої злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча за даних конкретних обставин повинен був і міг передбачити їх настання, діючи з більшою обачністю. Не врахував того, що кістки могли зламатися і при незначному натиску ребра потерпілої мякої консистенції, легко згинаються і ламаються, ОСОБА_3 спричинив з необережності потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді переломів обох рогів підязикової кістки з крововиливами у мякі тканини у місцях переломів, перелому правого великого рогу щитовидного хряща гортані, крововиливу в мякі тканини шиї, що ускладнилися механічною асфіксією та є небезпечними для життя в момент нанесення, через які настала смерть останньої.

Як вбачається із змісту апеляції засуджений ОСОБА_3, не заперечуючи правильності кваліфікації його дій, вважає призначене покарання надто суворим. Просить вирок змінити та призначити йому більш м'яке покарання.

Подана прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляція на неправильну перекваліфікацію дій засудженого, до початку розгляду ним відкликана.

Заслухавши доповідь судді Дячука В.М., пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляцію, потерпілого щодо помякшення покарання, прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 КК, ґрунтується на досліджених по справі доказах і фактично не оспорюється в апеляції засудженим.

Покликання ОСОБА_3 на суворість призначеного йому покарання є необґрунтованими, оскільки суд призначив покарання з дотриманням вимог ст.65 КК.

При цьому, призначаючи покарання у вигляді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст.119 КК, суд у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Зокрема помякшуючими покарання обставинами обгрунтовано визнано щире каяття, сприяння слідству, явку з повинною, відсутність претензій потерпілих.

Враховано і обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Судом також враховані й дані про особу ОСОБА_3, в тому числі й ті, на які він вказує в апеляції вчинення злочину в стані обмеженої осудності.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що призначене ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК, про що йдеться в апеляції, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

вирок Тлумацького районного суду від 03 серпня 2012 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення.

Судді: В.М. Дячук

ОСОБА_6

ОСОБА_7