Справа № 353/297/15-к
Провадження № 1-кп/353/27/15
В И Р О К
08 квітня 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 обвинувачувався у таємному викраденні чужого майна (крадіжці). Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: 07.03.2015 року приблизно о 02 год. 30 хв. в м. Тлумач, Івано-Франківської області, ОСОБА_5 знаходячись на території Тлумацького коледжу Львівського національного аграрного університету, що розташований по вул. Грушевського, 51, територія якого не охороняється, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, останній взяв з місця проживання два металевих прути (лом) та користуючись темною порою доби, а також тим, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, безперешкодно підійшов до сходової клітки, яка примикає до центрального входу корпусу № 3 даного навчального закладу. В подальшому, ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел до кінця, за допомогою лома, звільнив із бетонної основи металеву полосу розміром 325х15х1,5 см., яка була призначена як закінчення площини сходини. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрився, чим спричинив потерпілому юридичній особі Тлумацькому коледжу Львівського національного аграрного університету майнової шкоди на загальну суму 195,00 грн. Під час проведення досудового розслідування, 26.03.2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК Україниу виді 240 годин громадських робіт. Також, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде
застосований в результаті затвердження угоди про примирення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Представник потерпілого зазначив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України тапросить затвердити зазначену угоду. Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , думку представника потерпілого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , які не заперечували проти затвердження угоди про примирення, суд вважає, що для затвердження угоди про примирення є правові підстави. Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. В силу ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обгрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, вчинене ним кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України. При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_5 згідно ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи в наркологічному кабінеті не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України. Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 26.03.2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373,374,475 КПК України, суд,-
Головуючий ОСОБА_1