ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 000652 відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану с. Зарафман, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21.07.2008 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, проживаючого по АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 22.10.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 198, ч. 1 ст. 309, ст. 355 КК України до шести років позбавлення волі, за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2013 року умовно - дострокове звільнення строком один рік десять місяців 10 днів, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 22 лютого 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись у туберкульозному відділенні КЗ "Шоста МКЛ" ДОР, розташованому по вул. Батумській, 13 у м. Дніпропетровську, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з хуліганських спонукань, ігноруючи громадські правила поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, використовуючи малозначний привід для здійснення своїх злочинних дій, а саме неприязні відносини з потерпілою ОСОБА_7 , прийшли до палати № 207 туберкульозного відділення КЗ "Шоста МКЛ" ДОР, де почали вибивати двері та висловлюватись нецензурною лайкою на адресу потерпілої ОСОБА_7 , яка знаходилась у вказаній палаті, та погрожувати останній.
Далі, увірвавшись до вказаної палати, ОСОБА_6 взяв зі столу ніж, тим самим застосувавши предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, яким з хуліганських спонукань, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, наблизившись до потерпілої ОСОБА_7 та направивши в її бік ніж, став погрожувати останній фізичною розправою, при цьому продовжуючи висловлюватись на її адресу грубою нецензурною лайкою.
В свою чергу, ОСОБА_5 , наблизившись до потерпілої ОСОБА_7 та намотавши на шию останньої заздалегідь заготовлений предмет, а саме мотузку, тим самим застосувавши предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, яким з хуліганських спонукань, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, став затягувати зазначену мотузку на шиї потерпілої, створивши реальну загрозу здоров`ю останньої, при цьому продовжував висловлюватись на її адресу грубою нецензурною лайкою.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 , ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моральності, порушуючи громадський порядок, не реагуючи на прохання потерпілої ОСОБА_7 про припинення хуліганських дій, з хуліганських спонукань, безпідставно, виражаючи явну неповагу до суспільства, продовжили скоювати хуліганські дії, супроводжуючи їх грубою нецензурною лайкою та погрозами в бік потерпілої. Здійснюючи хуліганство, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 тривало і наполегливо порушували громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, застосувавши предмети спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, своїми злочинними діями заподіяли фізичний біль та страждання потерпілій ОСОБА_7 . Після чого, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були припинені медичним персоналом лікарні.
ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 22 лютого 2014 року близько 23 години 30 хвилин він разом з ОСОБА_6 , використовуючи малозначний привід, прийшли до палати № 207 туберкульозного відділення КЗ "Шоста МКЛ" ДОР, в якій лікувалась потерпіла ОСОБА_7 , де почали вибивати двері, висловлюватись нецензурною лайкою та погрожували останній. Увірвавшись до палати, ОСОБА_6 взяв зі столу ніж та, наблизившись до потерпілої, направив ніж в її бік, став погрожувати фізичною розправою, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. А ОСОБА_5 , наблизившись до ОСОБА_7 , намотавши на її шию заздалегідь заготовлену мотузку, став затягувати її, створивши загрозу життю потерпілої, при цьому висловлювався нецензурною лайкою.
ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, суду пояснив, що 22 лютого 2014 року близько 23 години 30 хвилин він, використовуючи малозначний привід, прийшли до палати № 207 туберкульозного відділення КЗ "Шоста МКЛ" ДОР, в якій лікувалась потерпіла ОСОБА_7 , де почали вибивати двері, висловлюватись нецензурною лайкою та погрожували останній. Увірвавшись до палати, ОСОБА_6 взяв зі столу ніж та, наблизившись до потерпілої, направив ніж в її бік, став погрожувати фізичною розправою, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. А ОСОБА_5 , наблизившись до ОСОБА_7 , намотавши на її шию заздалегідь заготовлену мотузку, став затягувати її, створивши загрозу життю потерпілої, при цьому висловлювався нецензурною лайкою.
Про винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд робить висновок, виходячи з наступних доказів: протоколу огляду місця події від 23 лютого 2014 року (а.п. 16 - 18), протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання від 23.02.2014 року (а.п. 34 - 38, 39 - 43), протоколу пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання від 23.02.2014 року (а.п. 58 - 62, 63 - 67), протоколів одночасного допиту осіб (а.п. 95 - 100, 101 - 105).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинувачених, які свою вину визнали, але раніше судимі, що суд відносить до обставин, які обтяжують їх покарання. Обставини, які б пом`якшували покарання обвинувачених, судом не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі строку покарання, передбаченого санкцією статті, з застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за зазначеним вироком суду, перерахувавши його за правилами ст. 72 КК України.
Підстав для застосування до обвинувачених ст. 75 КК України, суд не вбачає. Враховуючи відсутність позитивної соціальної характеристики, обставини вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинувачених можливе без реального виконання покарання.
Речовий доказ ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне повернути власнику - потерпілій ОСОБА_7 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 24 лютого 2014 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2009 року, у вигляді трьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років і трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 24 лютого 2014 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне повернути власнику - потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1