Справа №212/4230/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000243 від 04.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта не повна середня, вдівець, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює, судимий: 13.06.2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.121 ч.1, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки і 6 місяців, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.08.2008 року відмінений вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в частині призначення покарання та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; 22.03.2011 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області переглянутий вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області та на підставі ст.ст.82, 61 КК України та ст.407 КПК України невідбутий строк покарання у вигляді 2 років, 4 місяців і 21 дня позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк, звільнений з місць позбавлення волі 27.07.2013 року по відбуттю строку покарання; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000243 від 04.05.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
02 травня 2015 року, близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_5 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилися поблизу магазину «Економний» по вул.Електрозаводська,25а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де зустріли раніше малознайомого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 та його знайомого ОСОБА_9 , які також перебували в стані алкогольного сп`яніння. При зустрічі між ОСОБА_8 та раніше знайомим йому ОСОБА_6 на ґрунті побутового пияцтва виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_8 заспокоїтися та намагався відвести від нього ОСОБА_6 . Однак прохання ОСОБА_5 викликало у ОСОБА_8 невдоволення та він в образливій формі зажадав від ОСОБА_5 не втручатись в його сварку з ОСОБА_6 та відійти в сторону. На даному ґрунті між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 також відбулась обопільна сварка, в ході якої у останнього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_8 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , витяг з правої кишені одягненої на ньому куртки, побутовий складний ніж, що носив при собі, та утримуючи ніж у правій руці, близько о 14 годин 35 хвилин 02 травня 2015 року, умисно завдав ОСОБА_8 , який стояв звернутим до нього обличчям, одного удару клинком зазначеного ножа в ділянку живота, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть, після чого зник з місця злочину, а потерпілий ОСОБА_8 прослідував по місцю мешкання - в квартиру АДРЕСА_2 .

04 травня 2015 року за викликом ОСОБА_8 бригадою швидкої допомоги останнього було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська лікарня №16», де йому було надано медичну допомогу та госпіталізовано. Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пошкодженням сальника та прямого м`язу живота, внутрішньочеревної кровотечі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №971 від 22.05.2015 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, так як були державні свята України. Між його знайомим та потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка, він намагався заспокоювати учасників конфлікту, в тому числі і потерпілого ОСОБА_8 . Під час словесної перепалки потерпілий ОСОБА_8 замахнувся в його бік рукою в якій держав скляну пляшку пива, він перелякався та вдарив один раз потерпілого ножиком в область живота. Ніж у нього був туристичний, складний. Після удару перелякався та побіг додому. Просить суд не позбавляти, на даний час живе з дівчиною у неофіційних стосунках, працює на ремонті мосту, що ремонтується на 129 кварталі міста Кривого Рогу.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є і його винна в подіях, що відбулися, 02 травня 2015 року після обіду він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 і між ними виникла сварка. Під час сварки між ним та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 неодноразово намагався їх заспокоювати, в тому числі і його. В бік ОСОБА_5 він замахнувся рукою, в якій держав скляну пляшку пива та отримав удар в область живота та потім ОСОБА_11 негайно втік. Він спочатку нічого не зрозумів, а потім побачив кров. Через деякий час прийшов додому, дома робив різноманітні перев`язки, так як не бажав звертатися до міліції до лікарні. До лікарні звернувся 04 травня 2015 року, так як стан здоров`я погіршився. На час та на час розгляду справи в суду не бажає притягувати обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності. Шкода матеріального та морального характеру йому відшкодована. Просить суд не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_5 волі та признати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі або взагалі звільнити від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, слідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до акту судово психіатричної експертизи №146 від 21 травня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_5 , будь якими хронічними психічними захворюваннями не страдає, як період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення, так і на даний час виявляється легка розумова відсталість з порушенням поведінки, і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними при здійсненні інкримінованого йому правопорушення. ОСОБА_5 в період часу здійснення інкримінованого йому правопорушення (02.05.2015 року) в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом на даний час в застосуванні відносно нього примусових мір медичного характеру не потребує.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті та добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

На підставі частини 2 статті 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 ті обставини, що потерпілий по кримінальному провадженню не бажає притягати обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності або призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, психічний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , що підтверджується висновком експертизи та перебування під наглядом лікаря психіатра з 1998 року з приводу: розумова відсталість в ступені легкої дебільності та поведінка самого потерпілого, що спричинила конфлікт між обвинуваченим та потерпілим.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та характер, спосіб та час нанесення тяжкого тілесного ушкодження, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, та бажання потерпілого не притягувати обвинуваченого до кримінальної відповідальності, або признати обвинуваченому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, поведінка самого потерпілого, що спричинила конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст..76 КК України певні обов`язки.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Сторони за кримінальним провадженням не надали судові докази про судові витрати по кримінальному провадженню, а тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України у виді 5 (П`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі: складний ніж та светр, квитанція 000088 від 07 травня 2015 року, що перебуває в камері зберігання речових доказів Криворізького МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1