11-сс/775/96/2015(м)
264/1790/15-к

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2015 року, якою тримання під вартою ОСОБА_7 у Маріупольському слідчому Донецької області ізоляторі визнано правомірним, -

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2015 року Уповноважений Верховної Ради з прав людини звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області для з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_7 , що обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України та з 30 червня 2012 року тримається під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі, а з 28 листопада 2013 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 Тельманівським районним судом Донецької області здійснювався новий розгляд, однак у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей та знаходження вищевказаного суду на неконтрольованій Україною території судовий розгляд щодо обвинуваченого фактично зупинено на невизначений термін, остаточного рішення у провадженні не прийнято, розумні строки тримання під вартою сплинули.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2015 року тримання під вартою ОСОБА_7 у Маріупольському слідчому ізоляторі визнано правомірним.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, визнав правомірним тримання його у слідчому ізоляторі не маючи на це ніяких підстав.

Заслухавши суддю - доповідача, висновок прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30 червня 2012 року ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а 03 липня 2012 року постановою Тельманівського районного суду Донецької області останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі м. Маріуполя Донецької області.

Вироком вищевказаного суду від 15 березня 2013 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до семи років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2013 року зазначений вирок залишено без змін у зв`язку з чим, даний вирок набрав законної сили 14 червня 2013 року.

Крім того, 29 травня 2013 року постановою Тельманівського районного суду Донецької області ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі м. Маріуполя Донецької області, а 15 липня 2013 року вироком вищевказаного суду останнього було виправдано, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано і засуджений був направлений до Донецької виправної колонії № 124 для відбування покарання за вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15 березня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 листопада 2013 року вирок Тельманівського районного суду Донецької області від 15 липня 2013 року, яким ОСОБА_7 був виправданий за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі, а запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Згідно з розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року за № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ відповідно до частини першої статті першої Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» територіальна підсудність справ та кримінальних проваджень підсудних Тельманівському районному суду Донецької області змінена та визначена, що такі справи та провадження підсудні Приморському районному суду Запорізької області.

Проте, через активізацію бойових дій в цьому регіоні заходи правового регулювання, які визначені вищевказаним законом, не виконуються, тому і не відбулася передача справ та кримінального провадження із Тельманівського районного суду Донецької області, що розташований в районі проведення антитерористичної операції, до Приморському районному суду Запорізької області, якому визначена підсудність.

Враховуючи, що Тельманівський районний суд Донецької області перебуває на непідконтрольній Україною території у зв`язку з чим, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 фактично зупинено на невизначений термін, тому на даний час засуджений повинен відбувати покарання за вироком вищевказаного суду від 15 березня 2013 року.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що засудженого ОСОБА_7 необхідно направити із слідчого ізолятору м. Маріуполя Донецької області до виправної колонії закритого типу для відбування покарання призначеного вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15 березня 2013 року у виді семи років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2015 року, якою тримання під вартою ОСОБА_7 у Маріупольському слідчому ізоляторі Донецької області визнано правомірним скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 направити до виправної колонії закритого типу для відбування покарання призначеного вироком Тельманівського районного суду Донецької області від 15 березня 2013 року у виді семи років позбавлення волі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4