Справа №1-29
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року. Першотравневий районний суд
м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Марчука В.Т.

при секретарях Єремчук (Ботнар) Т.П., Унгурян С.В,
Вольській О.В.

з участю прокурора Сорохан Т.М.

захисника ОСОБА_1.

представників Служби у справах дітей Чернівецької міської
ради Спенул О.М. та Колдріша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженки та мешканки АДРЕСА_1, росіянки, громадянки України, з середньою
освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_2., будучи матір′ю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
всупереч ст.150 Сімейного кодексу України, згідно якої на батьків покладається
обов′язок піклуватися про здоров′я, фізичний, духовний та моральний
розвиток своїх дітей, забезпечувати в подальшому здобуття їх освіти, готувати
їх до суспільно-корисної праці та самостійного життя, впродовж 2002-2007 років
злісно не виконує встановлені законом обов′язки, що спричинило тяжкі
наслідки у вигляді суттєвої відсталості розумового і психічного розвитку
неповнолітнього ОСОБА_3. та вчинення останнім злочину, передбаченого ст.185 ч.1
КК України.

Так, ОСОБА_2.,
будучи матір′ю неповнолітнього ОСОБА_3. впродовж 2002-2007 років злісно
не виконує встановлені законом обов′язки щодо піклування та виховання
неповнолітнього сина, залишає його без нагляду на тривалий час, не контролює
відпочинок та проведення ним вільного часу, не забезпечує навчання свого сина,
не навчає його загальновідомим та загальновживаним правилам поведінки, не
забезпечує нормальних побутових умов для життєдіяльності сина за місцем свого
проживання по АДРЕСА_1, не контролює відвідування неповнолітнім ОСОБА_3.
навчального закладу - ЗОШ №42, в зв′язку з чим останній з 2005 року не
відвідує навчання в школі.

Крім того,
невиконання ОСОБА_2. встановлених законом обов′язків щодо піклування та
виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3. призвело до вчинення останнім в 2005
році злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Згідно висновку
судово-психологічної експертизи від 20.02.2007 року у неповнолітнього ОСОБА_3.
проявляється суттєва відсталість розумового розвитку та суттєві порушення
особистісної сфери. Відставання у розумовому розвитку обумовлені суттєвими
порушеннями мотиваційно-вольової сфери особистості (як функціонуванням так і
змістом). Рівень розумового розвитку оцінюється як середній рівень розвитку уваги,
низький рівень розвитку пам′яті та мислиння при низькому словарному
запасі, що, загалом, може бути оцінено як суттєва відсталість психічного
розвитку. Невиконання обов′язків по догляду за неповнолітнім ОСОБА_3.
вплинуло на його розумовий та психічний розвиток, в першу чергу на
мотиваційно-вольову сферу особистості. Розумова та психічна відсталість
неповнолітнього ОСОБА_3. у сукупності відноситься до суттєвих порушень.

Підсудна
ОСОБА_2. в судовому засіданні вину свою у злісному невиконанні встановлених законом
обов′язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки не визнала
і суду пояснила, що вона є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3. Після розірвання
шлюбу з ОСОБА_4. в 1993 році дитина залишена їй на виховання. У вересні 1999
року передала сина в школу-інтернат, а в грудні цього ж року виїхала за кордон,
звідки повернулась у 2002 році. Син не бажав ходити до школи, обманював її. На
батьківські збори вона не ходила, оскільки цим займалась її мати. Вважає, що
вона створила належні умови для виховання сина.

Незважаючи на
невизнання підсудною ОСОБА_2. своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину,
її вина повністю доведена наступними дослідженими судом доказами, а саме:

· показами
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3., який суду пояснив, що ОСОБА_2. є його
матір'ю. Коли батьки розлучились йому було біля 3 років. В 1999 році він пішов
у перший клас в школу-інтернат №2 і в цьому ж році мати виїхала за кордон. В
школі він навчатися не бажав, втікав з уроків. Коли мати повернулась із-за
кордону він її не слухав. В школу взагалі перестав ходити.

· показами
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3. - Спенул О.М., яка
суду пояснила, що сім'я ОСОБА_2 їй відома як неблагополучна. На протязі 4-5
років в Службу у справах дітей неодноразово поступали звернення із школи про
те, що неповнолітній ОСОБА_3. не відвідує уроки. Представниками служби
неодноразово відвідувався вказаний неповнолітній за місцем проживання, однак
мати останнього в квартиру їх не впускала. Було встановлено, що ОСОБА_2. не доглядає
за дитиною, не надає належного виховання, у зв'язку з чим було зібрано
матеріали для подання до суду щодо позбавлення батьківських прав.

· показами свідка
ОСОБА_5., яка суду пояснила, що вона працює заступником директора з виховної
роботи ЗОШ №42 м.Чернівці. З 2 по 5 клас неповнолітній ОСОБА_3. навчався в ЗОШ
№42 м.Чернівці. Знала, що підсудна ОСОБА_2. є матір'ю ОСОБА_3., однак за період
навчання її сина в школі №42 ОСОБА_2. вона бачила лише один раз. Мати не
з'являлась до школи, не цікавилась навчанням та вихованням сина. Останній не
відвідував школу, що призвело до його розумової відсталості.

· показами свідка
ОСОБА_6., який суду пояснив, що в жовтні 2004 року він працював дільничим
інспектором Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області. За
проханням заступника директора ЗОШ №42 м.Чернівці в складі комісії
батьківського комітету школи приймав участь у відвідуванні учня школи ОСОБА_3.
з метою проведення профілактичної бесіди, оскільки останній не відвідував школу
і його мати на виклик в школу не з'являється. Прибувши за місцем проживання
ОСОБА_3. з квартири, не відчиняючи дверей, жіночий голос повідомив, що їй не
відомо де знаходиться ОСОБА_3. та його мати ОСОБА_2.

· показами свідка
ОСОБА_7., який суду пояснив, що він працює вчителем фізики ЗОШ №42 м.Чернівці.
В 2005 році його призначили керівником 8-го класу школи, в якому числився учнем
ОСОБА_3. Останній не ходив до школи. Він неодноразово відвідував ОСОБА_3. за
місцем проживання, однак бабуся учня ОСОБА_3. до помешкання не впускала. Мати ОСОБА_3.
при черговому відвідуванні ним за місцем проживання пояснювала, що її син в
школу не піде. При цьому на столі стояла пляшка горілки і по вигляду матері
ОСОБА_3. було видно її байдуже відношення до виховання сина.

Крім цього, вина
підсудної ОСОБА_2. у вчиненні злочину підтверджується наступними дослідженими
та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

· рапортом
працівника міліції від 22.12.2006 року, з якого вбачається, що в ході
проведення оперативно-профілактичного відпрацювання території м.Чернівці
зібрані матеріали відносно ОСОБА_2. по факту злісного невиконання обов′язків
по догляду за неповнолітнім сином ОСОБА_3.;

· а.с.4

· інформацією
Чернівецької ЗОШ №42 про індивідуальну роботу з матір′ю ОСОБА_3. -
ОСОБА_2. від 06.12.2006 року, з якої вбачається, що остання протягом навчання
ОСОБА_3. в школі з 2000 року лише один раз відвідала школу і навчанням сина не
цікавиться і його доглядом не займається;

· а.с.8

· письмовим
клопотанням адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника Служби у справах
неповнолітніх від 19.01.2000 року №12 про вирішення питання щодо відвідування
школи учнем 3-Б класу ОСОБА_3., який протягом навчального періоду з 2001 по
2002 роки пропустив 450 уроків та про якого в основному піклується лише його
бабуся;

· а.с.10

· актом обстеження
матеріально-побутових умов сім′ї від 16.03.2002 року, з якого вбачається,
що сім′я, де виховується ОСОБА_3. не може забезпечити хлопчикові
нормальних умов для навчання та виховання. Хлопчик неслухняний, пропускає уроки
без поважних причин, схильний до прояву девіантної поведінки;

· а.с.11

· довідками
директора ЗОШ №42 на ім′я начальника Служби у справах неповнолітніх про
проведену індивідуальну роботу з ОСОБА_3. та його сім′єю протягом
2001-2003 років;

· а.с.12,14

· письмовим
клопотанням адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника Служби у справах
неповнолітніх від 30.01.2003 року №13 про вирішення питання щодо відвідування
школи учнем 5-Б класу ОСОБА_3., який протягом навчального періоду з 2002 по
2003 роки пропустив 456 навчальних годин та ухилення від виховання дитини його
матері ОСОБА_2А.І.;

· а.с.13

· листами
адміністрації ЗОШ №42 на ім′я прокурора Першотравневого району м.Чернівці
від 01.03.2004 року №18 та від 12.09.2004 року №88 про вирішення питання щодо
відвідування школи учнем 7-Б класу ОСОБА_3., який протягом навчального періоду
з 2003 по 2004 роки не відвідував навчання;

· а.с.15,18

· письмовим
клопотанням адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника Служби у справах
неповнолітніх від 10.09.2004 року №87 про вирішення питання щодо відвідування
школи учнем 7-Б класу ОСОБА_3., який протягом минулого 2003-2004 навчального
року не відвідував школу;

· а.с.16

· письмовим
клопотанням адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника відділення
спецміліції від 15.03.2004 року №23 про вирішення питання щодо відвідування
школи учнем 6-Б класу ОСОБА_3., який не відвідує школу;

· а.с.17

· письмовим
клопотанням адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника Служби у справах
неповнолітніх від 20.09.2005 року №107 про вирішення питання щодо відвідування
школи учнем 8-Б класу ОСОБА_3., який протягом минулого 2004-2005 навчального
року зовсім не відвідував школу;

· а.с.20

· листом
адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника ВКМСН Першотравневого РВ УМВС
України в Чернівецькій області від 29.03.2005 року №39 про вирішення питання
щодо відвідування школи учнем 7-Б класу ОСОБА_3., який протягом 3 років без
поважних причин не відвідував школу. Останній перебуває на шкільному обліку, як
учень схильний до правопорушень з 2000 року. Мати його вихованням не займається
і школу не відвідує;

· а.с.21

· листом
адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника міської Служби у справах
неповнолітніх від 01.02.2005 року, з якого вбачається, що учень 7-Б класу
ОСОБА_3. з 2002 року без поважних причин не відвідує школу. Останній перебуває
на шкільному обліку, як учень схильний до правопорушень з 2000 року. Мати його
вихованням не займається, а бабуся будь-якого впливу на нього не має;

· а.с.22

· вироком
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.11.2005 року, з якого
вбачається, що неповнолітнього ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.185 ч.1 КК України та засуджено до 1 року позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік;

· а.с.24-25

· листом
адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника КМСН Першотравневого РВ УМВС
України в Чернівецькій області від 20.12.2005 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_3. протягом 2004-2005 навчального року школу не відвідував. На запрошення
класного керівника для участі в засіданні ради профілактики правопорушень
ОСОБА_2. не з′явилась;

· а.с.27

· актом проведення
рейду комісією ЗОШ №42 від 11.09.2006 року, з якого вбачається, що по відомим
адміністрації школи місцям проживання ОСОБА_3., останній відсутній тривалий
час;

· а.с.28

· інформацією про
учня 9-Б класу ЗОШ №42 ОСОБА_3. від 19.09.2006 року, з якої вбачається, що
останній за період навчання в школі виявив низький рівень знань з більшості
предметів. В 2-му та 3-му класах часто пропускав навчання в школі, а коли з′являвся
на навчання був не підготовлений, без зошитів, підручників та всього
необхідного. Починаючи з 5-го класу ОСОБА_3. не приходив на навчання взагалі.
За час навчання сина в школі його мати ОСОБА_2. жодного разу не відвідала
навчальний заклад і відвідуванням школи сином не цікавилася;

· а.с.29

· листом
адміністрації ЗОШ №42 на ім′я начальника ВКМСН Першотравневого РВ УМВС
України в Чернівецькій області від 13.09.2006 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_3. протягом останніх 4-х років систематично без поважних причин школу не
відвідує;

· а.с.31

· характеристикою
на ОСОБА_3. від 06.12.2006 року, з якої вбачається, що у останнього слабо
розвинуто мислення, увага нестійка, пам′ять погана, інтелектуальний
рівень дуже низький;

· а.с.32

· інформацією
адміністрації ЗОШ №42 від 06.12.2006 року про кількість навчальних днів та
годин пропущених ОСОБА_3.;

· а.с.35

· висновком
судово-психологічного обстеження від 22.12.2006 року та висновком
судово-психологічної експертизи від 20.02.2007 року, з яких вбачається, що у
неповнолітнього ОСОБА_3. проявляється суттєва відсталість розумового розвитку
та суттєві порушення особистісної сфери. Відставання у розумовому розвитку
обумовлені суттєвими порушеннями мотиваційно-вольової сфери особистості (як
функціонуванням так і змістом). Рівень розумового розвитку оцінюється як
середній рівень розвитку уваги, низький рівень розвитку пам′яті та
мислиння при низькому словарному запасі, що, загалом, може бути оцінено як
суттєва відсталість психічного розвитку. Невиконання обов′язків по
догляду за неповнолітнім ОСОБА_3. вплинуло на його розумовий та психічний
розвиток, в першу чергу на мотиваційно-вольову сферу особистості. Розумова та
психічна відсталість неповнолітнього ОСОБА_3. у сукупності відноситься до
суттєвих порушень.

· а.с.48,53

В судовому
засіданні експерт-психолог ОСОБА_8. підтвердив зазначений вище висновок
судово-психологічного обстеження.

Таким чином,
аналізуючи всі наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що органом
досудового слідства вірно кваліфіковані дії підсудної ОСОБА_2А.І. по ст. 166 КК України, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що вона злісно не виконувала обов′язків по догляду
за дитиною за кваліфікуючими ознаками: злісне невиконання батьками встановлених
законом обов′язків по догляду за
дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні
підсудній ОСОБА_2. виду та міри покарання суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а саме те, що даний злочин
відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує
особу підсудної ОСОБА_2., зокрема те, що вона раніше не судима, вину свою у
вчиненні злочину не визнала.

Обставинами, які
негативно характеризують особу підсудної ОСОБА_2. є те, що вона раніше
притягалась до кримінальної відповідальності, знаходиться на обліку в
Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з приводу вживання опіоїдів
та алкоголю (а.с.40), відповідно до акту наркологічної експертизи №101 від
16.03.2007 року страждає хронічним алкоголізмом (а.с.97).

Враховуючи всі
обставини справи, особу винної, тяжкість наступивших наслідків, суд вважає, що
виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_2. можливе без ізоляції її від
суспільства, застосувавши відносно неї ст.ст.75,76 КК України та звільнивши її
від призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України і за його вчинення
призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст.75,76 КК України засуджену ОСОБА_2 . звільнити від призначеного їй
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо
вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов'язавши її
протягом іспитового строку не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_2. змінити з тримання
під вартою в Чернівецькому слідчому ізоляторі ВДДУ ВПВ в Чернівецькій області
на підписку про невиїзд з постійного місця проживання (АДРЕСА_1), звільнивши її
з-під варти із залу суду негайно.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом 15-ти діб з дня його проголошення.

Суддя
Першотравневого

районного суду м.Чернівці В.Т.МАРЧУК