БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/773/15-к
Провадження № 1-кс/497/98/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград скаргу ОСОБА_4 від 01 квітня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року про скасування постанови слідчого Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 26.03.2015 року та на дії (бездіяльність) слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 та прокурора прокуратури Болградського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_4 1 квітня 2015 року подав слідчому судді скаргу та просить постановити рішення, яким:

· скасувати постанову слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2015 року та повернути матеріали для продовження проведення досудового розслідування;

· визнати протиправним бездіяльність прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_3 під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2015 року;

· вказівки прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_3 , як процесуального керівника досудового розслідування кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2015 року, надані слідчому ОСОБА_5 щодо закінчення досудового розслідування в строк до 25.03.2015 року визнати протиправним;

· бездіяльність слідчого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2015 року визнати протиправною.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області здійснювалося досудове слідство про кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0000201 від 27.02.2013 року.

Постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 від 26.03.2015 року закрито кримінальне провадження № 0000201 від 27.03.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України.

На думку заявника, дана постанова є необґрунтованою, не законною, по суті злочинною, так як винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, в супереч логіці, з порушенням його заявника прав і свобод, так як п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття провадження коли встановлено відсутність в діянні складу кримінального злочину.

Ним, заявником подавалася заява в порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року) 13.04.2012 року за фактом кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_6 , який зловживаючи службовим положенням, будучи на посаді директора Болградського виноробного заводу, заволодів його, заявника грошовими коштами, належними йому на праві власності за зданий виноград на Болградський виноробний завод, шляхом підробки касових ордерів, доручення на отримання коштів, а також підробки ухвали господарського суду Одеської області.

В межах даного кримінального провадження неодноразово приймались рішення про закриття кримінального провадження.

01.11.2012 року Болградським районним судом Одеської області прийнято постанову № 1507/2854/12, якою було скасовано чергову постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.08.2013 року та надано вказівки: - витребувати матеріали з господарського суду; - встановити результат розгляду прокуратурою виділених матеріалів господарським судом по факту підробки ухвали суду; - звернути увагу на пояснення сестри і дружини заявника по факту підробки доручення і касових ордерів на отримання ними коштів.

28.12.2012 року ухвалою апеляційного суду Одеської області скасовано постанову про відмову у порушення кримінальної справи від 19.11.2012 року та встановлено, що орган досудового розслідування не виконав вимоги, що були зазначені в резолютивній частині постанови Болградського районного суду Одеської області від 01.11.2012 року, а також щодо необхідності проведення судово-почеркознавчої експертизи.

27.03.2013 року відомості по даним кримінальним правопорушенням були внесені до ЄРДР за № 0000201.

Під час здійснення досудового розслідування, заявник стверджує, що були виявлені та встановлені факти злочинів, скоєних ОСОБА_6 на посаді директора Болградського виноробного заводу, внаслідок яких він заволодів його, заявника коштами, та в зв`язку з цим заявником перелічені обставини, які на його думку підтверджують дані обставини.

Крім того, в своїй скарзі заявник зазначає, які покази надавалися свідками під час досудового розслідування та здійснює їх порівняння, вказуючи на наявність розбіжностей.

Вважає, що слідчим не надано правової оцінки показанням ОСОБА_6 відносно актів звірки взаємних розрахунків між Болградським виноробним заводом і ОСОБА_4 за поставлений заявником виноград на суму 90 000 гривен в період з 21.03.2003 року по 10.09.2002 року, який будучи попередженим про кримінальну відповідальність, стверджує, що не підписував такого акту і йому взагалі нічого не відомо про його існування, тоді як даний акт був доданий до заперечень, підписаних самим ОСОБА_6 на позовну заяву ОСОБА_4 , що розглядалася господарським судом Одеської області.

По твердженню заявника, слідчий не вірно трактує показання приватного нотаріуса ОСОБА_7 , яка посвідчувала довіреність на ім`я його сестри ОСОБА_8 , та в яку без його згоди було внесено рукописний текст щодо наділення повноваженнями його дружину ОСОБА_9 .. Не з`ясованим та відкритим залишається питання, чому відсутній рукописний текст на бланку фотокопії довіреності, засвідченої мокрою печаткою нотаріуса ОСОБА_7 і штампом на лицьовій сторінці, так і на зворотній сторінці довіреності, в той час як фотокопія зроблена з оригіналу довіреності від 09.12.2002 року, на якому рукописний текст відсутній. А тому на думку заявника слід застосовувати положення ст.99 п.4 КПК України, згідно якої дублікат документу (документ, виготовлений таким же способом, як і його оригінал) може бути визнаний судом як оригінал документа.

Одним із доводів заявника щодо незаконності постанови слідчого є те, що слідчим не виконано вимоги попередніх рішень судів щодо необхідності призначення і проведення почеркознавчої експертизи, оскільки по твердженню слідчого відсутні оригінали документів, що необхідні для проведення такої експертизи. Однак є інші докази, які вказують на те, що з ним заявником, ПАТ «Болградський виноробний завод» не розрахувався, що підтверджується приходними накладними, договором і показаннями свідків працівників виноробного заводу.

Як вважає заявник, оскільки органом досудового слідства не виконано у повному обсязі вказівки судів, викладених в судових рішеннях від 02.12.2013 року справа № 497/3301/13-к, від 29.01.2014 року № 497/192/14-к, то постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 26.03.2015 року є незаконною, не обґрунтованою, а дії слідчого і прокурора як процесуального керівника протиправними, що проявляється в бездіяльності, пов`язанній з не проведенням усіх необхідних слідчий дій в рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні його скарги, підтримав усі доводи викладені в скарзі та надав пояснення з підстав зазначених в тексі скарги. Ще раз наголосив та звертав увагу слідчого судді, що постанова слідчого є не законною, підлягає скасуванню, а досудове слідство має бути продовжено. Слідчому слід вжити усіх вичерпних заходів для встановлення істини в кримінальному провадженні, повідомити винним особам про підозру. І всі необхідні дії провести в розумні строки, так як досудове розслідування занадто затягнулося.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував усі доводи скарги заявника, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, і в задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Стверджував, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було застосовано усіх необхідних заходів, перевірено усі доводи заявника, виконано усі вказівки, викладені як в судових рішеннях, так і вказівки процесуального керівництва. За наслідками проведених усіх слідчих дій, ним прийнято законну і обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Також, на думку слідчого ним не було допущено ніяких процесуальних протиправних дій та бездіяльності в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року.

Прокурор просив в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити, оскільки відсутні підстави для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

При цьому прокурор пояснив, що відомості в ЄРДР були внесені за заявою скаржника за попередньою кваліфікацією за ст. 358 ч.1 КК України від 27.03.2013 року та за ст.366 ч.1 КК України від 12.11.2013 року, які у подальшому були об`єднані, та продовжено розслідування кримінального провадження за № 0000201.

Предметом даних злочинів є офіційний документ, який на думку заявника має ознаки підробки або містить неправдиву інформацію. Такими документами по твердженню заявника є видаткові касові ордера. Прокурор зазначив, що між заявником та ПАТ «Болградський виноробний завод» виникли договірні відносини, за якими заявник здавав виноград на виноробний завод, а завод розраховувався з заявником. Питання проте чи дійсно здавав заявник виноград на завод, та чи отримував за зданий виноград грошові кошти не є предметом кримінального провадження. Під час досудового розслідування було встановлено, що і заявником, і його дружиною, і його сестрою було підписано цілий ряд пустих, не заповнених видаткових касових ордерів, з метою подальшого отримання грошових коштів за зданий виноград. А також ними не заперечувалося, що частину коштів вони отримали. Для того, що б встановити розбіжності в показах свідків, а також, чи мала місце подія кримінального злочину, а у подальшому і саму винну особу. Слід провести почеркознавчу експертизу на предмет заповнення названих вмдаткових касових ордерів. Однак призначити і провести таку експертизу не можливо в зв`язку з відсутністю оригіналів цих ордерів, які були знищені після спливу строку їх зберігання. У органу досудового розслідування відсутні необхідні дані, що б перевірити усі доводи заявника. В ході досудового розслідування були перевірені доводи заявника щодо внесення інформації про наділення повноваженнями його дружину ОСОБА_9 шляхом внесення рукописного тексту в довіреність видану ним на ім`я сестри ОСОБА_8 .. І такі доводи заявника були спростовані показаннями ОСОБА_7 , приватного нотаріуса, яка посвідчувала цю довіреність, і яка пояснила, що на прохання заявника вона внесла відомості про прізвище його дружини ОСОБА_9 в цю довіреність, які засвідчила належним чином. При цьому у заявника ОСОБА_4 жодних претензій до приватного нотаріуса не було і не має. Також прокурор стверджує, що заявник правильно вказує, що видана ним довіреність дає лише право на проведення певних процесуальних дій, тобто отримання коштів. Однак, це не свідчить, що якусь неправдиву інформацію вносив ПАТ «Виноробний завод» в дану довіреність. І для того, щоб це перевірити як слід, також необхідно призначати і проводити експертизу, але це не можливо зробити в зв`язку з відсутність оригіналу цієї довіреності. У слідчого не було достатніх даних, які б свідчили, що мало місце кримінальне правопорушення, і підстави для повідомлення підозри конкретній особі, так як не встановлено сам факт підробки видаткових касових ордерів, та факт внесення неправдивих відомостей в довіреність.

На думку прокурора, твердження заявника про те, що ПАТ «Виноробний завод» умисно знищив усі видаткові касові ордера, що спростовують отримання ним, заявником, та його повіреними особами грошових коштів, не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування. Таким чином, орган досудового слідства не може ставити в основу підозри лише припущення заявника щодо скоєння кримінального злочину, оскільки за наслідками проведеної перевірки факти і дані, повідомлені заявником не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування даного кримінального злочину.

З огляду на надані ним пояснення, прокурор вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.03.2015 року обґрунтованою та законною.

Заслухавши пояснення учасників даного судового розгляду, перевіривши доводи викладені в скаргах, всебічно і повно розглянувши матеріали кримінального провадження та наявні в ньому докази, оцінивши їх у сукупності, приходжу до наступного висновку за таких підстав.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що 13.04.2012 року заявник звернувся з заявою на ім`я прокурора Болградського району Одеської області в порядку ст.ст.94, 95, 97 КПК України, в редакції 1960 року за фактом підробки його підпису, підпису його сестри ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_9 в видаткових касових ордерах, оскільки таким чином винна особа намагається уникнути відповідальності за невиплату грошових коштів за зданий ним, заявником ОСОБА_4 виноград на ПАТ «Болградський виноробний завод» (а.п.15-16 т.1).

28 квітня 2012 року оперативним уповноваженим Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи відносно директора ЗАТ «Болградський виноробний завод» ОСОБА_11 на підставі ст.6 п.2 КПК України (а.п.75-76 т.1), яка у подальшому була скасована прокурором Болградського району Одеської області постановою від 14.08.2012 року в зв`язку з неповним об`ємом здійсненої перевірки (а.п.78 т.1). Прокурором визначено об`єм процесуальних дій, необхідний для проведення додаткової перевірки, про що дано ряд вказівок органу досудового розслідування.

Під час додаткової перевірки було допитано ОСОБА_12 сестру заявника (а.п.79-80 т.1), ОСОБА_13 , колишнього директора ПАТ «Болградський виноробний завод» (а.п.81-82 т.1), долучено відповідь Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 13.06.2012 року на запит Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області (а.п.83 т.1), отримано рапорт о/у про неможливість допитати у якості свідка комірника ОСОБА_14 в зв`язку з її смертю (а.п.84 т.1).

Тобто виконано усі вказівки прокурора, зазначені в постанові від 14.08.2012 року.

За наслідками проведеної додаткової перевірки 26 серпня 2012 року оперативним уповноваженим Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_15 винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 ч.2 КПК України (а.п.85-87 т.1).

Однак, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 01.11.2012 року справа № 1507/2854/12, провадження № 4/1507/102/12 за наслідками розгляду скарги заявника ОСОБА_4 , вищеназвану постанову скасовано, матеріали спрямовані прокурору для проведення додаткової перевірки (а.п.90-91 т.1). В даній постанові, суддею вказано на необхідність:

· витребувати не витребувані в ході попередньої перевірки матеріали, про які зазначено у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.08.2012 року;

· встановити результати розгляду прокуратурою виділених господарським судом матеріалів щодо підробки дати в зазначеному у заяві рішенні господарського суду;

· допитати ОСОБА_13 щодо подій та господарських відносин між Заводом і заявником ОСОБА_4 , які стосуються періоду з 2001 року по день звільнення ОСОБА_13 з посади директора;

· звернути увагу на пояснення допитаних сестри і дружини заявника ОСОБА_12 і ОСОБА_4 щодо підробленої довіреності і касових ордерів про отримання ними коштів на підставі довіреності ОСОБА_4 , та зробити висновки про наявність або відсутність приводів і підстав для порушення кримінальної справи за вказаною заявою ОСОБА_4 від 13.04.2012 року.

У подальшому в ході досудового розслідування було допитано у якості свідків: ОСОБА_16 (а.п.93 т.1), та відібрано зразки її почерку та підпису (а.п.94 т.1). Свідок пояснила, що 35 із 36, наданих їй для огляду видаткових касових ордерів, заповнені нею власноручно, та проставлено підпис. Ряд з цих ордерів підписані ОСОБА_12 , сестрою ОСОБА_4 , а ряд ордерів підписано дружиною ОСОБА_4 ОСОБА_9 у її присутності.

19 листопада 2012 року оперативним уповноваженим Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області прийнято постанову про відмову у порушенні кримінальної справи відносно колишнього директора ЗАТ «Болградський виноробний завод» ОСОБА_13 за ознаками злочину, передбаченого ст.ст. 190, 358 КК України на підставі ст.6 п.1 КПК України (а.п.97-98 т.1), про що було повідомлено заявника (а.п.99 т.1).

Здійснюючи досудове розслідування слідчим було допитано 12.05.2013 року у якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що доручення її братом ОСОБА_4 було видано лише на її ім`я, ім`я дружини ОСОБА_9 в ній не значилося, що вона отримувала деяку суму коштів на ЗАТ «Болградський виноробний завод», яку вони мали сплатити її брату за зданий ним виноград. На прохання директора заводу вона підписувала цілий ряд чистих, не заповнених бланків видаткових касових ордерів, однак грошових коштів по ним не отримувала. Оглянувши надані їй бланки видаткових касових ордерів, пояснила, що підпис на цих ордерах їй не належить та почерк не її (а.п.106-110). Разом з цим у ОСОБА_12 були відібрані зразки підпису та почерку (а.п.111-112 т.1).

ОСОБА_9 була допитана у якості свідка 10.06.2013 року (а.п.120-122 т.1), та під час допиту повідомила, що ЗАТ «Болградський виноробний завод» не розрахувався з її колишнім чоловіком за поставлений на завод виноград в 2001 році. Після арешту її чоловіка, ОСОБА_4 , останній видав довіреність на ім`я своєї сестри ОСОБА_12 на розпорядження майном, в тому числі на отримання коштів в ЗАТ «Болградський виноробний завод». ЇЇ прізвище в цій довіреності було відсутнє, так як чоловік її не уповноважував на вчинення таких дій. ОСОБА_4 наполягав на тому, щоб ЗАТ «Болградський виноробний завод» розрахувався з ним, повернувши кошти сестрі ОСОБА_12 , або їй. На прохання директора винзаводу, який обіцяв розрахуватися у повному обсязі, вона підписала значну кількість чистих, не заповнених видаткових касових ордерів. Однак, кошти виплачені так і не були, окрім не значної суми.

Після допиту ОСОБА_9 , у неї були відібрані зразки підпису та почерку (а.п.123-133 т.1).

На виконання вищеназваної ухвали суду, слідчим було допитано у якості свідків: ОСОБА_16 (а.п.137-138 т.1), ОСОБА_17 (а.п.139-140), ОСОБА_18 (а.п.141-146 т.1), ОСОБА_13 (а.п.147-151 т.1), та відібрано у ОСОБА_13 зразки підпису та почерку (а.п.152-159 т.1).

Слідчим досліджено матеріали виконавчого провадження ВП № 316903359 по наказу № 16-17-8-22-1-28/46-07-844 від 04.01.2002 року, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 заборгованості в сумі 341 820.40 гривен … (а.п.162-183 т.2).

В даних матеріалах містять акти ЗАТ «Болградський виноробний завод» за 2004, 2005, 2008 роки про знищення шляхом спалювання документів, строк зберігання яких сплив відповідно за 2001, 2002, 2003 роки (а.п.167-172 т.1).

09 жовтня 2013 року заявника ОСОБА_4 було визнано постановою прокурора прокуратури Болградського району Одеської області потерпілим по даному кримінальному провадженню (а.п.185 т.1), та допитано як потерпілого (а.п.189-197 т.1).

Під час допиту, заявник надав пояснення про обставини його взаємовідносин з ЗАТ «Болградський виноробний завод», в тому числі директором ОСОБА_13 з приводу здачі ним на винзавод винограду в 2001 році, та отримання розрахунку за цей виноград. В цьому протоколі заявником власноручно зазначено цілий ряд клопотань: - про витребування з ЗАТ «Болградський виноробний завод» оригіналів видаткових касових ордерів, та призначити по ним експертизу; - про витребування касових книг, рух грошових коштів по ЗАТ «Болградський виноробний завод» в період, коли були підписані зазначені видаткові касові ордери; - про витребування з ЗАТ «Болградський виноробний завод» довіреності, якою нібито була уповноважена його, дружина ОСОБА_9 на отримання грошових коштів (а.п.189-197 т.1).

Під час допиту заявника 18 жовтня 2013 року, він пояснив, що працівники ЗАТ «Болградський виноробний завод» підробили довіреність ВАС № 052691 від 09.12.2002 року видану на ім`я його сестри ОСОБА_12 , яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_7 , шляхом внесення в цю довіреність прізвища його дружини ОСОБА_9 з метою виправдати свої дії, щодо нібито видачі грошових коштів на ім`я ОСОБА_9 .. Крім того заявник стверджував, що підробленими є видаткові касові ордери, про отримання нібито ним, його сестрою ОСОБА_12 , та його дружиною ОСОБА_9 грошових коштів, хоча ці кошти ними отримані фактично не були. При цьому заявнику були надані для огляду копії видаткових касових ордерів, де по кожному з них він пояснив, щодо заповнення цих ордерів, наявних на них підписів, та паспортних даних. Тобто, чи належать вони йому, його сестрі ОСОБА_12 , його дружині ОСОБА_19 , чи іншим стороннім особам (а.п.198-201 т.1).

Згідно протоколу допиту приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 26.09.2013 року вбачається, що нотаріус стверджує, що саме на прохання ОСОБА_4 і його сестри ОСОБА_12 нею було виготовлено, а у подальшому у присутності ОСОБА_4 , у приміщенні ІТТ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області посвідчено довіреність серії ВАС № 052691 від 09.12.2002 року, та що саме на прохання ОСОБА_4 нею рукописним способом було внесено прізвище його дружини ОСОБА_9 , що відповідала вимогам діючої на той період Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Після чого один екземпляр довіреності нею було видано ОСОБА_12 , а інший зберігався у неї в офісному приміщенні (а.п.202-205 т.1).

У подальшому слідчим було проведено спільний допит заявника ОСОБА_4 та приватного нотаріуса ОСОБА_7 , під час якого дані особи мали можливість задати питання один одному. Під час даного допиту нотаріус підтвердила, що саме на прохання ОСОБА_4 нею було внесено прізвище його дружини ОСОБА_9 в дану довіреність. При цьому заявник ОСОБА_4 заперечував щодо такого прохання з його боку, втім пояснив, що нотаріус його не омовлює, і претензій до неї він не має, так як його не цікавить причини утворення даного запису, а цікавить суть з`ясування обставин, що стосуються не отримання ним грошових коштів від ЗАТ «Болградський виноробний завод (а.п.206-209 т.1).

Під час досудового розслідування заявником були надані слідчому для дослідження та встановлення необхідних обставин дві довіреності: фотокопія зроблена з оригіналу без прізвища ОСОБА_9 (а.п.215 т.1, 154 т.2), та копія, надана ЗАТ «Болградський виноробний завод», де міститься рукописний текст прізвища ОСОБА_9 (а.п.155 т.2), тобто один і той же документ: довіреність серії ВАС № 052691 від 09.12.2002 року, яка містить в собі ряд відмінностей.

13 листопада 2013 року було внесено відомості до ЄРДР за 0000859, та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ст. 366 ч.1 КК України з тих підстав, що в 2001 році посадовими особами Болградського виноробного заводу були внесені неправдиві відомості до видаткових касових ордерів на видачу грошових коштів за здану продукцію СПД ОСОБА_4 (а.п.233 т.1).

Дане кримінальне провадження згідно постанови прокурора прокуратури Болградського району Одеської області від 20.11.2013 року було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000201 від 27.03.2013 року, та продовжено досудове розслідування в кримінальному провадженні за останнім номером (а.п.244-245 т.1).

20 листопада 2013 року слідчим СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_20 винесено постанову про закриття названого кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України (а.п.246-248 т.1).

Однак, дана постанова не витримала критики, та була скасовано ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 02.12.2013 року, та матеріали спрямовані прокурору для продовження досудового розслідування (а.п.2-4 т.2). В ухвалі слідчий суддя вказав на цілий ряд заходів, які слід здійснити під час продовження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а саме:

- витребувати в господарському суді для вивчення господарську справу щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_4 з ПрАТ «Болградський виноробний завод», а саме вивчити касову книгу Винзаводу і інші документи, що містить ця справа, на предмет отримання винзаводом від СПД « ОСОБА_4 » винограду у 2002 році та оплати за нього;

- встановити результати розгляду прокуратурою виділених господарським судом матеріалів по факту підробки дати у вказаному в заяві рішенні господарського суду;

- допитати ОСОБА_13 щодо подій господарських відносин між заводом і заявником ОСОБА_4 , які стосуються розрахунків заводу з ОСОБА_4 за сировину 2002 року, а саме кому в серпні 2002 року, під час перебування ОСОБА_4 під вартою та за відсутності довіреності від нього, були виплачені кошти за виноград;

- звернути увагу на пояснення ОСОБА_4 щодо підробленої довіреності і касових ордерів про отримання коштів за виноград 2002 року і за наявності можливості провести почеркознавчу експертизу на предмет оригіналу або підробки записів в цих документах;

- перевірити пояснення допитаних сестри і дружини заявника - ОСОБА_12 і ОСОБА_9 щодо підробленої довіреності і касових ордерів про отримання ними коштів на підставі довіреності ОСОБА_4 і не лише за виноград 2001 року, але і за виноград 2002 року;

- призначити і провести за можливості, почеркознавчу експертизу касових ордерів, що є у заявника ОСОБА_4 , та напису, зробленого від руки на довіреності, наданій ОСОБА_4 на ім`я його сестри ОСОБА_21 ;

- допитати заявлених ОСОБА_4 свідків … щодо здачі ОСОБА_4 винограду на винзавод в 2002 році і сплати коштів за виноград 2001-2002 років;

- допитати ОСОБА_18 у присутності ОСОБА_4 для виключення можливих розбіжностей між поясненнями свідка та фактами.

З метою виконання названої ухвали слідчого судді, слідчим було здійснені наступні дії:

допитано у якості свідків ОСОБА_22 (а.п.6 т.2), ОСОБА_23 (а.п.7 т.2), ОСОБА_16 (а.п.8 т.2), ОСОБА_24 (а.п.11-14 т.2), ОСОБА_17 (а.п.17-18 т.2), ОСОБА_25 (а.п.20-21 т.2), додатково допитано ОСОБА_13 (а.п.22-26 т.2), проведено одночасний допит ОСОБА_18 та ОСОБА_4 (а.п.27-32 т.2), розглянуто ряд клопотань заявника ОСОБА_26 та прийнято по ним рішення (а.п.34-35, 37, 55-56, 57-61, 63, 70 т.2), отримано інформацію з Болградського РС ГУДМС України в Одеській області щодо паспортних даних ОСОБА_4 , та особи власника паспорту серії НОМЕР_1 від 29.07.1997 року (а.п.15-16 т.2)

Разом з цим, 17.12.2013 року прокурором прокуратури Болградського району Одеської області слідчому надані були письмові вказівки щодо необхідності проведення ряду заходів під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню (а.п.41 т.2), в тому числі:

- звернутись до господарського суду Одеської області з запитом про надання можливості слідчому ознайомитись з матеріалами справи щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_4 з ПрАТ «Болградський виноробний завод», а саме вивчити касову книгу заводу і інші докази, що містить зазначена справа, на предмет отримання винзаводом від СПД « ОСОБА_4 » винограду у 2002 році та оплати за нього;

- встановити результати розгляду прокуратурою виділених господарським судом Одеської області матеріалів щодо підробки дати в вказаному у заяві рішенні господарського суду.

Аналогічні вказівки були дані слідчому прокурором прокуратури Болградського району Одеської області від 30.01.2014 року (а.п.207 т.2).

У подальшому в рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчий ознайомився матеріалами господарської справи в господарському суді Одеської області № 16-17-8-22-1-28/46-07-844, та ним зроблено ряд копій документів, що долучені до матеріалів даного кримінального провадження (а.п.76-174 т.2).

26 березня 2015 року слідчим постановлено рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 366 ч.1 відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.п. 178-190 т.2).

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, та з інших підстав, чітко визначених даною статтею.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і на підставі оцінки слідчим, прокурором у сукупності всіх доказів, що зібрані і наявні в матеріалах кримінального провадження. Під закриття кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється із-за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Дане кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України. Тобто кримінальне провадження підлягає закриттю якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Дані вимоги закону слідчим дотримано не було.

За наслідками усього вище переліченого і дослідженого слідчим суддею в судовому засіданні було виявлено, що слідчим не в повній мірі виконано вказівки, зазначені як в рішеннях судів, так і вказівки процесуальних керівників від 17.12.2013 року, від 30.01.2014 року.
Так, одним із заходів було витребувати в господарському суді для вивчення господарську справу щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_4 з ПрАТ «Болградський виноробний завод», а саме вивчити касову книгу Винзаводу і інші документи, що містить ця справа, на предмет отримання винзаводом від СПД « ОСОБА_4 » винограду у 2002 році та оплати за нього.

Однак, слідчий формально віднісся до виконання цієї вказівки, оскільки ознайомившись з матеріалами господарської справи, зробив копії деяких документів, під час дослідження яких не можливо було встановити навіть назву цих документів, і яка інформація в них міститься. За наслідками дослідження слідчим цих доказів не здійснено аналізу цих документів, ні будь-якого іншого висновку, тобто відкритим залишається питання: «Щодо отримання винзаводом від СПД ОСОБА_4 винограду у 2002 році та оплати за нього».

Другим заходом, який необхідно було вижити слідчим під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, згідно наданих йому вказівок, це - встановити результати розгляду прокуратурою виділених господарським судом матеріалів по факту підробки дати у вказаному в заяві рішенні господарського суду.

Як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, слідчий стверджував, що ним неодноразово направлялися такі запити до прокуратури Одеської області, і що підтверджено матеріалами кримінального провадження, однак відповіді отримано не було. І як пояснив слідчий, на його думку, дана відповідь не має жодного суттєвого значення для прийняття рішення по цьому кримінальному провадженню.

Однак, такий висновок слідчого відсутній в постанові про закриття кримінального провадження від 26 березня 2015 року, і слідчим не надано цьому оцінки, а саме, чому відповідь за результатами розгляду прокуратурою виділених Одеським апеляційним господарським судом матеріалів з господарської справи № 16-17-8-22-1-28/46-07-844 щодо підробки дати в ухвалі зазначеного суду, не має значення для прийняття рішення по суті досудового розслідування по цьому кримінальному провадженні.

Звертаю увагу, що частиною 2 ст. 21 КПК України визначено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Одним із наслідків набрання судовим рішенням законної сили є його обов`язковість; саме законна сила «наділяє, зокрема, судове рішення (вирок, ухвалу) такими характерними ознаками, як загальнообов`язковість, виключність і преюдиціальність». Сутність засади обов`язковості судових рішень полягає в тому, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду є конституційною засадою судочинства (ст.129 Конституції України).

Стаття 553 КПК України, додатково розкриваючи це положення, вказує, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий безпідставно не виконав вимоги, викладені в ухвалі Болградського районного суду Одеської області від 02.12.2013 року.

Слід зазначити, що ще одним заходом в названій ухвалі суду було допитати ОСОБА_13 щодо подій господарських відносин між заводом і заявником ОСОБА_4 , які стосуються розрахунків заводу з ОСОБА_4 за сировину 2002 року, а саме кому в серпні 2002 року, під час перебування ОСОБА_4 під вартою та за відсутності довіреності від нього, були виплачені кошти за зданий виноград. Однак дане питання так і залишилося не вирішеним, і слідчим не встановлено достовірно хто ж все таки (яка особа) отримувала грошові кошти у визначений період.

09 жовтня 2013 року під час допиту заявника ОСОБА_4 у якості потерпілого ним в протоколі допиту власноручно було зазначено цілий ряд клопотань, а саме: - про витребування з ЗАТ «Болградський виноробний завод» оригіналів видаткових касових ордерів, та призначити по ним експертизу; - про витребування касових книг, рух грошових коштів по ЗАТ «Болградський виноробний завод» в період, коли були підписані зазначені видаткові касові ордери; - про витребування з ЗАТ «Болградський виноробний завод» довіреності, якою нібито була уповноважена його, дружина ОСОБА_9 на отримання грошових коштів (а.п.189-197 т.1). Однак, матеріали кримінального провадження не мітять рішення слідчого за наслідками розгляду даних клопотань потерпілого.

В судовому засіданні було допитано приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона дійсно на прохання сестри заявника ОСОБА_4 ОСОБА_12 , яка надала їй паспорт заявника виготовила довіреність серії ВАС № НОМЕР_2 від 09.12.2002 року. Потім у приміщенні ІТТ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ознайомила присутнього ОСОБА_4 зі змістом цієї довіреності, та саме на його прохання внесла власноручно рукописний текст щодо « ОСОБА_9 , що мешкає в м. Болграді». Зазначивши що «Дописаному ОСОБА_9 , що мешкає в м. Болграді, або» - вірити». Після чого заявник підписав довіреність, і вона її посвідчила. Оригінал довіреності вона видала ОСОБА_27 , другий екземпляр довіреності зберігався у неї в офісі. При цьому нотаріус підтвердила, що на фотокопії цієї довіреності, що є у заявника, де відсутній цей рукописний текс» значиться її підпис, і її засвідчувальний напис, та печатка. Проте не змогла пояснити, чому мають місце розбіжності в фотокопії довіреності, засвідченій мокрою печаткою та копії довіреності, яка зроблена з оригіналу довіреності. На даний час, екземпляр довіреності, що зберігався у неї в офісі знищено зі спливом терміну зберігання.

При цьому, в судовому засіданні було встановлено, та підтверджено і заявником, і прокурором, а також нотаріусом ОСОБА_7 , що раніше прокуратурою Болградського району Одеської області проводилася перевірка дій приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області з приводу законності (правомірності) видачі нотаріусом довіреності від імені ОСОБА_4 серії ВАС № 052691 від 09.12.2002 року, якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_12 керувати і розпоряджатися усім його майном …

Присутній в судовому засіданні прокурор пояснив, що дійсно така перевірка проводилася, однак ніяких документів не збереглося.

Втім, жодного документу на підтвердження сказаного, надано не було, а ні матеріалів перевірки, а ні рішення за наслідками перевірки, а ні акту про знищення матеріалів перевірки, тощо.

Дані, обставини мали б бути з`ясовані слідчим під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, однак таких заходів ним не вживалося, а також позбавляють можливості слідчого суддю перевірити та надати відповідну правову оцінку встановленому факту.

Під час дослідження слідчим суддею матеріалів кримінального провадження було встановлено наявність матеріалів виконавчого провадження ВП № 316903359 по наказу № 16-17-8-22-1-28/46-07-844 від 04.01.2002 року, виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» на користь суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 заборгованості в сумі 341 820.40 гривен … (а.п.162-183 т.2).

В даних матеріалах містяться акти ЗАТ «Болградський виноробний завод» за 2004, 2005, 2008 роки про знищення шляхом спалювання документів, строк зберігання яких сплив відповідно за 2001, 2002, 2003 роки (а.п.167-172 т.1).

Однак не зрозумілим є, яким чином слідчий встановив, що було знищено саме ті видаткові касові ордери, касові книги, на які посилається в своїй заяві заявник, оскільки з даних актів не можливо визначити, які саме документи були знищені, і дані обставини слідчим перевірені не були.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, не повній мірі виконав усі вказівки суду, процесуальних керівників.
Всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчим не перевірено усі добуті докази під час досудового розслідування, не здійснено аналізу цих доказів, та не здійснено в повній мірі дій щодо встановлення всіх обставин справи.
Згідно ст.284 ч.5 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається виконання слідчим вимог названої статті.
Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши документи додані до скарги, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви ОСОБА_4 про скоєний злочин, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.
В цій частині скарга заявника підлягає задоволенню.

Вимоги заявника в частині скарги щодо визнання протиправною бездіяльність прокурора прокуратури Болградського району Одеської області ОСОБА_3 з причин неналежного здійснення процесуального керівництва по даному кримінальному провадженню задоволенню не підлягають.

Статтею 36 КПК України чітко визначено повноваження прокурора в кримінальному процесі.

Насамперед, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ч.2 ст.36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Процесуальне керівництво прокурора це організація процесу досудового розслідування, визначення напрямків розслідування, координація процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення додержання у процесі розслідування вимог законів України.

КПК України не дає визначення та тлумачення поняттю «неналежне процесуальне керівництво», а тому слід виходити з положень ст. 36 КПК України, тобто тих повноважень, якими закон наділяє прокурорів, як процесуальних керівників, однак такої функції як «контроль» за проведенням досудового розслідування на прокурора не покладається.

Зі скарги заявника не вбачається в чому конкретно полягає бездіяльність прокурора, як процесуального керівника, тобто які дії чи рішення прокурором не здійснені (не прийняті), але згідно вимог КПК України мали б бути здійснені (прийняті).

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури. Належна правова процедура кримінального провадження - це встановлений КПК України порядок дій органів, що ведуть провадження, та його учасників, реалізація ними своїх прав і обов`язків у визначених законом межах. Правова процедура є належною, коли вона ґрунтується на законі й є доступною як в інформаційному плані (ознайомлення учасників провадження з суттю відповідно/процедури, їх правами і обов`язками під час її здійснення, результатами тощо), так і фактичної реалізації особами кримінального провадження. Належна правова процедура включає в себе дотримання засад (принципів) кримінального провадження, процесуальних засобів і способів їх реалізації, процесуальних гарантій прав і свобод учасників кримінального процесу та прийнятих законних, обґрунтованих і справедливих рішень.
Заявник в своїй скарзі не конкретизував, які дії вчинено, чи які дії не вчинено, але мали б бути здійснені згідно положень КПК України, та надати можливість слідчому судді перевірити в чому конкретно полягає бездіяльність чи то слідчого, чи то прокурора.

Що стосується скарги в частині визнання бездіяльність слідчого ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню протиправною, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ст. 303 ч.1 п.1 КПК України визначено, що на досудовому слідстві можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора що полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Проте закон не визначає поняття процесуальних дій на відміну від слідчих дій.

Слідчий як службова особа органу внутрішніх справ … уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (ст. 3 ч.1 п.17 КПК України).

Під час кримінального провадження …. слідчий … зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. … слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст.9 ч.1, ч.2 КПК України).

Статтею 40 ч. 5 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тому суд вважає, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та будь-яке втручання в його діяльність заборонено.

А відтак, скарга заявника в цій частині задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень,охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
У відповідності до ст. 22 ч. 6 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи усе вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 від 01.04.2015 року є частково обґрунтованою, та підлягає частковому задоволенню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ст.307 ч.3 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 ч.2, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 від 01.04.2015 року по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області від 26 березня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2013 року - скасувати.
Матеріали кримінального провадження 0000201 від 27.03.2013 року спрямувати прокурору Болградського району Одеської області для організації подальшого досудового розслідування.
Зобов`язати процесуального керівника - прокурора прокуратури Болградського району Одеської області, вжити вичерпних заходів та забезпечити належну якість досудового розслідування, прийняття законного, обґрунтованого і мотивованого рішення у даному кримінальному провадженні, в межах наданих йому повноважень з урахуванням вимог ст. 28 КПК України.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1