Провадження № 1-кп/742/64/15
Єдиний унікальний № 742/753/15-к
ВИРОК
Іменем України
11 березня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0001631 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, працює підсобним робітником на Прилуцькій дослідній станції ІС НААН, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 262; ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
29 листопада 2014 року близько 8-ї години 30-ти хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за адресою АДРЕСА_2 , відкрито викрав, належний, згідно дозволу №2412 виданого 12.12.2006 року, ОСОБА_6 , карабін АКМС-МФ калібру 7,62мм серія НОМЕР_1 , який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №1195 від 11.12.2014 року є придатною до проведення пострілів вогнепальною зброєю нарізним самозарядним одноствольним мисливським карабіном моделі «АКМС-МФ» калібру 7,62x39 мм, виробництва завод «Форт» Україна, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

Такими умисними діями, які виразились у викраденні зброї належної гр-ну ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.262 КК України, тобто викрадення вогнепальної зброї.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 після 8-ї години 30-ти хвилин 29 листопада 2014 року, залишивши помешкання за адресою АДРЕСА_2 , не маючи відповідного дозволу, переніс карабін АКМС-МФ серія НОМЕР_1 до автомобіля служби-таксі «Городок», що знаходився поблизу зазначеного господарства, яким, відповідно до укладених цивільно-правових домовленостей, йому надавались транспортні послуги по м.Прилуки. 29.11.2014 року, близько 9-ї години 20-ти хвилин ОСОБА_5 залишив карабін АКМС-МФ серія НОМЕР_1 на зберіганні в багажному відділенні автомобіля «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Такими умисними діями, які виразились у незаконному поводженні з карабіном АКМС-МФ серія ВІ №002989, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинувальному акті про викрадення ним 29.11.2014 року вищеназваного карабіну із приміщення будинку по АДРЕСА_2 , який потому переніс та поклав на зберігання до багажнику легкового автомобіля таксі, який пізніше і було вилучено працівниками міліції. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вказав, що він визнає повністю себе винним та щиро кається у скоєному, запевняє про недопущення в подальшому будь-яких правопорушень, просить не застосовувати суворої міри покарання та розглядати справу за спрощеною процедурою, оскільки правильно розуміє суть обвинувачення і наявні докази у даному кримінальному провадженні.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.262, ч.1ст.263 КК України, як викрадення вогнепальної зброї та незаконне поводження зі зброєю.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який одружений та працевлаштований, він позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, не перебуває на профобліку в Прилуцькому нарко-психо-диспансерах, що він вважається раніше не судимим згідно ст.89 КК України (а.п.74-88).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, а обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного спяніння.

Тому, суд вважає необхідно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі ближче до мінімального розміру інкримінованих законів, при цьому суд приходить до висновку про можливість звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки відповідно до ст.ст.75,76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати в сумі 739 грн. 20 коп. за проведення судово-балістичної експертизи (а.п.42), необхідно стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки для доказування його винності проводилася у даному кримінальному провадженні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній, а долю речових доказів вирішити згідно ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 262, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 т.262 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном на 2(два) роки із покладенням на нього обовязків не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати 739 (сімсот тридцять девять) грн. 20 коп. на користь держави, за проведення судово-балістичної експертизи у даному кримінальному провадженні.

Речові докази :

· слід фрагменту низу підошви взуття на дактилоплівці, залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.п.22-23);

· карабін АКМС-МФ калібру 7,62мм серія НОМЕР_1 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанції за №111 від 15.02.2014 року, повернути у власність ОСОБА_6 лише за наявності у нього відповідного Дозволу на право зберігання, носіння цієї зброї, а за відсутності такого Дозволу знищити (а.п.50,52);

- магазин автомату Калашникова, гільза від патрону калібру 7,62мм, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького МВ УМВС згідно квитанцій №111 та №017228 від 15.02.2014 року знищити (а.п.50-52).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1