У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Скотаря
А.М.,

суддів Гошовської
Т.В., Кривенди О.В.,

за участю прокурора Гладкого О.Є.,

та представника

цивільногопозивача ОСОБА_1,

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 31 липня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області та
касаційною скаргою представника цивільного позивача ОСОБА_1 на постанову
Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2007 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу
ст. 89 КК України не судимого,

-за ч.1
ст. 366, ч.2 ст. 191 КК України провадженням закрито у зв'язку із закінченням
строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляційному порядку справа не розглядалась, але
ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 січня 2008 року ОСОБА_1, як
представнику цивільного позивача, відмовлено у прийнятті апеляції на зазначену
постанову суду першої інстанції.

ОСОБА_2. органами досудового слідства обвинувачувався в
тому, що працюючи директором ПП
“Еліта-Лімітед” і являючись посадовою особою, 19 лютого 2001 року заднім числом
уклав з директором ПП “Угольстройиндустрия” підроблений договір на поставку
вугілля від 15 лютого 2001 року.

Отримавши інформацію про прибуття на станцію Основа
Південної залізниці вагону з 65 т вугілля, що належало ТОВ “Віраж”, він дав
вказівку оформити підроблений рахунок-фактуру на суму 11 134 50 грн. про оплату
поставленого вугілля на адресу УТГО “Південна залізна дорога”.

При цьому ОСОБА_2. разом із ОСОБА_3. - начальником
паливно-технічного відділу локомотивної служби Південної залізниці, склав акт
прийому-передачі про надходження зазначеного вугілля нібито від ПП
“Еліта-Лімітед” та перерахував ці кошти на їх рахунок.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати постанову суду щодо ОСОБА_2 у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки вважає, що його дії
слід кваліфікувати за ч.5 ст. 191 КК України, а кримінальну справу направити на
додаткове розслідування.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду щодо ОСОБА_2, а
кримінальну справу направити на нове розслідування, оскільки вважає, що не всіх
осіб притягнуто до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав
касаційне подання, а касаційну скаргу ОСОБА_1 просив визнати такою, що не
підлягає розгляду, ОСОБА_1 підтримавшого свою касаційну скаргу та касаційне
подання прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора слід
залишити без задоволення, а касаційну скаргу ОСОБА_1 визнати такою, що не
підлягає розгляду, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.384 КПК України касаційні скарги
на судові рішення, зазначені у ч.2 ст.383 КК України, мають право подати
потерпілий і його представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого,
але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також цивільний
позивач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного
позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 5 вересня 2005 року
слідчим Луганської транспортної прокуратури винесено постанову про визнання
ОСОБА_1 потерпілим.

1 березня 2006
року старшим слідчим СВ ЛВ на Південній залізниці було винесено постанову про
визнання ТОВ “Віраж” в особі його директора ОСОБА_1 цивільним позивачем.

Однак, 27 квітня 2007 року заступником прокурора
Харківської області було скасовано постанову слідчого Луганської транспортної
прокуратури про визнання ОСОБА_1 потерпілим по цій кримінальній справі, і
залишено в силі постанову про визнання його цивільним позивачем.

Таким чином, ОСОБА_1., відповідно до ст.384 КПК України,
не є тією особою, яка вправі оскаржувати постановлене судове рішення про
закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2. за спливом строків давності
притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Що стосується доводів касаційного подання, то відповідно
до ст.275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і
тільки у межах пред'явленого їм обвинувачення.

Як видно з постанови суду, органами досудового слідства
ОСОБА_2. пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст.191 КК України і суд,
відповідно до пред'явленого йому обвинувачення, що не змінювалося прокурором у
судовому засіданні, на підставі ст.49 КК України звільнив ОСОБА_2. від
кримінальної відповідальності.

Оскільки суд розглядає справу тільки у межах
пред'явленого особі обвинувачення і не вправі змінити його на більш тяжке з
власної ініціативи, а прокурор не порушував такого питання, вимоги прокурора в
касаційному поданні про необхідність скасування судового рішення щодо ОСОБА_2.
з метою зміни обвинувачення на більш тяжкий злочин, не можна вважати такими, що
грунтуються на вимогах закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_1 визнати такою, що
не підлягає розгляду.

Касаційне подання першого заступника
прокурора Харківської області залишити без задоволення, а постанову Жовтневого
районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Судді:

Гошовська Т.В. Скотарь А.М. Кривенда
О.В.