Справа № 183/2711/15
№ 1-кп/183/416/15
В И Р О К
іменем України
10 липня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000443 від 17.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого трактористом-машиністом ТОВ «Агрофірма ООО Возрождение», не одруженого, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16 березня 2015 року приблизно о 18.30 годині ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по зустрічній смузі дороги зі сторони с. Третя Ферма в напрямку с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області.

В цей час по своїй смузі руху назустріч ОСОБА_6 , керуючи велосипедом «Україна», рухався ОСОБА_8 ОСОБА_6 , перебуваючи на ділянці дороги 1 км. до с. Видвиженець, при виявленні поперед себе велосипедиста ОСОБА_8 , несвоєчасно вжив заходів до гальмування та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», що сприяло виникненню вказаної дорожньо-транспортної події.

В результаті даної дорожньо-транспортної події згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців в області лівої ключиці, правої гомілки і правого гомілковостопного суглобу; закритих переломів лівої ключиці та обох кісток правої гомілки у нижній третині зі зміщенням, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, викликавши тривалий розлад здоров`я, оскільки зростання відламків в місцях переломів відбувається в строк, що перевищує 21 день.

При цьому технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події для водія ОСОБА_6 обумовлювало дотримання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, повідомивши суд про те, що дійсно 16.03.2015 року приблизно о 18.30 годин він їхав на мотоциклі по дорозі до с. Видвиженець. Покриття дороги було дуже погане, тому він намагався об`їхати ями, їхав там, де їх менше. Він виїхав на зустрічну смугу, а коли побачив велосипедиста, намагався запобігти зіткненню, а тому повернув ліворуч. Сталося зіткнення. В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що 16.03.2015 року в вечірній час він їхав на велосипеді по дорозі з с. Видвиженець. Їхав по своїй стороні руху, ближче до узбіччя. Він бачив, що назустріч їхав мотоцикл, майже з`їхав з дороги, однак зіткнення все одно сталося;

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що 16.03.2015 року він їхав в якості пасажира на мотоциклі під керуванням свого брата ОСОБА_6 . Оскільки дорога була погана, брат намагався об`їхати ями. Коли вони побачили велосипедиста, брат повернув ліворуч, але зіткнення все одно відбулося;

- витяг з кримінального провадження № 0000443 від 17.03.2015 року, згідно якого 16.03.2015 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі сторони с. Третя Ферма в напрямку с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області, де здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП ОСОБА_6 та велосипедист ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження

(а.п. 60);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 16.03.2015 року, в ході проведення якого було зафіксовано положення мотоциклу та велосипеду після зіткнення та наслідки події

(а.п. 62-73);

- речовий доказ у вигляді велосипеду «Україна», переданого власнику ОСОБА_8

(а.п. 76);

- речовий доказ у вигляді мотоциклу «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_6

(а.п. 77);

- акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, згідно якого визначено стан дороги, на який сталося дорожньо-транспортна подія

(а.п. 79-82);

- висновки спеціаліста судово-медичного експерта № 240 від 31.03.2015 року та висновок судово-медичної експертизи № 256/е від 31.03.2015 року, згідно яких тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді: синців в області лівої ключиці, правої гомілки і правого гомілковостопного суглобу; закритих переломів лівої ключиці та обох кісток правої гомілки у нижній третині зі зміщенням, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, викликавши тривалий розлад здоров`я, оскільки зростання відламків в місцях переломів відбувається в строк, що перевищує 21 день, виникли від дій тупих твердих предметів, в даному випадку внаслідок наїзду мотоцикла на потерпілого під час пересування на велосипеді у термін, вказаний в постанові (16.03.2015 року)

(а.п. 87-88, 89-90);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року за участю ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння відносно нього кримінального правопорушення

(а.п. 93-98);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.04.2015 року за участю ОСОБА_6 , в ході проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним кримінального правопорушення

(а.п. 99-105);

- висновок судово-автотехнічної експертизи № 70/27-227 від 21.04.2015 року, згідно якої у даній дорожній обстановці ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 11.3, 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій п. 12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортної подією. При заданих вихідних даних ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити мотоцикл до місця наїзду та уникнути наїзду на велосипедиста своєчасним застосуванням заходів екстреного гальмування в межах займаної смуги руху

(а.п. 107-109).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст.. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Також суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, його наслідків, позиції потерпілого, який вважав, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити не суворе покарання без реального обмеження волі, а також обраної позиції обвинуваченого, який вину визнав повністю, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, виправних робіт та арешту не сприятиме виправленню його та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення покарання у вигляді обмеження волі сприятиме виправленню обвинуваченого. Суд вважає неможливим призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу з розстрочкою виплати ще й з тих причин, що останній лише частково відшкодував матеріальні збитки потерпілому, оскільки, за його словами, має невеликий дохід.

Суд з підстав, зазначених раніше, вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.. 75 КК України, тобто з іспитовим строком.

Також суд вважає, що з урахуванням того, що ОСОБА_6 займається суспільно-корисною працею, яка пов`язана з керуванням транспортними засобами, та ця праця є його єдиним джерелом доходів, про що свідчить надана ним довідка, можливо призначити покарання без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_8 подана позовна заява про відшкодування матеріальних збитків в сумі 10.034 грн. 52 коп., при цьому надані фіскальні чеки на загальну суму 9.533 грн. 52 коп. на придбання ліків та медичного обладнання. Також на підтвердження цієї суми надані квитанції на проїзд в автобусі та чеки на бензин, витрачений захисником на загальну суму 501 грн. 76 коп. Суд вважає, що наданими потерпілим доказами, сума спричинених йому матеріальних збитків підтверджується на суму 9.120 грн. 56 коп. Тому суд вважає, що позов в цій частині повинний бути задоволений.

Крім того, в позовній заяві потерпілий ОСОБА_8 просить суд стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 45.000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що він фізично та морально страждав, втратив нормальні життєві зв`язки, не може влаштуватися на роботу та інше. Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_8 дійсно діями ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду. Однак суд вважає, що, з урахуванням добровільно виплаченої ОСОБА_6 суми на відшкодування шкоди, ця сума повинна бути задоволена в сумі 20.000 грн.

Суд також вважає, що в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст.. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 9.120 грн. 56 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 20.000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області 491 грн. 04 коп. за проведення судово-автотехнічної експертизи.

Речовий доказ у вигляді: велосипеду «Україна», переданого на зберігання ОСОБА_8 , - залишити потерпілому.

Речовий доказ у вигляді мотоциклу «ІЖ-Планета», державний номер НОМЕР_1 , переданого ОСОБА_6 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1