Справа № 583/1216/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора відділу процесуального

керівництва при провадженні досудового розслідування

органами внутрішніх справ та підтримання державного

обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 31 січня 2015 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

23 лютого 2012 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч. 1 Ст. 185, ч. 1 Ст. 309, ч. 2 Ст. 315, ч. 2 Ст. 317, Ст. 69, ч. 1 Ст. 70 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі,

по Ст. 121 ч. 2 Кримінального кодексу України, суд

Встановив :
ОСОБА_6 , звільнившись 10 липня 2014 року з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а саме: 30 січня 2015 року у будинку, де він проживав за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у нього виникла сварка з ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_7 повідомив правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , за який останній відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Після того, як будинок покинули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник умисел на побиття ОСОБА_7 та спричинення йому тілесних ушкоджень.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 близько 19 години 30 січня 2015 року з мотивів раптово виниклої до ОСОБА_7 особистої неприязні, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на завдання шкоди здоров`ю іншої особи, використовуючи свою фізичну перевагу та неспроможність здійснення ОСОБА_7 активного опору, діючи умисно, наніс один удар коліном у обличчя, у результаті чого останній впав на підлогу. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_6 продовжував побиття потерпілого, наносячи йому удари в область грудної клітки. Маючи злобу на ОСОБА_7 , ОСОБА_11 не зупиняючись, схопив дерев`яний брусок, яким почав наносити удари по різних частинах тіла потерпілого, не бажаючого при цьому настання смерті останньому, проте усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків. Побиття ОСОБА_7 ОСОБА_6 продовжувалося періодично до 02 години 31 січня 2015 року, доки не прокинувся ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, та не зайшов до кімнати, де ОСОБА_6 здійснював побиття ОСОБА_7 , щоб заспокоїти його.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 знепритомнів. У подальшому обвинувачений ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 винесли ОСОБА_7 з будинку та поклали його на перехресті вулиць Шевченка та Кірова в селі Хухра Охтирського району Сумської області, де й залишили.

Вранці 31 січня 2015 року труп ОСОБА_7 було виявлено місцевими мешканцями на перехресті вулиць Шевченка та Кірова в селі Хухра Охтирського району Сумської області з ознаками насильницької смерті.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що 30 січня 2015 року до нього зайшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , а потім і ОСОБА_10 . Вони принесли з собою два літри самогона, який всі разом стали пити. Пили доки не поснули, а коли прокинулися знову продовжили вживати алкоголь. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 згадав, що ОСОБА_6 був засуджений за крадіжку телефону. Він відповів ОСОБА_7 , що телефон не викрадав, та між ними виникла сварка. Коли вони залишилися з ОСОБА_7 вдвох, сварка переросла в бійку, під час якої він вдарив ОСОБА_7 коліном в обличчя та розбив йому ніс. Після чого ОСОБА_7 впав на підлогу, а він продовжував його побиття дерев`яним бруском, вдаривши 3-5 разів по спині, по шиї. На момент нанесення ударів він та потерпілий були у стані алкогольного сп`яніння. До них підійшов ОСОБА_8 та відтіг його від ОСОБА_7 . ОСОБА_7 вийшов з кімнати, пішов на кухню, а він разом з ОСОБА_8 продовжили вживати спиртні напої. Після цього він ще декілька разів бив ОСОБА_7 , і близько 02 години носі вони вивели ОСОБА_7 з будинку на вулицю. Свою вину в побитті ОСОБА_7 він визнає повністю, але вважає, що він його не вбивав. Цивільний позов стосовно спричиненої ним матеріальної шкоди він визнає повністю, позов за моральну шкоду він визнає частково, так як вважає, що він ОСОБА_7 не вбивав.

Крім частково визнання своєї вини, обвинуваченим ОСОБА_6 його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Так, допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 підтвердили, що 30 січня 2015 року близько 15 години 30 хвилин вони були у домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_6 , разом вживали спиртні напої, але з часом пішли звідти, у будинку залишилися ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , всі перебували у нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив той факт, що 30 січня 2015 року на момент побиття ОСОБА_7 . ОСОБА_6 він перебував у домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_6 , бачив, як ОСОБА_6 наносив удари потерпілому по тулубу, по голові та по іншим частинам тіла. Свої покази він підтвердив під час проведення слідчого експерименту на місці скоєння кримінального правопорушення, при цьому він зазначив, що близко о 2 годині він разом із ОСОБА_6 вивели потерпілого ОСОБА_7 на дорогу, де залишили.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується висновком судово медичної експертизи за № 19 від 24 квітня 2015 року, згідно якої ОСОБА_7 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівого великого рога під`язикової кістки, закриті переломи ребер справа 2-3-4 по середньо ключичній лінії (непрямі), хрящової частини 5 го ребра, зліва 3,5 по середньо ключичній лінії (прямі), 8 го по задній підмишечній лінії (прямий), 9 го по середньо ключичній лінії (прямий), 10 го по даній підмишечній лінії (примий), множинні садна, синці, рани обличчя, тулубу та кінцівок, крововиливи в м`які тканини голови, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Причиною смерті ОСОБА_7 стала тупа поєднана травма тіла, яка супроводжувалася множинними переломами ребер, множинними ушкодженнями м`яких тканин тулубу, кінцівок, які привели до травматичного шоку.

Отже, між діями обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у побитті ОСОБА_7 , їх наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому та настання його смерті існує прямий причинний зв`язок.

Таким чином, наносячи з мотивів особистої неприязні чисельні удари в різні чистини тіла потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння протиправне порушення анатомічної цілості тканин, органів людини та їх функцій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом. Одночасно з цим, обвинувачений ОСОБА_6 передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , але легковажно розраховував на їх відвернення.

Своїми протиправними діями, які виразилися в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних наслідків, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 Ст. 121 Кримінального кодексу України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуючого ознакою якого є: «спричинення смерті потерпілому».

Потерпілою у даному кримінальному провадженні є мати загиблого ОСОБА_7 ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 вона втратила єдиного сина, який був її єдиною надією та опорою. Втративши сина, вона втратила будь який інтерес до життя, матеріальну шкоду, спричинену їй вона оцінює в 5467 гривень 75 коп., а моральну шкоду оцінює в 100000 гривень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, що були отримані під час досудового слідства, які досліджені та перевірені у судовому засіданні.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 31 січня 2015 року було встановлено, що на перехресті вулиці Шевченка та дороги між вулицею Пономарьова та Шевченка у селі Хухра Охтирського району Сумської області, на повороті на відстані 10 метрів від паркану, на землі знаходилося тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проведення огляду місця події 31 січня 2015 року у домоволодінні за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , в саме: АДРЕСА_1 , було встановлено кімнату, у якій відбувалася бійка між обвинуваченим та ОСОБА_7 . Крім того, на шпалерах світлого кольору на стіні зліва від входу у кімнату (залу), на ковровій доріжці темно червоного кольору, на блакитному коврику, на бильці дивана, на коробі дверей були виявлені численні плями темно бурого кольору. Біля стіни ліворуч у даній кімнаті під килимом виявлені фрагменти дрібного битого скла зеленого кольору. Також при огляді даної кімнати на кріслі були виявлені брюки джинси сірого кольору, на штанинах якого при освітленні у темному приміщенні за допомогою ультрафіолетового освітлення виявлені темні плями. При огляді у сараї з правої сторони при вході у двір у другому дальньому відділенні до двору було виявлено два дерев`яних бруски, які частково забруднені речовиною бурого кольору. У подальшому 31 січня 2015 року фрагменти вище перелічених речей з нашаруванням речовини бурого кольору були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується явкою з повинною, яка була написана ним власноруч 31 січня 2015 року, де він зазначив, що 30 січня 2015 року в себе вдома він побив ОСОБА_7 , наносячи йому удари руками, ногами, палкою, після цього випроводив його зі свого домоволодіння, а зранку дізнався, що ОСОБА_7 , помер.

Під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису 01 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення показав та розказав як саме, де та при яких обставинах він наносив удари ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 зазначив, що після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пішов самостійно з його домоволодіння.

Під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису 01 лютого 2015 року свідок ОСОБА_8 розповів, що за місцем проживання ОСОБА_6 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 близько 9 години ранку 30 січня 2015 року він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 почали розпивати спиртні напої, пізніше до них на декілька хвилин приєднався ОСОБА_14 . Після 17 години у домоволодінні залишилися він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Між останніми виникла сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_7 удари руками в область голови, шиї, обличчя, тіла, спини, згодом наносив удари дерев`яними палицями протягом двох хвилин. Близько 02 години ночі 31 січня 2015 року він та ОСОБА_6 вивели потерпілого ОСОБА_7 з будинку, тримаючи його під руки. На вулиці ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_7 вони відвели від двору на відстань близько 10 метрів, де потерпілий ОСОБА_7 впав, і вони потягли його лежачого по землі приблизно на відстань 50 метрів, де біля двору № 1 по вулиці Кірова с. Хухра Охтирського району вони залишили ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово психіатричного експерта від 31 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 не хворіє на хронічне душевне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад душевної діяльності або інший хворобливий стан і не хворіє на такі в період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, а виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він виявляв ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, постійне вживання, коли перебував у стані простого алкогольного сп`яніння і міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Крім того, у період часу скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення він перебував у стані фізіологічного афекту, а також у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, та в емоційному стані (сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, тощо), який міг суттєво вплинути на його дії та свідомість.

Дослідивши докази по справі та давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 винний в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілому, і його злочинні дії суд кваліфікує по Ст. 121 ч. 2 Кримінального Кодексу України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, які обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений сприяв розкриттю злочину та розкаявся у вчиненому злочині, та його явка з повинною.

Під час досудового слідства по справі Науково дослідним експертно криміналістичним центром Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській була проведена дактилоскопічна експертиза за № 45 від 23 лютого 2015 року, вартість якої згідно довідки НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області складає 691 (шістсот дев`яносто одна) гривня 20 коп. Суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути вищезазначену суму в доход держави.

Враховуючи всі обставини справи, фактичну тяжкість злочину та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства.

Суд вважає, що речові докази по справі, а саме: спортивні штани у кількості 3 шт., спортивну кофту, уламок керамічної плитки, ковбик, частина коврової дорожки, кусок шпалери, фрагмент шпалери, фрагмент деревини, фрагмент скла, джинси, два дерев`яні бруски, слід руки, шапка, валянки, труси, куртка, ботинки чорного кольору, які згідно квитанції № 000462 від 30 березня 2015 року передані на зберігання до камери схову речових доказів Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, слід знищити.

На підставі вищезазначеного та керуючись Ст.ст. 323-324 Кримінального процесуального кодексу України, суд

Засудив :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого Ст. 121 ч. 2 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання по цьому закону у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, залишити попередній взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, з 31 січня 2015 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 витрати на користь держави за проведення дактилоскопічної експертизи за № 45 від 23 лютого 2015 року на загальну суму 691 (шістсот дев`яносто одна) гривня 20 коп., код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження» .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , моральну та матеріальну шкоду в сумі 105467 гривень 75 коп., а саме: 5467 гривень 75 коп. матеріальної шкоди та 100000 гривень 00 коп. моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Вільне Великописарівського району Сумської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази по справі спортивні штани у кількості 3 шт., спортивну кофту, уламок керамічної плитки, коврик, частина коврової дорожки, кусок шпалери, фрагмент шпалери, фрагмент деревини, фрагмент скла, джинси, два дерев`яні бруски, слід руки, шапка, валянки, труси, куртка, ботинки чорного кольору, які згідно квитанції № 000462 від 30 березня 2015 року передані на зберігання до камери схову речових доказів Охтирського МВ УМВС України в Сумській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для засудженого в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1