справа
№ 1 - 37 / 08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

23 січня
2008 року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в
особі головуючої
судді Кушнір Н.В.

при секретарі Данчук Л.А.

з участю прокурора Зуйкова О.Г.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівному кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Дубно Рівненської області, українки, громадянки
України, з повною середньою освітою, розлученої, на утриманні троє
неповнолітніх дітей, непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и
в:

в
обідню пору в кінці серпня 2007 року ОСОБА_3, з метою крадіжки чужого майна, таємно, шляхом вільного
доступу, з підсобного приміщення та кімнати будинку, в якому тимчасово
проживала по АДРЕСА_1 таємно викрала 29 секцій чавунних радіаторів опалення загальною
вартістю 1 162 гривні 38 копійок, що
належать ОСОБА_2.

Крім цього, у вечірній час на початку вересня 2007 року під час спільного
відпочинку у лісопосадці поблизу с.Обарів
Рівненського району Рівненської області вона шляхом вільного доступу повторно таємно викрала мобільний
телефон „Самсунг Х700" вартістю 870 гривень 65 копійок, який
належить ОСОБА_1.

Підсудна в судовому засіданні свою вину у скоєному визнала повністю та підтвердила встановлені судом обставини.

По суті справи
показала, що з вересня 2005 року вона знімала
будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 В кінці
серпня 2007 року в обідню пору, оскільки у неї було скрутне матеріальне становище, вона вирішила зняти діючі
чавунні радіатори опалення з двох кімнат
у будинку, де проживала, та один з підсобного приміщення з метою подальшого їх продажу на скупку кольорових
металів. Про це вона не повідомила
власника будинку ОСОБА_2 і будь-якої попередньої домовленості між ними про розпорядження радіаторами опалення не було. Вона
власноручно за допомогою слюсарного
ключа відкрутила 29 секції чавунних радіаторів опалення, після чого пішла до сусіда ОСОБА_4 та попросила його завести їх
автомобілем на скупку кольорових металів. Разом з ним та ОСОБА_5
радіатори опалення відвезли на пункт прийому металу до господарства ОСОБА_6, який заплатив їй 176 грн. З вказаних грошей 15
гривень вона дала ОСОБА_4 за послугу, а решту витратила на власні потреби.

Крім цього, на початку вересня 2007 року у вечірній час, поблизу с.Обарів Рівненського району в лісопосадці вона відпочивала з
сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Під час відпочинку вона
звернула увагу, що у ОСОБА_7 є мобільний телефон марки
"Самсунг X 700". Так, як на той час їй потрібні були гроші через складне матеріальне становище, вона вирішила викрасти мобільний
телефон. Дочекавшись, коли ОСОБА_7 зніме
куртку, в якій він був одягнений та зберігав свій мобільний
телефон, і коли пересвідчилася, що на неї ніхто не звертає уваги, вона
витягнула з зовнішньої кишені його куртки
мобільний телефон, вимкнула його та поклала собі в кишеню, залишивши куртку на траві. Згодом ОСОБА_7
виявив відсутність свого мобільного
телефону, і вона, щоб відвернути від себе підозру, допомагала його шукати в лісопосадці, тому, що він вважав, що саме там його
втратив. Ввечері вона принесла телефон
додому, але його не вмикала, не перевіряла, чи є у ньому сім-карта, але знала,
що він у робочому стані тому, що
ОСОБА_7 у її присутності з нього телефонував. Зранку наступного дня вона
поїхала в м.Рівне на продовольчий ринок, де продала невідомому чоловіку викрадений нею у ОСОБА_7 мобільний телефон
"Самсунг X 700" за 300 гривень. Гроші від продажу мобільного телефону
вона використала на продукти харчування. Через тиждень
після даної події вона зізналася ОСОБА_7 та ОСОБА_1, що викрала мобільний телефон, розповіла про всі обставини.

Оцінюючи зібрані
по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудної у скоєному
повністю доведена.

У зв”язку з тим, що учасники судового розгляду не
оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають,
що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не
потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд
переконався у тому, що підсудна та потерпілі правильно
розуміють зміст всіх
обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються і сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції немає. Їм
роз”яснено, що вони
при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи будуть позбавлені можливості оспорювати їх в
апеляційному порядку. Усвідомивши це, вони настояли
на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Потерпіла
ОСОБА_2 показала, що у вересні 2005 року ОСОБА_3 зняла у неї будинок, що
по АДРЕСА_1. Наприкінці жовтня 2007
року вона прийшла до будинку і виявила
відсутність у двох кімнатах чавунних радіаторів опалення у кількості 22 секцій, а також чавунного радіатора опалення з 7
секцій, який знаходився у підсобному
приміщенні. Вказані радіатори придбані нею у 2004 році, були у робочому стані, вартість їх становить 1 350 грн.

Як показала потерпіла ОСОБА_1, на початку
вересня 2007 року у вечірній час вона з співмешканцем та колишньою сусідкою ОСОБА_3. та двома її малолітніми дітьми відпочивали в лісопосадці, що у
с.Обарів Рівненського району. У співмешканця нього при собі був мобільний
телефон „Самсунг X 700", який вона йому придбала у 2006 року за 1 249 гривень. Під час
відпочинку ОСОБА_1 попросила ОСОБА_7 дати мобільний телефон, щоб
зателефонувати, після чого він, піднявши куртку, виявив відсутність свого мобільного телефону. Вона відразу почала
телефонувати на його номер, але дзвінка чути не було,
а оператор повідомляв, що він знаходиться поза зоною досяжності. Вони відразу
запідозрили у вчиненні крадіжки ОСОБА_3., оскільки, крім неї, з ними нікого не було, і тільки вона мала вільний доступ до
мобільного телефону. ОСОБА_3., щоб відвести від себе підозру, робила вигляд, що
шукає мобільний телефон поблизу місця відпочинку.
Через тиждень після даного випадку ОСОБА_3. зізналася їм, що саме вона викрала мобільний телефон у нього,
розказала всі обставини крадіжки, але
повідомила, що повернути його не може, тому що продала мобільний телефон на ринку у м.Рівному.

Таким чином,
судом встановлено, що ОСОБА_3 повторно таємно викрала чуже майно, тому її дії
суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При обранні виду
і визначенні міри покарання підсудній, суд враховує, що злочин, в якому вона
обвинувачується, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу
підсудної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується
позитивно, має на утриманні троє малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, суд не вбачає.

Обставинами, що
пом”якшують її покарання, є активне сприяння розкриттю злочину, явка з
повинною.

Таку сукупність
обставин суд вважає підставою для застосування відносно підсудної ст.75 КК
України з покладенням на неї певних обов'язків, оскільки, враховуючи тяжкість
злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженої можливе без
відбування покарання, але в умовах постійного контролю за її поведінкою з боку
органів кримінально-виконавчої системи.

При визначенні
тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що
характеризують особу підсудної, середовище, в якому вона перебуває.

На підставі
наведеного і керуючись
ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на два роки.

На підставі
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо
вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї
обов'язки.

Зобов'язати
ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання, періодично з”являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід підсудній до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя: