№ 5-4374 ск 15
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3,

суддів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, раніше судимого - 27 квітня 2012 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 04 червня 2013 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов'язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст.76 КК України .

Згідно з вироком, ОСОБА_2 засуджено за те, що він 11 липня 2014 року, близько 13 години 50 хвилин, перебуваючи біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2, за попередньою змовою групою осіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, намагався повторно, таємно викрасти упаковку труб «Fiber Basalt Plast», вартістю 2675 гривень, які належать ФОП «ОСОБА_7», але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину. В решті вирок суду залишено без зміни.

В касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, вказуючи на неправильне застосування цим судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок м'якості.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не має, з огляду на що у відкритті провадження слід відмовити.

Кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_2 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного та наявність непогашеної судимості. Обставиною, що пом'якшує покарання суд визнав його щире каяття у вчиненому.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано призначив засудженому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе за наявності у суду підстав для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання, суд, як вбачається з вироку, взяв до уваги, що засуджений позитивно характеризується, вину визнав, щиро розкаюється у вчиненому, а також відсутність спричинених злочином збитків та відсутність обставин обтяжуючих покарання, тобто врахував ті обставини, з якими закон про кримінальну відповідальність пов'язує можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

З рішенням суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду постановлений відносно ОСОБА_2, з підстав аналогічних, наведеним у касаційній скарзі, і постановив мотивовану ухвалу.

Підстав вважати прийняте судом першої інстанції рішення про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а ухвалу колегії суддів про залишення вироку суду щодо ОСОБА_2 без зміни такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, колегія суддів не вбачає.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, якщо з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5