Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 1-кп/523/473/15
І м е н е м У к р а ї н и
21.07.2015 року м. Одеса
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2008 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до остаточного покарання 7 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, з корисливих мотивів, за допомогою домкрату та балонного ключа здійснював наступні демонтажі та крадіжки коліс з припаркованих транспортних засобів, якими розпорядився на власний розсуд:
- в один із днів на початку березня 2015 року за адресою: м. Одеса, вул. Балківська,34, демонтував з автомобіля марки «ВМW Х5», р.н. НОМЕР_2 , належні ОСОБА_6 4 колеса, загальною вартістю 8000 грн.;
- о 6 годині 3 травня 2015 року за адресою: м. Одеса, провулок Перший Польовий,14, демонтував з автомобіля марки «Fiat Ulysse», р.н. НОМЕР_3 , належні ОСОБА_7 2 колеса, загальною вартістю 2000 грн.;
- о 4 годині 25 травня 2015 року за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова,16-в, демонтував з автомобіля марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_4 , належні ОСОБА_8 4 колеса, загальною вартістю 3500 грн.
30 червня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожним окремо, було укладено угоди про примирення, відповідно до якої сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком три роки, з наступним звільненням від даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки. Заподіяна матеріальна шкода відшкодована потерпілим в повному обсязі під час досудового розслідування.
Потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , кожним окремо, подано письмові заяви, в яких вони просили через зайнятість розглянути та затвердити угоди про примирення в їх відсутність.
Обвинуваченому роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_4 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення кожної із угод.
Оскільки укладені угоди про примирення відповідають вимогам ст.471 КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора, суд вважає можливим їх затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
При цьому суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив дії, які підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.
Суд визнає щире каяття, а також добровільне відшкодування заподіяної майнової шкоди в якості обставин, що пом`якшують покарання. Суд також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 .
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, на утриманні якої перебуває як власна малолітня дитина, так і малолітня дитина співмешканки, а також показання обвинуваченого про його неофіційне працевлаштування в якості вантажника.
З урахуванням вищевикладеного, позиції потерпілих та відсутності невідшкодованої майнової шкоди суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбуття узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до обвинуваченого слід застосувати положення ст.75 КК України.
Визнаний в якості речових доказів автомобільні колеса слід вважати повернутими потерпілим.
Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,
Затвердити угоди про примирення, укладені 30 червня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 , а також потерпілими, з кожним окремо, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів автомобільні колеса вважати повернутими потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1