справа № 208/3286/15-к
№ провадження 1-кп/208/327/15
ВИРОК
Іменем України
13 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провів судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у місті Дніпродзержинську Дніпропетровській області, кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, неповна базова середня освіта (9 класів), не працюючого, холостого, проживаючого без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.11.2010року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, КК України до позбавлення волі строком на з роки, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 рік;
- 04.09.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1ст.249 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст..71,72 КК України частково приєднати не відбутий термін 2 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.11.2010 року і до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі,з конфіскацію засобів промислу та всього добутого
- 18.06.2014 року звільнився з Желтоводської ВК Дніпропетровської області (№ 26) визначення Желтоводського міського суду Дніпропетровської області 10.06.2014 року за ст.. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
- 21.01.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком до 4 років, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном 2роки. Вирок вступив в закону дію 22.02.2015 року.
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого
ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України,
суд
Повторно, 01.03.2015 року приблизно о 21:20 годині, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшов до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , де піднявшись на 4-ий поверх, діючи умисно, незаконно, таємно, з корисливих мотивів, на реалізацію свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, заліз по металевій дробині до дерев`яного люку, яким обладнано вхід до горища (технічного поверху) та зірвавши замок, на який був зачинений вхід до горища, проник в середину, тобто здійснив незаконне проникнення до іншого приміщення.
В той же день, тобто 01.03.2015 приблизно о 21 год. 30хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 перебуваючи на горищі вказаного будинку, побачив кабель Інтернет зв`язку, який був прокладений на підлозі, що належить ТОВ «КТБ-плюс». Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , відрізав кабель « UTPcat. 5E4*2-0.5 CU» вартістю 1-го метру 9,85 гривень, довжиною 300 метрів, на загальну вартість 2955 грн. 00 коп., який належить на праві власності ТОВ «КТБ-плюс», скрутив його та поклав у принесений з собою мішок.
Діючи на досягненням злочинного результату, тобто з метою закінчення злочину, ОСОБА_4 попрямував до виходу з горища, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення та забезпечення реальної можливості розпорядження викраденим майном. Проте, протиправні дії ОСОБА_4 були помічені мешканцями вказаного дому, які зачинили його на горищі, затримав таким чином, останнього до прибуття працівників міліції.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив всі дії, спрямованні на досягнення злочинного результату, однак, злочин не був доведений до кінця з причин які не залежали від його волі, завдав потерпілій стороні шкоду на вказану суму.
Вчинені дії ОСОБА_4 , містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, що виразилися в закінченій спробі таємного викрадення чужого майна (крадіжці), скоєній повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину за пред`явленим йому обвинувальним актом у повному обсязі і суду пояснив, що станом на березень 2015 року він не мав засобів доходу, і з метою отримання грошей на їжу, заліз на горище 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 . При собі він мав мішок та металеві кусачки, за допомогою яких він відрізав кабель прокладений на горищі, скрутив його та поклавши у мішковину, хотів з кабелем піти до прийомного пункту збуту металобрухту, для того що б отримати гроші і витратити їх на їжу, але був на місці злочину затриманий. У скоєному кається, просить суд врахувати його каяття, визнання вини, та скоєнні злочину в зв`язку з тяжким матеріальним становищем, суворо не карати.
Свою вину визнає у повному обсязі за пред`явленим йому обвинувальним актом, також не оспорює кваліфікацію його дій органом обвинувачення. Прохає суд врахувати визнання ним своєї вини у скоєні кримінального правопорушення, що вчинені ним кримінальні правопорушення за тяжких матеріальних обставин, просить суворо не карати та розглядати справу згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що є його добровільною позицією.
Прокурор вважав можливим провести розгляд справи згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфіковане за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та прокурор не заперечував щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Таким чином, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 скоєне ним 01.03.2015 року і кваліфіковане за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, має місце, і містить склад кримінального правопорушення, в якому він винен.
З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставиною що обтяжує покарання за скоєне кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , є визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі, його щире каяття, скоєння злочину за тяжких матеріальних обставин.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість, та вчинив новий злочину у період іспитового терміну призначеного за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.01.2015 року, його характеризуючи данні, що за місцем навчання характеризувався позитивно, за місцем мешкання характеризується посередньо, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, відсутність вимог потерпілої сторони щодо відшкодування шкоди, скоєння злочину з тяжкого матеріального становища, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання, у вигляді позбавлення волі.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.
Згідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, враховуючи вимоги ст. 71 КК України, частково приєднати до невідбутої ОСОБА_4 частину покарання за Вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.01.2015 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки і один місяць.
Строк призначеного покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання та направлення на відбуття покарання.
Речові докази: (т.1 а.с.10-11)
кабель « UTPcat. 5E4*2-0.5 CU» довжиною 300 метрів, який належить на праві власності ТОВ «КТБ-плюс», переданий на зберігання представнику потерпілого - залишити у потерпілої сторони.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1