Справа № 466/1569/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/87/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року місто Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року у задоволенні подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про встановлення способу і порядку виконання виконавчих листів № 1-кп/466/70/13, виданих 18.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в сумі 20000,0 грн. та заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5000,0 грн. відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що 04 серпня 2014 року начальник Шевченківського ВДВС ЛМУЮ звернувся в суд з заявою, в якій просив встановити спосіб та порядок виконання виконавчих листів № 1-кп/466/70/13, виданих 18.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова, шляхом звернення стягнення на ? частки в квартирі АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_8 на праві приватної спільної сумісної власності разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 володіє квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч.6 ст.52 закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особоми, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Однак на переконання суду вартість 3/4 частки в квартирі значно перевищує заборгованість за виконавчими листами, яка становить 25000 гривень. Окрім цього суд зазначив, що ч.3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Також суд звернув увагу на те, що задоволення такого подання буде суперечити інтересам третіх осіб, тобто ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

На дану ухвалу ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року скасувати і постановити нову якою задоволити подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про встановлення способу і порядку виконання виконавчих листів № 1-кп/466/70/13, виданих 18.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова шляхом звернення стягнення на ? частки в квартирі АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 . В обґрунтування вказує, що ухвала є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Посилаючись на ч.7 ст.52 закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що суд першої інстанції не мав права відмовити у задоволенні подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку що ОСОБА_7 слід поновити строк на апеляційне оскарження а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Учасники даного кримінального провадження в засідання апеляційного суду не з`явились. Явка їх в судове засідання апеляційного суду, згідно закону не є обов`язковою, про дату і час слухання справи вони належним чином повідомлені, заяв про перенесення розгляду справи не поступало, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати дану справу в їх відсутності.

Аналізуючи викладені в апеляції обставини, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_7 з поважних причин, а тому вказаний строк слід поновити.

Як слідує з роз`яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правилами статті 373 ЦПК регулюються питання відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу виконання судових рішень у цивільних справах. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу 8 КПК.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Згідно з приписами вказаної норми Закону потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Також, відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2013 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 4250,00 грн.. Цим вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди.

На виконання вироку суду видані виконавчі листи за № 1-кп/466/70/13, від 18.10.2013 року.

За постановою державного виконавця ОСОБА_12 про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2013 року, ОСОБА_8 зобов`язано добровільно сплатити зазначений борг до 30.10.32013 року.

ОСОБА_8 у вказаний термін виконавчий документ не виконав та державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_8 рахунків у фінансових установах не має, жодних доходів не отримує та на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповідей реєструючих органів рухомого та нерухомого майна, яким володіє ОСОБА_8 одонособово немає. Однак згідно відомостей ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстроване нерухоме майно, що належить ОСОБА_8 на праві приватної спільної сумісної власності в розмірі 3/4 частки (квартира АДРЕСА_1 ).

04 серпня 2014 року начальник Шевченківського ВДВС ЛМУЮ звернувся в суд з заявою, в якій просив встановити спосіб та порядок виконання виконавчих листів № 1-кп/466/70/13, виданих 18.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова, шляхом звернення стягнення на ? частки в квартирі АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_8 .

Висновок суду першої інстанції щодо вартості 3/4 частки в квартирі яка значно перевищує заборгованість за виконавчими листами, яка становить 25000 гривень, посиланнями на ч.3 ст.152 ЦПК України згідно якої встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, звернення уваги на те, що задоволення подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ буде суперечити інтересам третіх осіб, тобто ОСОБА_9 , ОСОБА_11 відповідає фактичним обставинам справи.

Не вбачаючи підстав для зміни чи скасування ухвали суду, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року.

апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні подання Шевченківського ВДВС ЛМУЮ про встановлення способу і порядку виконання виконавчих листів № 1-кп/466/70/13, виданих 18.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в сумі 20000,0 грн. та заподіяну матеріальну шкоду в сумі 5000,0 грн. - залишити без зміни.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4