АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №629/5183/14-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/732/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2015р.,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2015р. клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001886 за підозрою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої мікрорайон АДРЕСА_1 , раніше несудимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.2 КК України повернено Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області для виконання вимог ст.ст.291-293 КПК України.

Згідно клопотання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

« ОСОБА_9 21 серпня 2014 року, близько 20 годин, знаходилась разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкають. Під час сварки, виниклої на ґрунті особистих неприязних стосунків, з ОСОБА_10 у ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, і бажаючи їх настання, з метою їх заподіяння ОСОБА_10 нанесла йому не менше 58 ударів в область грудної клітини, обличчя, кінцівок. В результаті умисних дій ОСОБА_9 потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.
Причиною смерті ОСОБА_10 з`явився травматичний шок обумовлений згаданою тупою травмою грудної клітки з пошкодженням прістеночной плеври. Забита рана, синці, садно, це легкі тілесні ушкодження; тупа травма грудної клітки яка зумовила настання смерті , тяжке тілесне ушкодження.»
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд вказав, що згідно ст.291 ч.2 КПК України визначено перелік відомостей, які обов`язково повинен містити обвинувальний акт/ клопотання про застосування заходів медичного характеру/. Отже, в клопотанні зазначені перелік тілесних ушкоджень, наявних у померлого ОСОБА_10 , але не зазначено чим це підтверджено, і не вказано, які травми і коли були отримані потерпілим /не має посилання на експертизу/. Тому суд вважав, що обвинувачення не є конкретизованим.
Суд також вказав, що до ст.291 ч.2 п.5 КПК України, обвинувальний акт/ клопотання про застосування заходів медичного характеру/ має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію, кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження у витязі з реєстру матеріалів не значиться повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, так як, відповідно до п.1.3 і 1.4 розділу II Порядку Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність /за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо/, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Суд вказав, що з клопотання від 31.01.2015р. про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за №0001886 від 23.08.2014р. відносно ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, вбачається, що саме клопотання не затверджено прокурором, а лише зазначена дата складання клопотання. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 23.08.2014р., в якій не конкретизовано, які тілесні ушкодження отримав ОСОБА_10 , точна їх кількість, причинно-слідчий зв`язок між діями підозрюваної та настанням смерті. Уточненого повідомлення про підозру не вручалось, про що свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування.
В порушення вимог ст.109 КПК України, слідчим в кримінальному провадженні за №0001886 від 23.08.2014р. відносно ОСОБА_9 не внесено до реєстру процесуальне рішення слідчого стосовно залучення до матеріалів заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення та щодо притягнення до відповідальності винних осіб. З матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , вбачається, що клопотання не відповідає вимогам ст.ст.109,291,292 КПК України
З описової частини клопотання прокурора ОСОБА_8 вбачається, що під час сварки, виниклої на грунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , у ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 нанесла йому не менше 58 ударів в область грудної клітини, обличчя, кінцівок. Однак, з висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 31.10.2014р. відносно ОСОБА_9 вбачається, що в період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_9 знаходилася в стані згаданого психічного захворювання, при якому не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, тобто одне суперечить іншому, та суд позбавлений можливості це усунути в судовому засіданні.
Крім того, суд вказав, що реєстр доданий до клопотання, /обвинувального акту/ не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів. Всупереч вимогам КПК України, внесення відомостей до реєстру здійснено без дотримання вимог ст.109 ч.2 КПК України без чіткого розмежування в реєстрі відповідної процесуальної дії або прийнятого процесуального рішення в тій певній послідовності, що встановлений в КПК України.
Однак, як вбачається з розділу 1 «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» реєстру матеріалів досудового розслідування, до кримінального провадження №0001886 від 23.08.2014р. в п.п.10,11 зазначено найменування процесуальної дії, а саме: повідомлення про закінчення досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_9 27.11.2014р. з 15-40 годин до 15-50 годин, та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 - 27.11.2014р. з 16-05 годин до 16-35 годин. Але не вказано, коли було повідомлення про закінчення досудового розслідування захисника ОСОБА_7 та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, та час ознайомлення, що на думку суду є порушенням вимог закону і суд позбавлений можливості усунути це у підготовчому судовому засіданні.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції у кримінальному проваджені №0001886 стосовно ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Прокурор зазначив, що суд при проведенні підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_9 вийшов за межі питань, які вирішуються судом у вказаній стадії процесу та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду.

Прокурор вказав, що відповідно до вимог ст.292 ч.2 КПК України у клопотанні про примусовий захід медичного характеру повинна міститись інформація про примусовий захід медичного характеру, позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час медичного характеру вказано, що підозрюваній ОСОБА_9 необхідно обрати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним спостереженням, та висловлено позицію щодо знаходження ОСОБА_9 у судових засідань, а саме вирішення зазначеного питання залишено на розгляд суду.

Прокурор зазначив, що відповідно до вимог ст.109 ч.2 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Внесення інших даних до реєстру матеріалів досудового розслідування є недопустимим, тому посилання на вказані вимоги суду у своїй ухвалі є безпідставними та формальними підставами для повернення прокурору клопотання про примусові заходи медичного характеру.

Прокурор вважає, що будь-яких порушень кримінального закону у даному кримінальному провадженні не допущено, фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, викладений у клопотанні, відповідає кваліфікації дій ОСОБА_9 .

Прокурор вказав, що доводи суду щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України є необґрунтованими. Оскільки, реєстр складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у ньому відображені всі проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії, прийняті процесуальні рішення та дані про заходи забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу; пояснення захисника ОСОБА_7 яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.292 ч.2 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що прокурор в клопотанні не зазначив вид примусового заходу медичного характеру якій необхідно застосувати до ОСОБА_9 , та не висказав своєї позиції щодо можливості забезпечення участі ОСОБА_9 під час судового провадження за станом здоров`я, що є неприпустимим.

Згідно ст.291 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1)
найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого /прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство/;
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта /у разі проведення експертизи під час досудового розслідування/;
9) дату та місце його складення та затвердження.
В порушення зазначеної статті, як вірно вказав в ухвали суд першої інстанції, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, хоча і містить перелік тілесних ушкоджень, наявних у померлого ОСОБА_10 , але не зазначено чим це підтверджено, і не вказано, які травми і коли були отримані потерпілим, тобто не має посилання на експертизу, що колегія суддів також знаходить неприпустимим.

Колегія суддів вважає, що істотним порушенням є той факт, що саме клопотання не затверджено прокурором, а лише зазначена дата складання клопотання, що суперечить вимогам ст.291 КПК України.

Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що як вбачається з описової частини клопотання, під час сварки, виниклої на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , у ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 нанесла йому не менше 58 ударів в область грудної клітини, обличчя, кінцівок. Разом з тим, з висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 31.10.2014р. відносно ОСОБА_9 вбачається, що в період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_9 знаходилася в стані згаданого психічного захворювання, при якому не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, тобто одне суперечить іншому, та районний суд позбавлений можливості це усунути в судовому засіданні.
Крім того, в порушення вимог ст.190 ч.2 КПК України реєстр доданий до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів.
Колегія суддів, з урахуванням викладеного, вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено з порушенням вказаних вимог КПК України, а тому правильно повернув клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 . Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області.
Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 405, 407, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити - без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2015р. про повернення Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області, клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001886 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.2 КК України, для виконання вимог ст.ст.291-293 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_9 у той же самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді: