АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 червня 2007 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Захарчука
С.В.,

Єрещенка A.M.

прокурора Селюченко
І.І.

адвоката ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_4
на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2007 p., яким

ОСОБА_3,

1983
року народження, мешканця м. Житомира, освіта

вища,
одруженого, раніше не судимого, -засуджено за ст. 286 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 75, 76 КК України
ОСОБА_3 звільнено від призначеного основного покарання, якщо він протягом
іспитового строку на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає
покладений на нього обов'язок періодично з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Стягнуто з засудженого на користь
потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 20
тис.гривень кожному, потерпілій ОСОБА_5 10 тис.гривень. Міра запобіжного заходу залишена підписка
про невиїзд. ОСОБА_3 засуджено за те, що 5
серпня 2006 року о 17 год. 25 хв., керуючи
автомобілем УАЗ-425, який належить ОСОБА_6 і рухаючись у м. Житомирі по
проспекту Миру в напрямку центра міста, проїжджаючи нерегульоване перехрестя з
вулицею Гречка, в порушення правил дорожнього руху, виявив неуважність до
дорожньої обстановки та її змін, після відмови робочої гальмівної системи не
справився з керуванням автомобілем, виїхав на тротуар та скоїв наїзд на
пішоходів ОСОБА_1 і ОСОБА_5.

Справа № 11-400 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Котік В.П.

Категорія ст.286 ч.2 КК України Доповідач Єрещенко A.M.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_5 отримала середнього ступеню
тяжкості тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя, а потерпіла
ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких у лікарні померла.

В апеляції
потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просять змінити вирок, виключивши з резолютивної
частини вироку посилання на застосування ст.ст.75,76 КК України і звільнення
засудженого від призначеного основного покарання, в решті вирок залишити без
зміни. Потерпілі вважають, що суд при обранні міри покарання не врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки, які настали внаслідок ДТП і обрав
явно м'яку міру покарання.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який вважає, що вирок є законним і
обгрунтованим, вивчивши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляція потерпілих задоволенню не підлягає з
слідуючих підстав.

Призначаючи
ОСОБА_3 міру покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
засудженого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше,
характеризується виключно позитивно, вчинив злочин з необережності, матеріальні
збитки потерпілим відшкодував добровільно і в повному об'ємі, має на утриманні
малолітню дитину віком всім місяців та дружину, яка навчається. Суд врахував
обставини, які пом'якшують покарання його щире каяття та добровільне
відшкодування завданого матеріального збитку. Обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_3 судом не встановлено.

Колегія суддів
вважає, що при обранні ОСОБА_3 міри покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК
України і обгрунтовано застосував ст.ст. 75, 76 КК України, зазначивши у
вироку, що при такій мірі покарання ОСОБА_3 буде мати можливість працювати і
відшкодовувати моральну шкоду потерпілим, а його дитина буде виховуватись
батьками у повноцінній сім'ї.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок
Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2007
року щодо ОСОБА_3 без зміни.