Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-107/11
дата документу: 11.02.2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого: судді - Міхієнкової T.Л.,

при секретарі - Сюр О.М.

за участю прокурора - Сологуба Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2. Київської обл., українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4

У вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 завдав необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження своїй матері, потерпілій ОСОБА_1, при наступних обставинах обставинах.

23 серпня 2010 р. близько 18-00 він, перебуваючи на подвірї будинку № 8 по вул. Вагіна, розташованого в с. Димитрово Броварського району Київської обл. під час сварки з дружиною, ОСОБА_2, яка нанесла підсудному удар деревяною палицею по нозі, вихопив із рук останньої палицю та, намагаючись викинути її в сторону, не маючи умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3, яка підійшла до них ззаду, намагаючись стати між ними з наміром припинити бійку, проявивши злочинну недбалість, необережно наніс удар дерев»яною палицею потерпілій по лівій руці, внаслідок чого ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки на межі середньої і нижньої третей зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю та пояснив, що в той день він сварився зі своєю дружиною, яка нанесла йому удар по нозі дерев»яною палицею. В цей час мати підійшла до них ззаду. Він матір не бачив і , вихопивши у дружини з рук палицю , намагався викинути палицю в сторону, але в цей час мати опинилася поруч і удар прийшовся по лівій руці останньої, в чому він щиро розкаюється.

За таких обставин, враховуючи згоду учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд відповідно ч.З ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу підсудного.

Вислухавши у судовому засіданні підсудного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України за ознакою спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоровя і його дії за ст. 128 КК України кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Передбачені ст.66 КК України обставини, що пом'якшують покарання підсудного, по даній справі є - щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, щодо ОСОБА_1 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному , суд враховує сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного , який раніше не судимий ( а.с.56 ), за місцем проживання характеризується негативно (а.с.60) ), на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває( а.с. 61 ) і з урахуванням того, що він, маючи на утриманні двох малолітніх дітей, ніде не працює , схильний до сварок у сім»ї призначає йому максимальне покарання за ст.128 КК України покарання у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов»язки, передбачені ст. 76 КК України. Такою мірою покарання, на думку суду, і буде досягнута мета держави, закріплена у ст. 50 КК України, щодо виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Судові витрати по справі та цивільний позов відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити

його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - два роки.

В період іспитового строку на підставі ст. 76 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з»являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4