Справа №
ін ст. Чернієнко С. А.,
: ст. 187 ч.4 КК України Доповідач
апел.ін ст. :Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого
Ржепецького О.П.,

суддів
Гулого В.П., Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Буц Г.О.,

засудженого
ОСОБА_1

14
серпня 200 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на вирок
Очаківського міськрайонного суду Миколаївсь кої області від 11 червня 2007
року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1,
громадянин України, з загальною
базовою середньою освітою, раніше
судимий: 6 квітня 1999 року Очаківським міським судом Миколаївської області за
ч.3 ст.
140 КК України з застосуванням
ст. 44 КК України (1960 р.)до 3
років позбавлення волі, з відстрочкою
виконання вироку згідно ст. 46-1 КК України на 2 роки;

-21
лютого 2001 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 141 КК України з застосуванням ст. 43
КК України (1960 р.)до З років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.06 2003 року за відбуттям
покарання,

-засуджений: за
ч.2 ст.
185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.4 ст.
187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна;

На
підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом
часткового складання покарань, остаточно
ОСОБА_2 визначено 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець с Іванівка
Очаківського району Миколаївської області , громадя нин України, з базовою загальною середньою освітою, проживаючий АДРЕСА_2, судимий:

17
листопада 2000 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ст.
ст. 140ч.2, 140 ч.3 КК України з застосуванням ст. 42 КК України (1960 р.)до 3 років
позбавлення волі з конфіскацією Уг майна,
звільнений 8 січня 2003 року за відбуттям покарання;

-26
липня 2005 року Очаківським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3
років позбавлення волі, на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

-засуджений
за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; -

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ,
передбачених ч.3 ст. 185 КК України призначених цим вироком і
вироком Очаківського міськрайонного суду від 26.07. 2005 року , призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі
з самостійним виконанням даного покарання ;

За
ч.4 ст.
187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна;

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до
покарання призначеного за ст. 187 ч.4 КК України частково приєднано
невідбуте покарання призначене за ч.3
ст. 185 КК України за цим вироком
і вироком Очаківського міськрайсуду від 26 червня 2005 року , та остаточно визначено покарання 11 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в відшкодування причиненої матеріальної
шкоди 860 грн.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_4 в відшкодування причиненої матеріальної
шкоди -1168 грн. 50 коп.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь научно- дослідницького
експертно - криміналістичного центра при УМВС України в Миколаївській області
117грн.69 коп., в відшкодування витрат
за проведення судово-криміналістичної експертизи.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
кожен окремо визнані винними у викраденні чужого майна, ОСОБА_1 з проникненням в житло. Крім
того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними в розбійному нападі
поєднаному з насильством небезпечним для життя чи здоров'я особи , яка зазнала нападу, вчинених за таких обставин.

11.06.
2005 року, приблизно в 13 год. 30 хв., ОСОБА_1 ,
повторно, з метою вчинення
крадіжки, шляхом злому вхідних дверей , проник в квартиру АДРЕСА_3, звідки таємно викрав майно ОСОБА_5, телевізор « Томсон» з пультом дистанційного
управління вартістю 800 грн., та
покривало вартістю 60 грн, викраденим
майном розпорядився на свій розсуд.

4 .03.
2006 року , приблизно в 19 год. 30хв., ОСОБА_2, перебуваючи в кв. АДРЕСА_4, повторно,
таємно викрав майно ОСОБА_3,
мобільний телефон Самсунг X 460 вартістю
800 грн. зі стартовим пакетом оператора «Київстар» з 10 грн. на рахунку, чужим майном розпорядився на свій розсуд.

1 грудня
2006 року, в період часу з 18-00год. до
19-00 год.30 хв., ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, поруч будинку №12/3 по вул. 60 років СРСР в м. Очакові Миколаївської області , повторно,
за попередньою змовою і в групі ,
вчинили напад на ОСОБА_4,
застосували до неї насилля ,
небезпечне для життя чи здоров'я,
шляхом нанесення ударів руками і ногами в область голови і тулуба , причинили їй тілесні ушкодження у виді струсу
головного мозку, внутрішньочеревного
розриву січового міхура, та заволоділи
майном потерпілої: золотою обручкою з рубіном,
вартістю 1000 грн., золотою
обручкою вартістю 400 грн. та золотими сережками вартістю 300грн.

Тілесне
ушкодження- внутрішньочеревний розрив сечового міхура, за ступенем тяжкості відноситься до категорії
тяжких, за ознакою небезпечності для життя в момент причинения.

Засуджений
ОСОБА_1 в апеляції просить вирок
скасувати а справу повернути на новий судовий розгляд. Посилається на те, що в судове засідання не викликалися свідки, ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які
можуть дати покази про його невинуватість. Апелянт ставить питання, що заяву про порушення кримінальної справи
подала не потерпіла ОСОБА_4 а її чоловік,
що на час звернення до міліції було заявлено про викрадення майна на 510
грн., на даний час ця сума складає
більше 1000 грн., що під час досудового
слідства не проводилися очні ставки,
протокол відтворення обстановки і обставин події. Посилається на
те, що під час досудового слідства до
нього застосовувалися недозволені методи, вважає що справа фальсифікована.
Стверджує, що він був затриманий 2.12.
2006 року, але суд не врахував цього , тому вважає,
що судом невірно визначено початок відбування покарання з 03.12. 2006
року. Крім того вказує, що при
призначенні покарання суд не врахував ,
дані про його особу, що у нього
на утриманні двоє малолітніх дітей 2004 та 2007 року народження, що 26 лютого 2007 року померла його мати а
батька немає, що у нього залишилася одна
сестра.

Засуджений
ОСОБА_2 в апеляції та доповненні до неї просить вирок скасувати а
справу повернути на
додаткове розслідування, через

односторонність
досудового і судового слідства. На його думку,
вирок не відповідає фактичним обставинам справи і постановлений з
суттєвими порушеннями кримінально-процесуального закону. Вважає що були
порушені вимоги ст. 368 КПК України, через відхилення судом його заяв і клопотань
про виклик в суд свідків очевидців події,
що порушило його право на захи ст.

Ставить
питання, про те, що потерпіла в судовому
засіданні давала неправдиві покази щодо причинених їй тілесних ушкоджень, що ці покази суперечать її поясненням даним
під час досудового слідства. Стверджує,
що у відношенні нього і свідка ОСОБА_10 працівниками міліції були
застосовані недозволені методи.

Крім
того, вказує що він не повністю
ознайомився з протоколом , надав свої
зауваження з приводу допущеної неправильності та неповноти протоколу судового
засідання.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1 на підтримання апеляції, який просив вирок змінити, перекваліфікувати його дії зі ст. 187 ч.4 КК України на ст.
185 ч.2 КК України, та пом'якшити
покарання, думку прокурора Буца
Г.О., про залишення апеляцій засуджених
без задоволення а вироку без зміни,
вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що
апеляції задоволенню не підля гають , з
таких підстав.

Висновки
суду щодо доведеності вини ОСОБА_2, та
ОСОБА_1 у вчиненні ними зазначених у
вироку злочинів при обставинах викладених судом, грунтуються на зібраних у справі
доказах, які всебічно перевірені в
судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 67
КПК України.

Так, обставини побиття й заподіяння їй тілесних
ушкоджень пояснила в судовому потерпіла ОСОБА_4, яка стверджувала, що 1 грудня 2006 року вона з іншими
працівниками Очаківської ЦРЛ. святкувала свій день народження в кафе
«Причорноморське».Після святкування в компанії ОСОБА_2, його дівчини та ОСОБА_1 приблизно в 18-год. вона зібралася іти додому, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 запропонували провести її додому. Коли вони
пройшли через арку одного з будинків по вул.
60 років СРСР , ОСОБА_2 і ОСОБА_1
взяли її під руки і тягнули в напрямку підвалу,
намагалися зняти з неї золоті вироби,
вона стала обурюватися і чинити опір. ОСОБА_2 наніс їй удар кулаком в
обличчя, вона впала. Підсудні зняли з
неї обручки . Потім її знову ударили, що
було далі, не пам'ятає. Отямилася вона
лише дома, коли чоловік і донька
промивали їй рани на голові. На слідуючий ранок вона звернулася в лікарню, де встановили, що у неї розірваний сечовий міхур.

Зазначений
спосіб заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4 вчинений підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
об'єктивно підтверджується,
дослідженими в судовому засіданні показами даними під час досудового
слідства, ОСОБА_1 і ОСОБА_2

ОСОБА_1 під час досудового слідства, як видно
з даних протоколу допиту
як підозрюваного від 3.12. 2006 року (а.с.
44-45) показав, що 1.12.2006 року
після святкування дня народження ОСОБА_4,
він і ОСОБА_2 вели ОСОБА_4 додому. На пропозицію ОСОБА_2 заволодіти
золотими виробами ОСОБА_4, він
погодився. ОСОБА_2 зняв у потерпілої обручку з каменем червоного кольору, потерпіла почала обурюватися. ОСОБА_2 наніс
їй сильний удар в область правого ока,
внаслідок чого остання впала на землю. Потім вони вдвох, взяли потерпілу під руки і поволокли за
будинок №12/3 де протягли її небагато по тротуару і поклали на землю. Він з
ОСОБА_2 вдвох заволоділи її майном ,
золотими сережками та обручкою,
ОСОБА_4 намагалася їм чинити опір. Тому,
він і ОСОБА_2 ногою нанесли їй в область черева та тулуба не менше трьох
ударів кожен. Після цього, вони знову
взяли потерпілу під руки і волоком потягли до гаражів, що за будинком № 12/3, де поклали її на землю , стягнули з неї штани
;

-з даних
протоколу допиту ОСОБА_2(а.с. 50)
вбачається, що під час допиту як
підозрюваного, він стверджував , що на пропозицію ОСОБА_1 заволодіти золотими виробами ОСОБА_4, він погодився зняв з пальця руки потерпілої
обручку з каменем червоного кольору і поклав собі в кишеню. ОСОБА_4 зрозуміла
що вони збираються відкрито заволодіти її майном і обурювалася. Він наніс їй
удар в область обличчя, внаслідок чого
потерпіла знову впала на землю;

-з
дослідженого в судовому засіданні протоколу очної ставки від 13.12. 2006 року
(а.с. 89-90) між підозрюваними
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видно, що суперечності в раніше даних ними показах
були усунуті. ОСОБА_1 в ході очної
ставки підтвердив дані ним в ході допиту як підозрюваного покази. ОСОБА_2
заявив, що дійсно він наніс потерпілій
перший удар кулаком о область голови,
внаслідок чого ОСОБА_4 впала на землю,
до цього , він зняв з руки
потерпілої золоту обручку з каменем червоного кольору. Також вказав , що вони зняли з потерпілої золоті
вироби, сережки і обручку. Коли
потерпіла знову стала чинити їм опір, у
відповідь на це, він і ОСОБА_1 ,
кожен, нанесли їй не менше чим по
три удара ногою в
область черева і тулуба. Потім вони знову взяли потерпілу під руки і потягли до
гаражів, де ОСОБА_1 хотів зґвалтувати
потерпілу, але не зміг, так як його злякав хлопець з собакою і вони
розбіглися в різні сторони;

Неповнолітній
свідок ОСОБА_11 показав в судовому засіданні ,
що в один з днів грудня 2006 року,
точної дати не пам'ятає, він
вигулював собаку, приблизно в 19год.
30хв. підійшов до гаража, побачив двох
чоловік та жінку яка лежала на землі лише в нижній білизні, у жінки було розбито обличчя.

Покази
аналогічні цим, підсудні дали в ході
допиту їх як обвинувачених , як
вбачається з даних протоколів допиту від 13.12.2006 року(а.с. 95-96) ОСОБА_1
, і (100-101) ОСОБА_2

Суд
також з'ясував причину зміни показань підсудними в судовому засіданні, поклавши в основу вироку їх вищезазначені
покази дані під час досудового слідства як підозрюваними і обвинуваченими.

Свідок
ОСОБА_12 в судовому засіданні показала,
що до неї приходив ОСОБА_2,
просив подивитися чи обручка золота,
вона відмовилася і ОСОБА_2 пішов. Після цього вона розмовляла з ОСОБА_6
і остання сказала їй, що обручка яку їй
показував ОСОБА_2, належить
ОСОБА_13, прізвища її не знає. Вона про
це повідомила ОСОБА_2 за допомогою смс повідомлення.

-Зі
змісту заяви ОСОБА_14 до начальника Очаківського MB УМВС від
02.12.2006 року(а.с. 4)видно, заявник
просить вжити заходів до невідомої особи,
яка 01.12.2006 року в період з 18-00 до 19-00 год в районі гаражів
на вул. 60 років СРСР в м. Очакові,
побила його дружину і заволоділа її майном;

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (а.с.
442- 443) стверджувала, що
ОСОБА_2 показував їй обручку з червоним каменем, потім подарував їй, а вже вдома він забрав. ОСОБА_1 теж пропонував золоту обручку і сережки, її матері. ОСОБА_10 стверджувала, що вона сама читала повідомлення ОСОБА_15,
про що сказала ОСОБА_2 вранці.

Спосіб
заволодіння чужим майном, напад з метою
заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4 поєднаний із насильством, небезпечним для її життя чи здоров'я , крім пояснень потерпілої підтверджується
показами даними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під
час досудового слідства під час їх допиту як підозрюваних і обвинувачених;
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події від 21 .02. 2007 року
(а.с. 254-257 )де потерпіла за участю
понятих на місці події показала і розказала учасникам даної слідчої дії, напрямок руху з кафе коли її вели ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 , як ОСОБА_2 застосував до неї
насильство , внаслідок якого вона впала
на землю, а він зняв у неї з руки золоту
обручку з каменем червоного кольору , як вона намагалася чинити опір, однак втратила свідомість від
насильства, а тому доводи ОСОБА_2, про те, що потерпіла в судовому засіданні
давала неправдиві покази щодо причинених їй тілесних ушкоджень є надуманими.

Вищевикладене, узгоджується : з протоколом огляду місця
події від 02.12. 2006 року (а.с.
5-9), та даними протоколу
додаткового огляду місця події від 03. 12. 2006 року(а.с. 29), з
яких видно, що на ділянці території
перед в'їздом в гараж, розташований під
№2 від жилого будинку №12/3 по вул. 60
років СРСР в м. Очакові, Миколаївської області, на відстані 50 метрів від вказаного будинку, на зазначеній ділянці на землі складені
залізобетонні плити. Зверху на плитах,
лежать жіночі колготи темного кольору. На початку доріжки що веде від
будинку №12/2 до гаражів і посередині цієї доріжки є сліди волочіння та
насичені плями крові. На двох верхніх плитах,
виявлені патьоки крові а також плями крові продовгуватої форми;

з
висновком судово-медичного експерта № 5 від 16.01. 2007 року (а.с. 199)з якого вбачається, що у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження
у виді струсу головного мозку, внутрішньочеревний
розрив сечового міхура. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від ударів
тупими твердими предметами, не виключено
в строк і за обставин, вказаних в
описовій частині постанови. По ступеню тяжкості, внутрішньочеревний розрив січового міхура міг
визвати загрозу життю, тому відноситься
до тяжких тілесних ушкоджень.

-З даних
протоколу судового засідання (а.с. 444
зв.-445) видно, в судовому засіданні
експерт Герасимов Р.В. повністю
підтримав свій висновок експерта № 5 від 16.01. 2007 р.(а.с. 199),
доповнив і уточнив , що тілесне ушкодження виявлене у потерпілої у виді
розриву сечового міхура загрожувало життю потерпілої і відносить до категорії
тяжких. Дане тілесне ушкодження, не
могло утворитися від удару об землю при падінні, а тому доводи ОСОБА_2 про те, що експерт Герасимов Р.В. не дав пояснень щодо тілесних
ушкоджень виявлених у ОСОБА_4, і є
безпідставними.

Суд
першої інстанції дав належну оцінку поясненням підсудних ОСОБА_2а та ОСОБА_1 в
судовому засіданні і вказав, що їх твердження
про те, що вони тільки заволоділи майном
потерпілої і не причиняли їй тілесних ушкоджень, не узгоджуються з іншими вйщевикладеними
матеріала ми справи, тому пояснення
підсудних суд визнав недостовірними.

З огляду
на вищевикладене та часткове визнання вини в судовому засіданні ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 які не оспорювали що заволоділи
золотими обручками і сережками ОСОБА_4,
шляхом крадіжки, безпідставними є
доводи засуджених про необхідність виклику в суд інших свідків очевидців події.
Суд першої інстанції такі вимоги підсудних обгрунтовано визнав надуманими.

Посилання
ОСОБА_1 про те, що під час досудового слідства не проводилися
очні ставки, протокол відтворення
обстановки і обставин події,
спростовуються даними протоколу судового засідання(а.с. 169) з яких
видно, що в судовому засіданні
досліджувалися: протоколи допиту як підозрюваних, обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
протокол їх очних ставок,
протокол виїмки від 19.12. 2005 року,
протокол огляду предмету від 19.12.2005 року , протокол відтворення обстановки і обставин
події(а.с. 21-22).

Підсудний
ОСОБА_1 повністю визнав вину у
викраденні телевізора у потерпілої ОСОБА_16 06. 2005 року, з проникненням в житло.

Підсудний
ОСОБА_2 не оспорює факт викрадення ним мобільного телефона у потерпілої ОСОБА_3, 04.03. 2006 року.

Всім цим доказам
суд першої інстанції дав належну оцінку,
і обгрунтовано дійшов висновку,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили злочини за обставин, викладених у вироку , і їх дії вірно кваліфікував : за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим
майном, вчинений з

застосуванням
насилля небезпечного для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, (розбій) поєднаний з заподіянням тяжких
тілесних ушкоджень, крім того дії
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України як крадіжка, таємне викрадення чужого майна , повторно,
а дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.
185 КК України, як крадіжка
, таємне викрадення чужого майна, повторно з проникненням в житло.

Що
стосується покарання, то воно судом
першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено
згідно вимог ст. 65 КК України , з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ними
злочинів, один з яких згідно
класифікації за ст. 12 КК України відноситься до особливо
тяжких, а інші відносяться до середньої
тяжкості та до тяжких , даних про особи
винних, які мають на утриманні
малолітніх дітей, ОСОБА_2 одну
дитину, ОСОБА_1 двох дітей,
негативних характеристик винних за місцем їх проживання, та обставини які пом'якшують покарання, обом підсудним-часткове відшкодування заподіяної
шкоди , а ОСОБА_1, явку з повинною та щире каяття.

Обставинами
які обтяжують покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_1
суд визнав вчинення ними злочину в стані алкогольного сп'яніння.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив злочин в період
іспитового строку, не відбувши покарання
за попереднім вироком Очаківського міськрайонного суду від 26.07. 2005
року, суд обгрунтовано відповідно
до ст.
71 КК України за сукупністю вироків частково приєднав до покарання
призначеного за ч.4 ст. 187 КК України невідбуте покарання призначене
за ч.3 ст. 185 КК України за цим вироком
та за вироком Очаківського міськрайонного суду від 26.06. 2005 року.

З
урахуванням того, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 вчинили кожен по 2 злочини, в тому числі 1, особливо тяжкий, тому рішення суду про необхідність обрання засудженим
покарання у виді позбавлення волі є достатньо вмотивованим і зміні не підлягає.
Воно є справедливим, необхідним і
достатнім

З
матеріалів справи вбачається, що після
роз'яснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, прав на захист , передбачених
ст. ст. 43-47 КПК України і ст. 63
Конституції України (а.с. 43, 49, 94,
185, 190) , вони відмовилися від
послуг захисника, власноручно зазначивши
про це у відповідних протоколах.

Разом з
тим, під час досудового слідства , ОСОБА_2 13.01. 2007 року звернувся з
клопотанням про призначення йому захисника ,
його матір, ОСОБА_17 (а.с. 192) .Слідчий задовольнив дане клопотання , виніс постанову від 13.01. 2007 року про
допуск захисника ОСОБА_17до участі в кримінальній справі(а.с. 194),
в подальшому захисник брала участь на досудовому слідстві і в судовому
засіданні.

З огляду на
вищевикладене, доводи засуджених про
порушення під час досудового слідства і в судовому засіданні їх права на захист
є безпідставни ми, як і доводи про
фальсифікацію справи.

Доводи засудженого
ОСОБА_2 що суд не повністю ознайомив його з протоколом судового засідання та з
матеріалами справи є безпідставними і спростовуються Актом від 06.07 2007 року
(а.с. 477) складеного помічником судді, начальником конвойної служби та міліціонером,
з якого видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з 04 липня по 6 липня 2007 року були
ознайомлені з матеріалами кримінальної справи і аудіофіксацією по справі, але від підпису відмовилися.

Даних, які свідчили б про застосування працівниками
міліції до ОСОБА_2 та ОСОБА_1
недозволених методів, у справі не
встановлено. Постановою заступника Очаківського міжрайонного прокурора
Миколаївської області від 25 січня 2007 року (а.с. 197) відмовлено в порушенні кримінальної
справи за фактом психологічного та фізичного тиску зі сторони працівників
Очаківського МРВ УМВС , ОСОБА_18 а
ОСОБА_19, за відсутністю в їх діях
складу злочину передбаченого ст. 365 КК України.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що під час судового
розгляду справи, не вівся протокол
судового засідання, є неспроможними, оскільки засуджений не вказує конкретних
зауважень на протокол судового засідання,
який підписаний секретарем та головуючим .Технічна фіксація розгляду
справи здійснювалася комплексом «Оберіг»,
про що свідчать відповідні журнали судового засідання від 06.06. 2007
року та 11.06. 2007 року (а.с. 430,
432)що, відповідно підписані секретарем
та судом .

Доводи
ОСОБА_1 про те, що він був затриманий 2.12.2006 року, а суд визначив початок відбування покарання
03.12. 2006 року, є надуманим, оскільки згідно протоколу затримання
(а.с. 41)його затримано 03.12.2006 р.

Суд
першої інстанції на підставі ст. 1166 ЦК України
постановив правильне рішення про стягнення з засуджених в солідарному порядку
на користь ОСОБА_4 вартість викраденої золотої обручки з каменем в сумі 1000
грн і 168 грн. 50 коп. документально підтверджених витрат на лікування
потерпілої, а також 117грн.69 коп. на
користь НДЕКЦ при МВС України в Миколаївській області за проведення експертизи.

Порушень
кримінально-процесуального законодавства які могли б потягти скасування вироку,
не встановлено.

Керуючись ст .
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію
засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2007 року , у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1, залишити без зміни.