Справа № 1-109/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді - Мельника 1.1.

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 16 грудня 1978

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого машиністом крана на Бурштинськеій ТЕС, військовозобовязаного, судимого Івано-Франківським міським судом 26.11.2003 року за ст. ст. 185 ч..5, 69, 194 ч.І, 70 КК України до трьох років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно- достроково 31.10.2005 року з невідбутим строком 3 місяці і 26 днів, громадянина України, за ст. 122 ч.І КК України,-

встановив:

ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_2 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя при слідуючих обставинах:

14 січня 2007 року близько 03 год. ночі в приміщенні кафе «Престиж», що в центрі м. Галича, між громадянином ОСОБА_3 та невстановленим відвідувачем кафе виникла суперечка. З метою припинити цю суперечку до них підійшов ОСОБА_2, який теж знаходився в приміщенні кафе і запропонував їм вийти з приміщення на вулицю і там виясняти свої відносини. З тих же причин до конфліктуючих також підійшов інший відвідувач кафе - ОСОБА_1, який не розібравшись в ситуації, що склалася, умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді травматичного перелому кута нижньої щелепи зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що в ніч з 13 на 14 січня 2007 року він знаходився в кафе «Престиж», яке знаходиться в центрі м. Галича, де разом із своїми товаришами святкував «Старий новий рік» Близько 03 год. ночі в приміщення кафе зайшов житель м. Галича ОСОБА_4, якого він знав. Через деякий час між ОСОБА_4 та когось із хлопців з його (ОСОБА_4) компанії виникла суперечка через те, що ніби-то раніше ОСОБА_4 хотів викрасти в нього мобільний телефон. Під час суперечки до хлопців підійшов ОСОБА_2, якого він теж знав як жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 і з яким в нього раніше ніяких конфліктів не було. З якою метою підходив ОСОБА_2 до хлопців, на той час він не знав. Суперечка тривала і щоб припинити її, він теж підійшов до місця суперечки і, не розібравшись в ситуації, наніс чомусь удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_2. Після цього конфлікт припинився і всі розійшлися по своїх місцях. ОСОБА_2 теж відійшов і сів за свій столик, а через деякий час він покинув приміщення кафе і пішов геть.

В даний час з потерпілим вони помирилися, він частково відшкодував ОСОБА_2 завдану шкоду і згіден повністю її відшкодувати до листопада 2010 року, про що вони з ОСОБА_2 домовилися. Жаліє, що так сталося і розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Свою вину визнає повністю і, не заперечуючи фактичних обставин справи, вважає недоцільним дослідження інших, наявних в справі доказів.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, викладених підсудним, а також факт примирення з підсудним та часткового відшкодування останнім завданої шкоди, на суворості покарання підсудному не наполягає.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення підсудного та потерпілого, міркування прокурора, який теж вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які не оспорюються підсудним та потерпілим суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.122 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя і вину свою у вчиненому визнав повністю.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає те, що підсудний у вчиненому розкаюється, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілому завдану шкоду і той не наполягає на суворості покарання підсудному.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Як особа, за місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

Суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання у вигляді виправних робіт.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 15% із заробітку засудженого.

Запобіжний захід відносно засудженого до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_5Мельник