АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/50/15 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.03.2015 року включно без визначення розміру застави щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, студента третього курсу факультету Здоров`я людини УжДУ, неодруженого, раніше несудимого.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Так, ОСОБА_7 26.01.2015 року близько 18:40 години, за попередньою змовою спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленою слідством особою чоловічої статі вчинив розбійний напад на гр. ОСОБА_9 , 1980 р. н. Так, вказані особи 26.01.2015 року близько 18:40 години на автомобілі Ауді 100 темно - синього кольору з невстановленими українськими номерними знаками приїхали в с. Сторожниця, Ужгородського району, де зупинились на вул. Перемоги, неподалік ресторану Чарда. Далі громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одягнули на обличчя чорні заздалегідь приготовлені матерчаті маски чорного кольору ( балаклави) та матерчаті рукавиці, а також взявши з собою заздалегідь приготовлені електрошокер, металеву саморобну биту, пістолет типу Револьвер, скотч та пластмасові хомути для зв`язування рук, пройшли пішки до будинку, що розташований в АДРЕСА_3 . Обійшовши дворогосподарство з тильної сторони, перестрибнувши через паркан, пройшли на територію, де через незачинені вхідні двері з тильної сторони будинку на першому поверсі, проникли всередину. У вітальній кімнаті будинку до якої пройшли гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в той час знаходився власник будинку гр. ОСОБА_9 , 1980 р. н. Тоді гр.. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи на меті заволодіти грошовими коштами та іншими дорогоцінними речами гр. ОСОБА_9 , підбігли до останнього та наносячи удари руками та ногами по тулубу і голові потерпілого, зв`язавши йому руки пластмасовими хомутами, примушували останнього повідомити їм де у його будинку сховані грошові кошти та інші дорогоцінні речі. В свою чергу потерпілий ОСОБА_9 почав чинити опір та не видавати сховки з цінними речами та грошовими коштами. У зв`язку з цим гр. ОСОБА_8 спочатку почав наносити потерпілому серію ударів металевою саморобною битою в область голови та, не отримавши задовільного для себе результату, тобто інформації про місцезнаходження грошей та цінних речей, застосував до гр. ОСОБА_9 вогнепальний пістолет типу Револьвер, здійснивши три постріли по ногах потерпілого. В цей час до будинку по сигналу Тривога прибув наряд ГЗ ДСО у складі прапорщика міліції ОСОБА_10 та прапорщика міліції ОСОБА_11 , який віддав наказ про припинення злочинних дій та команду лягти на землю. На цю законну вимогу працівника міліції громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не відреагували та почали чинити опір. Так, з метою втечі з місця події та уникнення затримання, гр. ОСОБА_8 почав застосовувати відносно працівників міліції наявний в нього в руці пістолет типу Револьвер, здійснивши близько 4 пострілів у бік правоохоронців. У зв`язку з цим прапорщик міліції ОСОБА_10 , згідно ст. 15 Закону України Про міліцію, оголивши та застосувавши табельну вогнепальну зброю, здійснив 6 пострілів в область ніг злочинців, завдавши поранення гр. ОСОБА_8 . В подальшому, застосувавши прийоми рукопашного бою, працівниками міліції обох зловмисників було повалено на землю та одягнуто металеві кайданки, чим припинено доведення їхнього злочинного умислу на заволодіння чужим майном до кінця. Тим самим встановлена достатність доказів для підозри гр. ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, був затриманий на місці події, в ході затримання на законну вимогу працівників ДСО, які прибули на місце події не реагував, робив все можливе, щоб втекти з місця події та уникнути затримання, чинив опір працівникам міліції з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

В апеляції захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 року та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не позбавлений з ізоляцією від суспільства. Вказує на те, що побиття потерпілого здійснював гр. ОСОБА_8 та застосував вогнепальну зброю, а тому, вважає, що судом не достатньо враховано роль кожного учасника у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 є молодий за віком, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є студентом третього курсу факультету Здоров`я людини УжНУ, неодружений раніше не судимий, приймає активну участь у розвитку села, займається спортом.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, промову прокурора, який вказав на безпідставність скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З ухвали слідчого судді вбачається, що зазначені в клопотанні слідчого обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію , майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, на законну вимогу працівників ДСО, які з`явились на місце події не реагував, робив все можливе, щоб втекти з місця події, особу третього злочинця, який підвозив зловмисників до місця події не встановлено, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може контактувати з ним, сприяючі у переховуванні, чинити тиск на свідків чи потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності позитивно характеризуючих особу ОСОБА_7 даних та його ролі у вчиненні кримінального правопорушення не дають підстави суду для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не спростовують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178 та 183 КПК України.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 178, 183, 407 КПК України , апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2015 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: