ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2007 року Кобеляцький районний суд Полтавської області в

складі толовуючого судді - Зацеркляного В.К.

при секретарі - Назарко С. С.

з участю прокурора - Прокопенка Г.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Кобеляки

справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженки с.
Андріївка Синельківського району Дніпропетровської області, мешканки с Пологи Низ Новосанжарського району
Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, розлученої,
на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
не працюючої, не судимої

за ст. 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня
2007 року близько 14-ї години на вул.
Шкільній в с Куст-Кущі
Кобеляцького району Полтавської області між підсудною ОСОБА_1., яка перебувала у стані алкогольного
сп"яніння та потерпілою ОСОБА_2 на грунті особистих неприязнених стосунків
виникла сварка, яка переросла у
бійку, в ході якої ОСОБА_2 хапала
ОСОБА_1. за волосся на голові, завдавши
при цьому фізичного болю, а також кілька
разів ударила її у різні частини тіла,
тоді у відповідь підсудна ОСОБА_1явно перевищуючи межі необхідної
оборони, схопила гранітний камінь, який кинула в напрямку ОСОБА_2, влучивши ним ОСОБА_2 у голову, завдавши при цьому тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми, забою
головного мозку, перелому кісток
черепу, підапоневротичної гематоми, забійної рани та синця голови, які відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження, як небезпечного для життя в
момент заподіяння.

Підсудна
ОСОБА_1вину свою визнала частково і дала показання суду, що не хотіла завдати тілесне ушкодження
ОСОБА_2, оскільки будучи побитою, кинула камінь навмання, з метою захисту.

Крім
визнання своєї вини підсудною ОСОБА_1. її винність також підтверджується
слідуючими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_2. про те, що під час сварки

ОСОБА_1кинула у
неї камінь, завдавши тілесне ушкодження;

·
показаннями свідків ОСОБА_3. , ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. , ОСОБА_6. ,
ОСОБА_7. про те, що у їхній присутності під час сварки
ОСОБА_1кинула у ОСОБА_2 камінь, завдавши
їй тілесне ушкодження;

·
висновками додаткової судово-медичної експертизи про
те, що у потерпілої ОСОБА_2 виявлено
черепно-мозкову травму, забій головного
мозку, перелом кісток черепу, підапоневротичну гематому, забійну рану та синець голови, які відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження, як небезпечного для життя в
момент заподіяння (а.с. 44-46), (а.с.
77-78);

·
протоколом огляду місця події та схемою до нього про
виявлення та вилучення каменя (а.с.
14-15);

·
протоколами відтворення обстановки і обставин події
злочину з фототаблицями (66-70), 71-73 ,
з участю потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5. ;

·
показаннями свідка ОСОБА_8. про те,
що по виклику про надання швидкої медичної допомоги по прибуттю в с
Куст-Кущі він побачив, що у калюжі
сидить жінка в стані сп"яніння, у
неохайному вигляді, потім була надана
медична допомога потерпілій ОСОБА_2, яка
була без свідомості;

·
показаннями свідка ОСОБА_9. про те, що її бабуся ОСОБА_2 в ході сварки тягала її
матір ОСОБА_1. за волосся та била її;

·
показаннями свідка ОСОБА_10. про те, що її сестра ОСОБА_1вдень 01.01.2007 р.
прийшла до неї додому із слідами тілесних ушкоджень, побита,
та повідомила, що у неї була
сварка і бійка з ОСОБА_2

Оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає винність підсудної ОСОБА_1. доведеною.

Однак, в судовому засіданні кваліфікація дій
ОСОБА_1. за ст. 121 ч. 1 КК України не знайшла свого
підтвердження.

Судлом
установлено, що в ході сварки та
бійки, розпочатої потерпілою
ОСОБА_2, підсудна ОСОБА_1завдала тяжке
тілесне ушкодження, як небезпечне для
життя в момент заподіяння, при
перевищенні меж необхідної оборони,
кинувши камінь навмання,
неприцільно, з метою захисту.

Тому дії
підсудної ОСОБА_1. слід перекваліфікувати за
ст. 121 ч. 1 КК України на ст.
124 КК України.

При
обранні підсудній ОСОБА_1. міри покарання,
суд враховує характер і суспільну небезпеку скоєного нею злочину і
знаходить визнати обставиною, обтяжуючою
її відповідальність, скоєння злочину в
стані алкогольного сп"яніння.

Разом із
тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_1вину свою визнала і щиро
розкаялася, раніше не судима, позитивно характеризується, має на своєму утриманні двох неповнолітніх
дітей, обставини, за яких вона скоїла

даний злочин, і обираючи їй
покарання у вигляді обмеження волі,
знаходить можливим застосувати
ст. 75 КК України.

У зв"язку із наявністю у ОСОБА_1. на утриманні двох неповнолітніх дітей, та враховуючи, що вона раніше не судима, та враховуючи ступінь суспільної небезпеки
скоєного нею злочину, до неї слід
застосувати ст. 1 п. "Б" Закону України " Про
амністію" від 19.04.2007 p., звільнивши її від призначеного судом покарання.

Цивільний позов прокурора про відшкодування 1960, 10 грн. витрат за стаціонарне лікування
потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню,
як доведений у судовому засіданні та визнаний ОСОБА_1.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування 560 грн. 32 коп.
матеріальної шкоди підлягає задоволенню,
як доведений у судовому засіданні та визнаний ОСОБА_1. При визначенні
розміру моральної шкоди, суд враховує
обставини справи, наміри, із якими діями заподіювачка шкоди, її майновий і сімейний стан, ступінь,
глибину і тривалість фізичних,
моральних і психічних страждань потерпілої і визначає її у розмірі, заявленому потерпілою, в сумі 2000 грн., як доведеній у судовому засіданні, та визнаній ОСОБА_1.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 323,
324 КПК України,

суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
за ст. 124
КК

України
до двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від
відбування покарання, призначивши їй
іспитовий строк у два роки.

Відповідно д ст. Б
ст. 1 Закону України від
19.04.2Й007 р. " Про амністію" звільнити ОСОБА_1. від призначеного
покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1. у вигляді підписки про невиїзд -
скасувати.

Стягти
із ОСОБА_1. на користь:

·
держави в особі Полтавської обласної клінічної лікарні
ім. М. В. Скліфасовського за стаціонарне
лікування ОСОБА_2 - 1960, 10 грн.
(а.с. 108-52);

·
потерпілої ОСОБА_2 - 560, 32 грн. матеріальної шкоди і
2000 грн. моральної шкоди (а.с. 51).

Речовий доказ -
камінь (а.с. 64) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської

області через районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його

проголошення.