У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні 20 березня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої інстанції, на постановлені щодо ОСОБА_1
судові рішення.

Вироком Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської області від
29 березня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області, не судимого,

засуджено
за ч. 3 ст. 101 КК України (1960 р.) із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки
позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 червня 2007 року вирок змінено,
постановлено вважати ОСОБА_1.
засудженим за ч. 3 ст. 101 КК України (1960 р.) із застосуванням ст. 44 КК
України (1960 р.) до призначеного судом покарання.

ОСОБА_1. визнано
винним у тому, що він 9 жовтня 1999 року у м. Кривий Ріг, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних
стосунків, умисно наніс ОСОБА_2. декілька ударів руками та ногами у щелепу,
голову та по тулубу, спричинивши
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні зазначеного злочину й
правильності кваліфікації його дій, посилається на безпідставне застосування
судом до засудженого ст. 69 КК України. Зазначає, що апеляційний суд помилки
суду першої інстанції не виправив, залишивши поза увагою деякі доводи апеляцій
прокурора та потерпілої. Просить скасувати судові рішення й направити справу на
новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що у
його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд
повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Як видно з вироку, призначаючи покарання засудженому, суд
узяв до уваги дані про особу засудженого,
який розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, позитивно характеризується за
місцем проживання та роботи, має на утриманні малолітню дитину та хвору матір,
крім того, із моменту скоєння злочину минуло сім років, і за цей період
засуджений не вчиняв будь-яких правопорушень. Також суд врахував віктимну
поведінку самого потерпілого та його відмову від своєчасної госпіталізації.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов
до обґрунтованого висновку про можливість призначення засудженому покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті, за якою його засуджено.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону. Зокрема, доводи апеляцій прокурора та
потерпілої зводились до визнання покарання занадто м'яким, проте, апеляційним
судом призначеному покаранню дана відповідна оцінка. Ухвала апеляційного суду
відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Даних, які б свідчили, що стосовно
ОСОБА_1. неправильно застосовано
кримінальний закон чи допущено істотне порушення
кримінально-процесуального закону, не виявлено.

Отже, передбачені ч. 1 ст. 398 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1. до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора відмовити.

С у д д і :

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз М.А.