Провадження № 1-кп/734/11/15 Справа № 734/1422/14
іменем України
22 січня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург Російської Федерації, росіянина, громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.10.1999 Деснянським районним судом міста Чернігова за злочин, передбачений ч. 2 ст. 143 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
17.03.2000 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 17, ч. 2 ст. 141 КК України (1960р.) з остаточним призначенням покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
04.07.2007 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України з остаточним призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
24.03.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України з остаточним призначенням покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 18 жовтня 2013 року,
судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
15 січня 2014 року, в період часу з 07:45 год. по 13:30 год., ОСОБА_5 , повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносної якої виділені в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 22 000,00 грн., грошові кошти в сумі 13 500,00 доларів США, що відповідно до курсу Національного Банку України за станом на 15.01.2014 складає 107 905,50 грн., травматичний пістолет марки ПСМ Р 9 мм ХКА 5980 вартістю 3 950,00 грн., ноутбук «Самсунг» R25 вартістю 6 500,00 грн., гладкоствольну рушницю марки «ZABALA Hermanos» моделі ХL-90-MAGNUM вартістю 10 000,00 грн., годинник фірми «Patek Philippe» вартістю 40 000,00 грн., пневматичну гвинтівку «Baikal MP-513M» вартістю 2 840,00 грн., фарфорову вазочку невеликого розміру вартістю 10,00 грн., золоту застібку для краватки прямокутної форми з пружиною знизу 585 проби вагою 1 гр. вартістю 560,00 грн., золоту застібку для краватки у формі ромба з голкою 585 проби, вагою 1 гр. вартістю 550,00 грн., набір жіночий: кольє та браслет, кольє вагою 10 гр. проба 585, вартістю 6 200,00 грн., жіночий золотий браслет з гравіюванням у формі зірочок вагою 10 гр., проба 585, вартістю 6 000,00 грн., золотий жіночий ланцюжок у формі косички вагою 6 гр. 585 проби вартістю 3 900,00 грн., чоловічий годинник «Maurice Lacroix» модель МР7078-PS101-120 вартістю 53 449,00 грн., золотий чоловічий браслет 583 проби вагою 40 гр. вартістю 8 183,20 грн., золоту чоловічу печатку вагою 5 гр. 585 проби, вартістю 1 026,40 грн., золоту чоловічу печатку вагою 3 гр. 585 проби вартістю 615,84 грн., золотий ланцюжок у формі кілець вагою 10 гр., проба 585, вартістю 2 052,80 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 5 гр. вартістю 1 026,40 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 6 гр. вартістю 1 231,68 грн., золотий кулон у формі сердечка з 5 камінцями діамантів вагою 2 гр., проба 585, вартістю 3 500,00 грн., золоте жіноче кольє з частинок у формі ромба вагою 10 гр. 585 проби вартістю 2 052,80 грн., три золоті хрестики загальною вагою 3 гр. 585 проби загальною вартістю 615,84 грн., жіночі золоті сережки в кількості 5 пар загальною вартістю 3 079,20 грн., золоте кільце з камінням бурштину великого розміру вагою 3 гр. 585 проби вартістю 2 500,00 грн., жіночі золоті кільця в кількості 10 шт., проба 585, загальною вагою 45 гр., загальною вартістю 9 237,60 грн., золоту ладанку з образом «Святого Миколая» вагою 5 гр., проба 585, прямокутної форми, невеликої товщини, вартістю 1 026,40 грн., чорне шкіряне чоловіче портмоне марки «Валентино» вартістю 600,00 грн. Всього викрадено майна ОСОБА_8 на загальну суму 300 612,66 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та дав наступні показання. В січні 2014 року особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, попросила його з`їздити з ним в смт Козелець. На той час особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, винаймала квартиру в м. Чернігові. 15 січня 2014 року він приїхав з дружиною до особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в м. Чернігів, де вже був ОСОБА_9 . Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, попросила ОСОБА_9 звозити його в смт Козелець за продуктами. Приблизно о 09.30-10.00 год. вони втрьох поїхали до смт Козелець. За кермом був ОСОБА_9 , особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, сиділа поруч водія, а він - позаду. Під`їхавши до школи в смт Козелець, вони зупинилися біля повороту. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, вийшла з машини, в руках при цьому нічого не маючи, і сказала, що скоро прийде. Приблизно через 15 хвилин в правому дзеркалі заднього виду він побачив особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка, жестикулюючи, показувала, що потрібно під`їхати до нього. Під`їхавши до будинку, дорогу до якого показала особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ця особа відкрила багажник автомобіля і поклала туди речі, які були в мішках. Мішків було приблизно 2 і з одного стирчала зброя. Потім вони поїхали в село до брата особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, де остання вигрузила мішки і взяла продукти харчування. Потім вони повернулися до м. Чернігова і більше він з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, не бачився.
08 лютого 2014 року він був затриманий в Житомирській лікарні, де проходив курс лікування від наркоманії, та співробітниками правоохоронних органів того дня був доставлений до смт Козелець. Того ж дня йому був призначений захисник - ОСОБА_6 , від якого він відмовився. Додатково ОСОБА_5 повідомив суду, що під час досудового розслідування ним давалися зізнавальні показання 09 лютого 2014 року, оскільки ним було перервано лікування від наркоманії і в нього почалося так би мовити «загострення», оскільки йому не давали призначені лікарем препарати.
Відповідаючи на додаткові запитання суду 21 січня 2015 року ОСОБА_5 повідомив суду, що з машини, коли вона зупинилася на повторі біля школи в смт Козелець, вийшла спершу особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а через декілька секунд вийшов він. Запитавши у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, чи потрібна допомога та отримавши відповідь, що така допомога не потрібна, він залишився біля автомобіля, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пішов в глиб вулиці Пушкіна. Він пробув деякий час біля автомобіля, а потім сів в машину і чекав. В певний період часу в правому дзеркалі заднього виду він побачив особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка територіально знаходилася на вулиці Пушкіна, приблизно по діагоналі від будинку ОСОБА_8 (оглядовість правого дзеркала заднього виду надавала можливість йому бачити певну частину вулиці Пушкіна), та правою рукою подала жест, що потрібно під`їхати. В цей момент він сказав ОСОБА_9 , що потрібно поїхати забрати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. ОСОБА_9 розвернув автомобіль та почав їхати по вулиці Пушкіна. Оскільки він бачив двір, біля якого стояла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, то сказав ОСОБА_9 , щоб зупинився саме біля цього двору.
Заявлений по справі цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 не визнав.
Не дивлячись на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочинові, його вина у його вчиненні підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 дав суду наступні показання. 15 січня 2014 року він зранку пішов на роботу, але через погане самопочуття повернувся з роботи раніше приблизно о 13.00-13.30 год. Зайшовши в двір, побачив, що двері в хату були виламані. Пройшовши по будинку, він побачив, що був відкритий сейф, трюмо, шухляди. В сейфі знаходилися гроші в сумі 13 500,00 доларів США та 22 000,00 гривень, які були викрадені. Крім того, був викрадений ноутбук, зброя рушниця «ZABALA Hermanos», вартістю приблизно 10 000,00 грн., пневматична зброя гвинтівка «Baikal» та травматична зброя калібру 9 мм, ювелірні прикраси: чоловічі та жіночі браслети, ланцюжки, кільця, іконки, хрестики, заколки, а також 2 годинники - «Maurice Lacroix» та «Patek Philippe».
По справі потерпілим заявлений цивільний позов, який просив задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_10 дала показання, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_8 , проживає за адресою АДРЕСА_2 та працює лікарем-трапевтом в міській лікарні. 15 січня 2014 року вона на роботу пішла приблизно о 07 год. Про подію, яка сталася, їй повідомила секретар. З їхнього будинку зникло багато речей, зокрема, 3 зброї, 2 годинники, велика сума грошей (точної кількості вона не знає) та ювелірні прикраси. 08 лютого 2014 року нею як лікарем проводився огляд ОСОБА_5 : тілесних ушкоджень він не мав, скарг у нього ні на що не було, свідомість була збережена, він не повідомляв, що перебуває на замісній терапії.
Свідок ОСОБА_9 дав суду показання, що з ОСОБА_5 він знайомий давно, а з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, познайомився в січні 2014 року. Приблизно в середині січня 2014 року, точної дати він не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що на прохання особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, необхідно з`їздити в смт Козелець до родичів. Він погодився це зробити, оскільки і ОСОБА_5 , і особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, вже були напідпитку і самі їхати не могли. Автомобіль марки «Жигулі», 2109, темно зеленого кольору, який належить особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, він забрав зі стоянки і вони втрьох поїхали до села. Заїхавши в смт Козелець, та проїхавши певну відстань, він припаркував автомобіль на тому місці, де попросила особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Остання вийшла з машини і пішла за поворот, проте куди саме видно не було, а ОСОБА_5 спочатку залишався в машині, а потім хвилин через 3-5 вийшов і знаходився біля неї. Приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_5 сів в машину та сказав, що необхідно поїхати забрати особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Дорогу до будинку, куди необхідно було під`їхати, показував ОСОБА_5 . Свідок припустив, що дорогу до будинку ОСОБА_5 знав. Вони під`їхали до будинку, звідки з подвір`я вийшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в руках якої були пакунки та які вона погрузила до багажнику автомобіля. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, сіла на заднє сидіння і вони всі втрьох поїхали в село, назву якого він не пам`ятає. Речі, які були в пакунку, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишила в селі, взяла звідти продукти та вони поїхали назад в м. Чернігів. В бардачку машини, на якій вони переміщалися, він бачив рацію, проте чи забирав її хтось звідти не бачив. На запитання прокурора свідок повідомив, що під час досудового розслідування він давав показання, що з бардачка рацію забирала особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, оскільки на нього здійснювався психологічний тиск. Крім того, на запитання прокурора ОСОБА_9 підтвердив, що під час досудового розслідування він давав показання, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і ОСОБА_5 разом вийшли з машини та пішли в певному напрямку. Пояснити чому в його показаннях містяться розбіжності, свідок не зміг.
Будучи додатково допитаним в судовому засіданні 21 січня 2015 року свідок ОСОБА_9 дав суду показання, що автомобіль ним було припарковано так, що оглядовість дзеркал заднього виду (ліве дзеркало та те, яке знаходиться в салоні автомобіля) давала можливість бачити частково вулицю Пушкіна. Оглядовість правого дзеркала заднього виду була обмежена, оскільки справа позаду автомобіля знаходився паркан. Свідок спочатку повідомив, що ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з машини вийшли разом, потім повідомив, що спочатку вийшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, а потім, через 2-3 хвилин, з машини вийшов ОСОБА_5 . Пояснити розбіжності в своїх показаннях свідок не зміг. В ліве дзеркало заднього виду він бачив як особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, пішла в глиб вулиці Пушкіна. ОСОБА_5 певний проміжок часу знаходився на вулиці, а потім сів в машину і хвилин через 10 запропонував поїхати забрати особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Пояснити причину розбіжностей в показаннях щодо того, коли ОСОБА_5 запропонував поїхати забрати особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження (одразу, коли сів в машину чи через 10 хвилин після цього), свідок ОСОБА_9 не зміг. Після того як ОСОБА_5 запропонував поїхати і забрати особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, він розвернув автомобіль і почав їхати по вулиці Пушкіна. ОСОБА_5 сказав йому, де потрібно зупинити автомобіль. В той момент, коли автомобіль було зупинено, з двору вийшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. До цього ОСОБА_9 особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження в період часу, коли вона вийшла з автомобіля та до того часу, доки не вийшла з двору, не бачив. Свідок також повідомив суду, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, дорогу до будинку їм не показувала, її показував ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 дав суду показання, що він був запрошений працівниками міліції бути понятим при проведенні слідчого експерименту. Того дня експеримент проводився за участю ОСОБА_9 , який розповідав, що в смт Козелець відбулося пограбування і добровільно розповів про те, що певної дати він на прохання свого знайомого приїхав в смт Козелець і залишив автомобіль біля старого гуртожитка. Двоє осіб вийшли з автомобіля, взявши з собою рацію, яка лежала в бардачку, та пішли разом в певному напрямку, а ОСОБА_9 залишився і в нього також була рація. Як розповідав ОСОБА_9 , через певний проміжок часу на рацію йому подали сигнал, він під`їхав до будинку і до нього в машину сіли ті ж самі особи.
Свідок ОСОБА_12 дав суду показання, що він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні слідчої дії, під час якої ОСОБА_9 показував, звідки заїжджала керована ним машина, яким чином та де вона була припаркована. Свідок підтвердив, що ОСОБА_9 добровільно розповідав про певні події, на нього ніякого тиску зі сторони працівників правоохоронного органу не здійснювалося. Він детально події, про які розповідав ОСОБА_9 не пам`ятає, оскільки має проблеми з пам`яттю, хоча до лікаря з цього приводу не звертався. Після дослідження судом протоколу слідчого експерименту в присутності свідка ОСОБА_12 , останній підтвердив, що події та дані, викладені в ньому, відповідають тим, які він особисто сприймав під час проведення цієї слідчої дії.
Свідок ОСОБА_13 , який проживає в АДРЕСА_3 , дав суду показання, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, є його двоюрідним братом. 23 січня 2014 року в його будинку за вказаною адресою працівниками міліції був проведений обшук. Перед його проведенням він добровільно видав рушницю та 2 рації, які в його будинку були залишені особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Коли до будинку приїжджала особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, його вдома не було, була лише його дружина ОСОБА_14 . Дружина повідомляла йому, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, приїжджала не сама, а вони були втрьох. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишила у будинку речі, які і були ним видані працівникам міліції, проте чому ці речі були залишені в його будинку ні його дружина, ні він сам у особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, не цікавилися. Взявши продукти, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, разом з іншими чоловіками залишила їх подвір`я.
Свідок ОСОБА_14 , яка проживає в АДРЕСА_3 , дала суду показання, що одного дня, точної дати вона не пам`ятає, до їхнього двору зайшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і запитала чи може вона дати продуктів. З цією особою зайшло ще 2 чоловіків. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заходила до будинку, про те хто саме залишив рушницю вона точно сказати не може, оскільки цього не бачила. Крім того, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, залишила її сину гратися 2 рації. Про свій приїзд особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заздалегідь не повідомляла і приїжджала до них дуже рідко.
Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що він був понятим при проведенні обшуку в будинку АДРЕСА_4 , та підтвердив, що під час проведення обшуку були знайдені речі, вказані в протоколі.
Свідок ОСОБА_16 дав суду показання, що він працює на посаді старшого слідчого Слідчого відділу Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області та 08 лютого 2014 року ОСОБА_5 був доставлений працівниками міліції до райвідділу. Того ж дня його було забезпечено адвокатом, проте на прохання останнього з ОСОБА_5 ніяких слідчих дій не проводилося, оскільки, за твердженням захисника, стан ОСОБА_5 перешкоджав проведенню слідчих дій. Наступного дня 09 лютого 2014 року ОСОБА_5 відмовився від послуг адвоката ОСОБА_6 у його присутності та добровільно давав показання. При цьому ознак наркологічної залежності у ОСОБА_5 не спостерігалося і він не повідомляв його про те, що він є наркозалежною особою.
Крім того, свідок повідомив, що ним проводився слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_9 , під час проведення якого про всі події, які мали місце 15 січня 2014 року, розповідав добровільно. Ніяких зауважень у нього до протоколу, в якому зафіксований хід проведення слідчого експерименту, не було, про що він власноручно і розписався.
Окрім викладеного вище, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочинові підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
· рапортом оперативного чергового Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області, з якого вбачається, що 15 січня 2014 року о 13.35 год. до чергової частини по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив про те, що невідомі особи за час його відсутності проникли до будинку, звідки скоїли крадіжку належного йому майна, а саме: відкривши сейф, викрали гладкоствольну та пневматичну рушниці, травматичний пістолет, гроші в сумі 20 000,00 гривень, 13 000,00 доларів США, вироби із золота /а.с. 1, т.2/;
· протоколом огляду місця події від 15 січня 2014 року, відповідно до якого у присутності понятих та за участю спеціаліста було проведено огляд житлового господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , і встановлено, що на момент огляду друга створка дверей взломана, знаходиться у відчиненому стані, на порозі знаходиться розламаний тримач від верхньої другої створи дверей, нижній тримач відсутній; в приміщенні № 4 (кімната) в куті знаходиться металевий сейф, який на момент огляду був відкритий, дверцята сейфу не пошкоджені, в середині сейфу знаходиться відділ з металевими дверцятами, в яких в «замочній скважині» стримлять ключі; в приміщенні № 7 (спальна кімната) виявлено, що відкриті шухляди та вивернуті речі /а.с. 4-7, т. 2/ з доданими схемами /а.с. 10-11, т. 2/;
· протоколом обшуку від 25 січня 2014 року, проведеним на підставі ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2014 року в господарстві, належному ОСОБА_17 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , та в якому фактично проживала особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з якого вбачається, що за вище вказаною адресою під час обшуку було виявлено, серед іншого, годинник з написом «Maurice Lacroix» /а.с. 14-19, т. 2/;
· протоколом обшуку від 25 січня 2014 року, проведеним на підставі ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2014 року в господарстві, належному ОСОБА_13 , яке знаходиться по АДРЕСА_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_13 добровільно видав пневматичну рушницю «Baikal» та дві радіостанції «Motorola» чорного кольору /а.с. 22-26, т. 2/;
· протоколом огляду місця події від 29 січня 2014 року, відповідно до якого оглядалася квартира АДРЕСА_5 , в якій було виявлено електронні ваги, два кріплення до рації «Моторола», три інструкції до рації «Моторола» та бирку до золотого виробу /а.с. 32-33, т. 2/;
· протоколом проведення слідчого експерименту від 24 січня 2014 року з доданою схемою, під час проведення якого свідок ОСОБА_9 на місці розповів та показав, де він за вказівкою особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, припаркував автомобіль, який належить останньому та яким він на той час керував; особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_5 вийшли з машини; при цьому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, взяла з собою рацію, яка лежала в бардачку машини; куди пішли згадані особи, він не бачив; приблизно через 20-25 хвилин повернувся ОСОБА_5 та сказав, що потрібно під`їхати до господарства, куди і показав дорогу; це було господарство по АДРЕСА_2 ; з хвіртки вийшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в руках якої був об`ємний пакунок, з якого стирчала зброя; далі вони втрьох поїхали до села за продуктами /а.с. 119-129, т. 2/.
Відповідно до висновку експерта № 1243-1267/14-24 від 15 квітня 2014 року з доданою ілюстративною таблицею /а.с. 48-55, т. 2/:
· вартість травматичного пістолета ПСМ-Р 9 мм, без ознак природного зносу, на вторинному ринку України станом на 15.01.2014 р. складає 3950,00 грн. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят грн. 00 коп.);
· середня ринкова вартість пневматичної гвинтівки «Baikal MP-513M» станом на 15.01.2014 рік складає 2840,00 грн. (Дві тисячі вісімсот сорок грн. 00 коп.);
· за даними підприємств, що здійснюють торгівлю ювелірними виробами, за станом на 15.01.2014 р. вартість застібки для краватки прямокутної форми з пружиною знизу 585 проби, вагою 1 грам, складає 560,00 грн.; вартість застібки для краватки у формі ромба з голкою 585 проби, вагою 1 грам, - 550,00 грн.; вартість жіночого кольє 585 проби, вагою 10 грам, - 6200,00 грн.; вартість жіночого браслету з гравіюванням у формі зірочок 585 проби, вагою 10 грам, - 6000,00 грн.; вартість жіночого ланцюжка у формі косички 585 проби, вагою 6 грам, - 3900,00 грн.;
· визначити вартість годинника марки «Patek Philippe», ноутбука марки «Samsung», фарфорової вази, чоловічого браслету (виготовленого із золота 583 проби, вагою приблизно 40 грамів), чоловічої печатки (виготовленої із золота 585 проби, вагою приблизно 5 грам), чоловічої печатки (виготовленої із золота 585 проби, вагою приблизно 3 грами), ланцюжка (виготовленого із золота 585 проби, вагою приблизно 10 грамів), двох ланцюжків (виготовлених із золота 585 проби, вагою 5-6 грамів), золотого кулону з камінцями діамантів, набору жіночого: кольє та браслет (виготовленого із золота 585 проби вагою 10 грамів), жіночого браслету як частини жіночого кольє (виготовленого із золота 585 проби, вагою 5 грам), трьох хрестиків (виготовлених із золота 585 проби, вагою 3 грами), золотих сережок у кількості 5-ти пар хрестиків (виготовлених із золота 585 проби, загальною вагою 15 грамів), кільця з камінням бурштину, золотих кілець у кількості 10-ти штук (виготовлених із золота 585 проби, приблизно вагою 45-50 грамів), золотої ладанки з образом «Святого Миколая» (виготовленої із золота 585 проби, вагою до 5 грамів), чоловічого портмоне марки «Валентино» дослідницьким способом не надається можливим.
Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Оцінюючи добуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд вважає їх належними і допустими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які, не будучи упередженими та зацікавленими в результатах розгляду кримінального провадження, підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту 24 січня 2014 року добровільно розповідав про події, які мали місце в січні 2014 року, суд вважає правдивими, оскільки показання цих свідків узгоджуються між собою, відповідають даним, викладеним в протоколі слідчого експерименту і не спростовані будь-якими належними та допустимими доказами. Тим самим показаннями вказаних свідків та свідка ОСОБА_16 спростованы твердження свідка ОСОБА_9 , що він нічого під час проведення слідчого експерименту не розповідав, а його лише фотографували в певній місцевості, працівниками правоохоронних органів до протоколу слідчого експерименту від 24 січня 2014 року внесена та інформація яка їм була потрібна, а він лише просто підписав цей протокол. Таким чином, протокол слідчого експерименту суд сприймає як належний та допустимий доказ.
До показань свідка ОСОБА_9 про те, що саме ОСОБА_5 показував дорогу до будинку по АДРЕСА_2 , куди необхідно було під`їхати, щоб забрати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, суд відноситься як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24 січня 2014 року, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Хронологія подій, які викладені в протоколі слідчого експерименту від 24 січня 2014 року та щодо яких дав показання ОСОБА_9 за той проміжок часу, коли ОСОБА_5 запропонував забрати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та до моменту, коли ця особа вийшла з двору будинку потерпілого ОСОБА_8 , була наступною: ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_9 забрати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження; ОСОБА_5 показував дорогу до будинку потерпілого (відповідно до показань, даних під час судового розгляду ОСОБА_5 також вказав на будинок, біля подвір`я якого слід припаркуватися); ОСОБА_18 припаркував автомобіль біля будинку ОСОБА_8 і лише потім з подвір`я будинку вийшла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Аналізуючи показання свідка ОСОБА_9 в описаній вище частині, суд дійшов висновку щодо фактичної обізнаності ОСОБА_5 про місце розташування будинку ОСОБА_8 . Отже, показання ОСОБА_5 про те, що він не мав уявлення про те, де знаходиться будинок потерпілого ОСОБА_8 та щодо дорогу до будинку показувала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спростовані даними протоколу слідчого експерименту (в тій частині, що саме ОСОБА_5 показував дорогу до будинку) та показаннями свідка ОСОБА_9 стосовно того, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на вулиці Пушкіна в момент, коли вони на цю вулицю заїхали, не перебувала, а вийшла з подвір`я лише тоді, коли за вказівкою ОСОБА_5 автомобіль був припаркований біля будинку № 1-а. Обізнаність ОСОБА_5 про місце розташування будинку потерпілого ОСОБА_8 , враховуючи категоричне заперечення цього факту самим обвинуваченим, дає підстави суду дійти висновку про наявність узгоджених дій між ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Також показання свідка ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо того, що спочатку з машини вийшла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, а потім ОСОБА_5 спростовуються даними, викладеними в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , який при проведенні вказаної слідчої дії розповідав, що особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_5 вийшли з машини і пішли в напрямку будинку, де в подальшому мала місце крадіжка, та показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повністю відповідають відтвореним ОСОБА_9 діям при проведенні слідчого експерименту 24 січня 2014 року.
Показання свідка ОСОБА_9 , який плутався в своїх поясненнях в тій частині, коли та з ким ОСОБА_5 вийшов з машини та коли запропонував поїхати забрати особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження суд сприймає як позицію, яка спрямована на покращення процесуального становища обвинуваченого.
Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв злочину разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовані даними, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_9 на місці показував та розповідав як ОСОБА_5 з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вийшли з автомобіля та пішли разом, хоча він і не бачив куди саме; показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що дорогу від місця розвороту автомобіля до будинку, в якому була здійснена крадіжка, показував саме ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , до яких суд ставиться як до правдивих з підстав, викладених вище. Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 , так як вбачає, що показання у його невинуватості висловлені з метою перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, так як ОСОБА_19 розуміє тяжкість скоєного та усвідомлює, яке може понести покарання за вчинене. Його показання спростовуються дослідженими по справі вище зазначеними доказами в їх сукупності.
Таким чином, наявні у справі докази, які судом покладені в основу обвинувального вироку, повністю і детально між собою узгоджуючись, доповнюють один одного, викривають обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочинові (кримінальному правопорушенні).
Вказана постанова на час винесення вироку не оскаржена (про що в судовому засіданні 21 січня 2015 року повідомив свідок ОСОБА_9 ).
Таким чином, показання свідка ОСОБА_9 про те, що під час досудового розслідування ним показання при проведенні слідчих дій давалися під тиском працівників правоохоронного органу не знайшли свого підтвердження.
Крім того, заява ОСОБА_5 щодо вчинення проти нього протиправних дій з боку працівників міліції УБОЗ УМВС України в Чернігівській області у вигляді незаконного доставлення до міліції та висловлювання погроз під час досудового слідства належним чином перевірена, та за результатами перевірки винесена постанова про закриття кримінального провадження від 26 березня 2014 року, згідно з якою в діях службових осіб УБОЗ УМВС України в Чернігівській області відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України. У вказаній постанові також відображена інформація, що ОСОБА_5 без будь-якого примусу написав заяву головному лікарю Житомирського обласного наркодиспансеру про відмову від подальшого лікування та добровільно поїхав до Чернігівської області. Жодного примусу до нього не застосовувалося. Вказана постанова на час винесення вироку ОСОБА_5 не оскаржена (про що в судовому засіданні 21 січня 2015 року останній повідомив суд).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю і його дії повинні бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, поєднане з проникненням в житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст.ст. 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характеристику особи обвинуваченого, який вцілому характеризується позитивно, має малолітню дитину, 2014 року народження, стан його здоров`я /а.с. 34, т. 1/, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів проти власності, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, вчинив новий злочин за наявності не знятої та не погашеної в установленому законом порядку судимості та вважає, що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції його від суспільства, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, строк якого визначити в межах мінімальної санкції статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання з урахуванням строку його фактичного затримання та перебування під вартою під час досудового розслідування у зв`язку з даним кримінальним провадженням.
Потерпілим ОСОБА_8 в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов (а.с. 14, т. 1) з вимогами про стягнення з осіб, винних у вчиненні злочину, матеріальних збитків на загальну суму 244 323,66 грн. В судовому засіданні потерпілим було підтримано цивільний позов.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявлений позов не визнав.
Суд вважає, що позов потерпілого ОСОБА_8 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 28 КПК України особа , яка зазнала шкоди від злочину, має право пред`явити позов до особи, яка вчинила злочин.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 інкримінований йому злочин вчинив разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження в зв`язку з хворобою, суд вважає, що в межах цього кримінального провадження з ОСОБА_5 належить стягнути всю суму заподіяних злочином збитків (з урахуванням того, що частина речей була повернута), тобто, суму в розмірі 244 323,66 грн.
Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 2 209,19 грн. /а.с. 57, 60, 67, 74, 88, 94, 105, 115/.
Питання щодо речових доказів кримінального провадження буде вирішене при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_21 , яке на час постановлення вироку зупинене в зв`язку з хворобою обвинуваченого та матеріали щодо якого виділені в окреме провадження.
Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - ЗАСТАВА до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання з урахуванням строку його фактичного затримання та перебування під вартою у зв`язку з даним кримінальним провадженням (період з 08 лютого по 17 квітня 2014 року).
Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_8 , суму в розмірі 244 323 (двісті сорок чотири тисячі триста двадцять три) гривні 66 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, задовольнивши позов потерпілого.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) гривень 19 коп. в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1