Справа № 466/882/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/306/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року в м. Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12.02.2015 року змінити та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.02.2015 року відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії №30 та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ..

Засуджений ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вважає ухвалу суду необґрунтованою та незаконною, і незгідний з висновками суду. Крім цього, засуджений настоює на тому, що відносно нього має бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як вважає, що став на шлях виправлення, був працевлаштований в установі виконання покарання. Також ОСОБА_6 подане клопотання установи про умовно-дострокове звільнення вважає обґрунтованим та вмотивованим, і в суду першої інстанції не було підстав у відмові в його задоволенні. Крім цього, ОСОБА_6 зазначає, що на волі в нього залишилась сім`я, зокрема дві дочки, одна з яких є матір`ю-одиночкою та потребує сторонньої допомоги.

Засуджений ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду підтримав зазначені апеляційні вимоги та навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги засудженого, при цьому зазначив що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справивбачається, що ОСОБА_6 21.04.2011 року засуджений вироком Зборівським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 ст.69, ч.1 ст.263 ст.69, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 08.12.2010 року, кінець строку відбування покарання 08.06.2016 року.
Засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, звільнявся у 2001 році від кримінальної відповідальності по амністії, вчинив один із попередніх злочинів у 2006 році під час іспитового строку, за який у 2009 році був звільнений умовно-достроково від відбування покарання.
По прибутті в Личаківську ВК №30 ОСОБА_6 був працевлаштований на дільниці пошиття взуття, до праці відносився добре, на даний час працевлаштований на дільниці виготовлення предметів широкого вжитку. Адміністрацією установи шість разів заохочувався, у 2013 році закінчив Личаківський навчальний центр №30 та здобув робітничу спеціальність третього розряду. Водночас, за час відбування покарання в установі допустив два порушення вимог режиму утримання.
На думку колегії суддів, зазначені обставини справи були належним чином враховані судом першої інстанції під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , та вважає правильним його висновок про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення та перевиховання.

Крім цього, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те,що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 необґрунтованою та не вбачає законних підстав для її задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: