Номер провадження: 11-кп/785/68/15
Номер справи місцевого суду: 499/1/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000479 від 06.08.2014 року за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Іванівського району Одеської області ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 на виправдувальний вирок Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Табол Тарановського району Кустанайської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює в ТОВ Трансінвестсервіс ревізором по безпеці руху, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимий,

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та виправданий через недоведеність вчинення ним кримінального правопорушення,-

встановила

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що він 5 серпня 2013 року, біля 12.50 години, перебуваючи в приміщені Іванівської ЦРЛ, яка розташована за адресою: Одеська область, Іванівський район, смт. Іванівна, вул. Леніна,121, навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув двома руками в спину потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілий впав зі сходів на сідницю і спину та отримав тілесні ушкодження у вигляді синців правої половини спини і правої сідниці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №68/57 від 06.08.2013 року, у потерпілого ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців правої половини спини і правої сідниці, які мають поверхневий характер та незначні, швидко перехідні наслідки, та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Приймаючи рішення про виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України через недоведеність його вини, суд першої інстанції послався на те, що наданими стороною обвинувачення доказами не доведена його причетність до вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, учасниками судового розгляду були подані апеляційні скарги, у яких:

- старший прокурор ОСОБА_10 вказав, що вважає висновки суду, викладені у вироку такими, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджені дослідженими під час розгляду доказами. Також вважає, що судом надана неналежна оцінка діям обвинуваченого і представленим стороною обвинувачення доказам, без мотивування причин, відповідно до яких докази обвинувачення визнано недопустимими.

Просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального кодексу України, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

- потерпілий ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі вказав, що вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що вина ОСОБА_8 повністю доведена зібраними по справі доказами. Просить вирок суду скасувати та визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію та частково апеляцію потерпілого; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляцій прокурора та потерпілого, а у судових дебатах прохавших апеляційний суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду без зміни; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Главою 36 Кримінального Процесуального Кодексу України, передбачений порядок та підстави проведення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Статтею 477 чинного КПК України, передбачено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно ст. 2 Кримінального Процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

У відповідності до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно до ч.2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Згідно до ч.1 ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею. Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, після проведення 23.01.2014 року підготовчого судового засідання за участю учасників судового провадження, судом постановлена ухвала та призначений судовий розгляд обвинувального акту на 29.01.2014 року (а.с.32-33).

29.01.2014 року, до початку судового розгляду, судом від потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 (а.с.39,40) були отримані телефонограми з проханням відкладення розгляду справи, в зв`язку з неможливістю їх прибуття до суду в зв`язку з погодними умовами.

Маючи у наявності дані про неможливість прибуття до суду потерпілого, обговоривши можливість розгляду справи за його відсутності, судом було прийняте рішення про розгляд обвинувального акту за його відсутності.

При цьому судом не була належним чином врахована думка прокурора про неможливість розгляду кримінального провадження при зазначених обставинах та необхідності відкладення його розгляду, оскільки зазначене кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення при обставинах спричинення потерпілому тілесних ушкоджень повинно розглядатися саме за участі потерпілого, а подання ним заяви про неможливість прибуття повинно бути судом розцінено як поважність причини неприбуття потерпілого до суду та зобов`язувало суд прийняти рішення про відкладення судового розгляду.

Крім того при прийняті рішення про можливість проведення судового розгляду без участі потерпілого, який також є цивільним позивачем по справі, судом не враховані вимоги ст.326 КПК України, оскільки клопотання про розгляд позову без його участі не подавалося.

Також судом не прийнято до уваги твердження прокурора про неможливість оголошення ним обвинувального акту за відсутності потерпілого.

Як вбачається з журналу судового засідання та аудіозапису фіксації, у цьому судовому засіданні були допитані свідки сторони захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідчення яких мали важливе значення та в подальшому були покладені як доказ невинуватості обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

На зазначені обставини та допущені судом процесуальні порушення неодноразово було звернуто увагу потерпілого, який посилався на порушення його прав та неможливість з`ясування при допиті свідків певних обставин, в тому числі і позбавлення його можливості поставлення відповідних запитань.

Ці обставини також були підтверджені потерпілим і прокурором у судовому засіданні при розгляді їх апеляцій.

З урахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що судом при здійсненні судового провадження були допущені порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення права потерпілого та цивільного позивача на участь у судовому засіданні та участі його у безпосередній перевірці доказів, які передбачені у ст. 56 та 61 КПК України.

Такі порушення закону, у відповідності до ст.ст. 409, 412, 415 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне:

Ст. 317 КПК України передбачено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

У розумінні норм кримінального процесуального закону, які регламентують порядок звернення до суду з обвинувальним актом та проведення судового провадження, після отримання обвинувального акту, судом формується відповідна справа, яка і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

При розгляді зазначеного кримінального провадження суд, вищезазначені вимоги закону не виконав.

Зазначене випливає з того, що в ході проведення судового розгляду, суд безпідставно задовольнив клопотання прокурора ОСОБА_6 про долучення до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження, а саме усіх наявних матеріалів досудового розслідування.

Однак долучення до сформованої судом справи - кримінального провадження (кримінальної справи) матеріалів досудового розслідування, у яких фактично містяться усі наявні докази на підтвердження обвинувачення особи - протирічить основним засадам кримінального провадження та нормам кримінального процесуального закону та є неприпустимим.

Фактично на початку судового провадження суд мав у наявності та був знайомий з показами самого обвинуваченого, потерпілого та свідків по справі, які були дані ними у ході досудового розслідування, іншими матеріалами, які на думку судової колегії могли вплинути на прийняття судом зазначеного рішення. Крім того, при проведені судового провадження, обґрунтовуючи своє рішення про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, суд послався на досліджені в судовому засіданні докази, які перебували саме у матеріалах досудового розслідування, наданих прокурором.

За таких обставин, з метою уникнення порушень закону при новому розгляді, судова колегія вважає за необхідним звернути увагу суду на допущені порушення та повернути надані прокурором і долучені судом до матеріалів кримінального провадження матеріали досудового розслідування для надання належним чином доказів безпосередньо у судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого підлягають частковому задоволенню, вирок суду скасуванню та призначення нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Оскільки під час провадження в суді апеляційної інстанції, судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, доводи апеляційних скарг, з урахуванням положень ч. 2 ст. 415 КПК України, колегія суддів не обговорює, але ж вони підлягають обов`язковій ретельній перевірці при новому судовому розгляді в суді першої інстанції, в іншому складі суду, згідно з вимогами розділу IV КПК України, як це передбачено ст. 416 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідним звернути увагу місцевого суду на ту обставину, що суду при новому розгляді, необхідно звернути увагу та ретельно перевірити дані, які слугували підставою для відкриття кримінального провадження та проведення досудового розслідування, як це передбачено вимогами ст. 477 КПК України, а також при вирішенні питання щодо належності доказів, надати правову оцінку наявним у висновку судово-медичної експертизи №68/57 від 06.08.2013 року виправленням.

При новому судовому розгляді необхідно усунути вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, повно, всебічно і об`єктивно розглянути справу і прийняти законне, обгрунтоване і справедливе рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Іванівського району Одеської області ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року відносно ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Матеріали досудового розслідування в 1 томі на 143 аркушах повернути прокурору Іванівського району Одеської області.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Одеської області: ОСОБА_2 .

ОСОБА_14 .