ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_9,

суддів: ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком місцевого суду, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року, засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

- за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Вирішено питання про судові витрати та долю речових доказів.

Цим же вироком визнані винуватими та засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржені.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за те, що він 26 січня 2014 року близько 04:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в громадському місці - в приміщенні кафе «Юність», розташованому по вул. Б. Хмельницького, 22, смт Сосниця Чернігівської області, ігноруючи елементарні правила поведінки, виражаючись нецензурною лайкою та грубо порушуючи громадський порядок, разом із ОСОБА_5 вчинив на танцювальному майданчику, а потім біля столиків кафе бійку з ОСОБА_6

26 січня 2014 року близько 05:00 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вивели під руки ОСОБА_6 із кафе на поріг, де ОСОБА_2 відтягнув його за ногу на проїжджу частину та разом із ОСОБА_5 продовжили побиття потерпілого, завдавши йому легкі тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. У результаті отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 указує на незаконність судових рішень щодо ОСОБА_2 Захисник надає свій аналіз доказам, наявним у матеріалах провадження, зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, фактично указує на однобічність судового розгляду. Стверджує, що суди, оцінюючи докази, порушили вимоги ст. 94 КПК України. Також на думку захисника, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, є недоведеною. Окрім того, посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого ОСОБА_2 внаслідок суворості. Вважає, що судом при призначенні ОСОБА_2 покарання, не врахована протиправна поведінка самого ОСОБА_6, який, на думку захисника, спровокував бійку. Вважає, що суд не звернув увагу на позитивну характеристику ОСОБА_2 за місцем проживання та навчання, відсутність судимостей, наявність на утриманні малолітніх дітей, а також тих обставин, що засуджений не перебував на спеціальних обліках, частково відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілому. Вказує на безпідставність задоволення судом цивільного позову колишньої дружини померлого. Зазначає вимогу про скасування оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_2 та призначення нового розгляду цього кримінального провадження в суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження в силу вимог ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

З огляду на це, суд касаційної інстанції при перевірці судових рішень виходить із фактичних обставин, встановлених судом.

Як убачається із судових рішень, висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, відповідають фактичним обставинам, визнаним судом доведеними, та ґрунтуються на сукупності зібраних і оцінених судами доказів, які наведені у вироку.

Окрім того, зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції видно, що твердження захисника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, недопустимість та недостовірність доказів, наявних у матеріалах провадження, безпідставність задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 аналогічні тим, які висловлювались в суді апеляційної інстанції і були ретельно перевірені, а висновки суду про голослівність цих доводів сторони захисту належним чином обґрунтовані.

У суду касаційної інстанції не має підстав не довіряти даним висновкам суду апеляційної інстанції, які детально викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а у скарзі захисником не наведено належних доводів на їх спростування.

Твердження захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_2 покарання тяжкості вчинених злочинів та його особі внаслідок суворості є безпідставними.

Із наданих копій судових рішень убачається, що судом при призначенні ОСОБА_2 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України ураховано тяжкість вчинених ним злочинів, дані про його особу, зокрема відсутність судимостей, наявність на утриманні малолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, а також те, що він не перебував на спеціальних обліках, частково визнав вину та частково відшкодував моральну шкоду, заподіяну потерпілому ОСОБА_8 Обтяжуючою покарання обставиною суд визнав вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння. Одночасно, посилання захисника на те, що потерпілий своїми діями спровокував бійку, не обґрунтоване належним чином та суперечить фактичним обставинам провадження, встановлених судом та детально викладених у вироку.

Інших обставин, які могли б бути підставою для пом'якшення призначеного ОСОБА_2 покарання у касаційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, колегія суду касаційної інстанції погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що призначене ОСОБА_2 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наданих до неї судових рішень убачається, що підстави для її задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11