Справа № 489/7/15-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/129/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області освіта середня, працює водієм ПП "Люкс-Ойл", розлучений, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 213 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ
В період часу з серпня 2014 р. по 02.11.2014 р. ОСОБА_4 за власним місцем проживання по АДРЕСА_1 організував пункт прийому брухту чорних металів без державної реєстрації (ліцензії), одержання якої передбачено чинним законодавством.
02.11.2014 р. під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , на подвір`ї було виявлено та вилучено: ваги промислового виробництва, на яких відсутні серія, номер та рік випуску, синього кольору, зі шкалою зважування 0-100 кг; та брухт чорних металів загальною вагою 117 кг., який ОСОБА_4 незаконно скуповував з метою подальшого перепродажу та отримання матеріальної вигоди.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено чинним законодавством.
ОСОБА_4 та прокурор уклали угоду про визнання винуватості в якій, у зв`язку з зобов`язанням обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, домовились про призначення обвинуваченому покарання за ст.213 ч.1 КК України у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Суд виконавши вимоги ст. 474 КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, яким є злочин, передбачений ст.213 ч.1 КК України, за якою кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим та ним вчинені дії, які є підставою для укладення угоди.

Крім того, сторони угоди згодні на призначення узгодженого ними виду і міри покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, на підставі якої ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.213 ч.1 КК України та на підставі ч.5 ст.65 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Угоду про визнання винуватості від 19.12.2014 р., укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 213 КК України та призначити покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази: металобрухт вагою 117 кг та ваги синього кольору - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України або до суду, яким затверджена угода з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суддя