Провадження №1-кп/485/98/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Снігурівка Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утримані має доньку 2012 року народження, не військовозобов`язаного, працює продавцем, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України та угоду про визнання винуватості від 30 червня 2015 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , знаходячись на околиці села Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області з метою особистого вживання без мети збуту зірвав гілля з листям з кущів коноплі та переніс їх на територію свого домоволодіння що по АДРЕСА_1 де в подальшому висушив його та подрібнив їх руками, засипав до полімерного пакету. 13 червня 2015 року під час проведення санкційованого обшуку було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експертизи №1079 від 17 червня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом загальною вагою (у перерахунку на висушену речовину) -6,177грам. Який ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання, без мети збуту.
Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
30 червня 2015 року між прокурором Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості, яка передана суду.
Відповідно до умов угоди обвинувачений у кримінальному провадженні № 60000272 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. В угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначено істотні обставини для даного кримінального провадження, зобов`язання ОСОБА_4 , беззастережно визнати винуватість в обсязі оголошеної підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, а також узгоджено призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.309 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.
За розгляду угоди у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , суду підтвердив, що характер обвинувачення та суть такого йому зрозумілі. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Права, надані йому законом, у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він розуміє, а так само і наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди.
Прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду на умовах, викладених у ній.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Пунктом 2 ч.1 ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
За ч.ч.2,4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Внаслідок злочину шкоду завдано лише суспільним інтересам.
При укладенні угоди прокурором враховані обставини, визначені ст.470 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ствердив, що під час досудового розслідування не подавав скарг щодо його провадження.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України. Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною. Умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе угодою зобов`язання, відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості. Узгоджений вид покарання передбачений санкцією ч.1 ст. 309 КК України. За наявності обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням особи винного, є обґрунтованим. Міра покарання є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів.
З огляду на викладене, суд приходить висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 , угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання щодо речових доказів у справі.
В силу ст.124 КПК України суд ухвалює про стягнення з ОСОБА_4 , на користь держави 460 гривень 80 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Суд у порядку ст.177 КПК України, не визначає запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , за не встановлення підстав його застосування.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 314, 368, 370, 371, 373 - 374, 376, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2015 року між прокурором Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 60000272 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: полімерний пакет в якому знаходяться фрагмент верхньої частини полімерної від пристрою для куріння коноплі, фрагмент нижньої частини полімерної пляшки для куріння, порожні пачки від цигарок, та пакети з рослинною масою канабісу 4,837г, 3.9г ,0.940г. 0.409г, що зберігаються в камері речових доказів Березнегуватського РВ УМВС 1 - знищити як такі що не представляють цінності.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 460 грн. 80 копійок.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Суддя