Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/662/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 302 (210) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000136 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2015 року обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000136 стосовно ОСОБА_8 повернутий прокурору для усунення порушень КПК України та відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про залишення без змін запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді застави.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, надані суду, не відповідають вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, зокрема обвинувальний акт не затверджено прокурором, а відмітка про його погодження прокурором не відповідає нормам КПК; реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про обвинувальний акт (його складання, затвердження та реквізити). Також в ухвалі зазначив, що строк дії запобіжного заходу у вигляді застави на теперішній момент закінчилися.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що поняття «погоджено» являється формою поняття «затверджено»; обвинувальним актом завершено досудове розслідування, що свідчить на відсутність підстав для зазначення його в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, обов`язки покладені слідчим суддею при визначенні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави діють і на теперішній час, а тому даний запобіжний захід необхідно залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого, який погодився з апеляційною скаргою прокурора частково, зазначаючи, що дійсно в реєстрі матеріалів досудового розслідування немає необхідності зазначати обвинувальний акт, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 314 ч. 3 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні і ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 містять усі відомості, що їх передбачено нормою статті 291 КПК України.

Підстави з яких суд першої інстанції повернув обвинувальний акт є необґрунтованими.

Згідно ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Частина 3 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт підписується прокурором, який його затвердив.

Зокрема, судом першої інстанції не взято до уваги те, що поняття «погоджено» являється формою поняття «затверджено», тобто є тотожними. Крім того, прокурор, який даний обвинувальний акт погоджував (затверджував) підписав його, приймав участь у підготовчому судовому засіданні та підтримав зазначений акт.

Відповідно до ст. 110 ч. 4 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Аналіз даної норми свідчить про те, що, оскільки, обвинувальним актом завершується досудове розслідування, тому відсутня необхідність зазначення його в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який складається саме на підставі обвинувального акту.

До того ж, ч. 4 ст. 291 КПК України, що реєстр матеріалів досудового розслідування додається до обвинувального акту, а тому немає необхідності в реєстрі зазначати обвинувальний акт, враховуючи, що він може бути складений і прокурором, який не погодився з обвинувальним актом, складеним слідчим.

Колегія суддів не враховує доводи обвинуваченого про те, що йому не пред`являлося обвинувачення, а лише повідомлено про підозру. Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду, в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Будь-яких інших вимог, котрим повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

Крім цього, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у клопотанні прокурора про залишення без змін запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_8 з посиланням на те, що обов`язки , передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України скасовані, оскільки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Так, статтею 182 КПК України передбачено, що застава являє собою внесення коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Тобто, запобіжний захід у вигляді застави, після його застосування, діє на весь строк досудового розслідування та судового розгляду, а саме до постановлення вироку у кримінальному провадженні.

За умовами ч. 3, ч. 8 ст. 182 КПК України обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого діють на весь час запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого визначений ч.6 ст. 194 КПК України не розповсюджується на ОСОБА_8 , оскільки йому було фактично обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а частина 5 ст. 194 КПК України передбачає випадки розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Підстави припинення дії запобіжних заходів визначені у ст. 203 КПК України.

За вказаних обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418,419 КПК України колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000136 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України повернутий прокурору для усунення порушень КПК України скасувати та призначити новий розгляд у іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4