Справа №486/328/15-к 30.07.2015 30.07.2015 30.07.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000877 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, який проживає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_8
захисник ОСОБА_5
судовий розпорядник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник виклав вимогу про зміну вироку суду в частині призначення покарання, а саме: пом`якшити його підзахисному покарання з застосуванням ст. 69 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

провадження №11-кп/784/ 569/15 головуючий суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10

категорія: ч.2 ст.186 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у види позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 933грн. 66 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вважає призначене його підзахисному покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого.
Посилається на те, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, відшкодування завданого збитку, що у сукупності із даними особи його підзахисного свідчить про можливість застосування положень ст.ст. 69,75 КК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини
19 грудня 2014 року близько 23 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Фокстрот», що розташований по проспекту Леніна в м. Южноукраїнську, зустрів ОСОБА_11 , який в присутності ОСОБА_6 , за допомогою банківської карти, зняв грошові кошти з банкомату, після чого придбав пива та разом з ОСОБА_6 почав його розпивати. Після вжиття алкогольних напоїв ОСОБА_11 та ОСОБА_6 пішли додому. Через деякий час попрощались, після чого ОСОБА_11 направився в напрямку свого будинку. В цей час у ОСОБА_6 виник корисливий умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 . Дочекавшись поки ОСОБА_11 відійде на невелику відстань, ОСОБА_6 швидко почав наздоганяти потерпілого. Біля будинку №13 «а» по бульвару Цвіточному в м. Южноукраїнськ ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 ззаду удар ліктем по голові, від якого ОСОБА_11 впав на землю, а ОСОБА_6 продовжив наносити удари кулаками в область голови. Після цього ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном «IPhone 5 Apple VD 634LL/A», чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 3124 гривні.
30 грудня 2014 року ОСОБА_6 близько 03 год., знаходився біля магазину «Фокстрот», що розташований по проспекту Леніна в м. Южноукраїнську де помітив ОСОБА_12 , який знаходився на пішохідній алеї по проспекту Леніна в м. Южноукраїнську, біля території ЗОШ №4. В цей час у ОСОБА_6 виник корисливий умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_12 . ОСОБА_6 швидко почав наздоганяти ОСОБА_12 , а коли наздогнав наніс йому, удар ззаду, рукою в область голови. Від отриманого удару ОСОБА_12 впав на землю, а обвинувачений заволодів мобільним телефоном «НОКІА Х-2» та золотою каблучкою вагою 2,1 грама. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 2433 гривні.
02 лютого 2015 року близько 17 години 30 хвилин біля 7-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 незаконно придбав у невстановленої особи за 90 грн. наркотичний засіб - опій ацетильований, об`ємом 1,5 мл., який зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані захисником матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке є небезпечним, для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ці дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 186 КК України.

Кваліфікація дій та фактичні обставини вчинення злочину, які ніким не оспорювалися, у зв`язку з чим провадження розглянуто в порядку ст.349 КПК України, прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст.404 КПК України не перевіряються.

При визначенні виду та розміру покарання суд у відповідності із вимогами ст. 65 КПК України врахував вчинення ОСОБА_6 злочинів, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття, дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилався апелянт, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання та призначив покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 186 КК України.

На думку апеляційного суду суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 186 КК України та за сукупністю злочинів визначив остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення покарання.

Апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується прохання захисника про застосування ст. 69 КК України, то суд не вбачає підстав для їх застосування, оскільки воно можливе лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину .

Вказані захисником такі пом`якшуючи покарання обставини, як щире каяття та відшкодування завданого збитку на думку апеляційного суду не є обставинами, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів.

Враховуючи тяжкість злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України, про що просив захисник.

Вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Южноукраїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3