Справа № 675/771/15-к
Провадження № 1-в/675/118/2015
У Х В А Л А
"05" червня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ІВК № 31 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ізяслав в режимі відеоконференцзв`язку подання начальника ІВК № 31 та спостережної комісії при Ізяславській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - громадськими роботами засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , засуджений 09.07.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2010 року і до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Раніше судимий: 11.05.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року невідбуту частину покарання станом на 19.04.2014 року скорочено наполовину.

Початок строку: 09.07.2013 року.

Кінець строку: 14.12.2015 року.

Адміністрація установи клопоче про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким громадськими роботами засудженому ОСОБА_5 , оскільки він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.

Представник установи ОСОБА_4 , подання підтримав та зазначив, що ОСОБА_5 на даний час стає на шлях виправлення, а тому йому може бути замінено покарання на більш м`яке громадські роботи.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечив, мотивуючи тим, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення.
Від спостережної комісії при Ізяславській райдержадміністрації надійшло клопотання про слухання даної справи у відсутності їхнього представника. Заперечень по суті даного подання комісія не має.
Заслухавши пояснення засудженого, представника ІВК № 31, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2010 року і до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Покарання він відбуває в Ізяславській виправній колонії № 31.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту часту покарання станом на 19.04.2014 року скорочено наполовину.

За змістом ст. 82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням громадськими роботами. Більш м`яке покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
Пунктом 2 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Як встановлено судом, 1/2 строку покарання для ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджено за вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочину і призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, з яких він відбув на час розгляду подання в суді 1 рік 9 місяців.
Згідно з характеристик на засудженого у період з 27.06.2014 року по 21.10.2014 року останній характеризувався як негативно, так і задовільно, за характером до травня 2014 року він спокійний, а з серпня 2014 року замкнутий, врівноважений, енергійний, не схильний до створення конфліктних ситуацій. На індивідуальних бесідах не завжди відвертий. Законні вимоги адміністрації виконує під контролем. Заходи виховного характеру відвідує та реагує на них не задовільно. Приймає малоактивну участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». В колективі засуджених відділення не конфліктує. Дружні стосунки підтримує із засудженими різних категорій. У намірах стосовно життя після звільнення з місць позбавлення волі остаточно не визначився, позитивних планів на подальший термін відбування покарання не вказує.
Відповідно до характеристики від 26.04.2015 року засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким громадськими роботами.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 у період з липня 2013 року по 21.10.2014 року характеризувався задовільно, а з листопада 2014 року по травень 2015 року характеризується добре, оскільки, хоча і має 3 заохочення, проте, до заходів, що сприяють становленню засудженого на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності, відноситься не сумлінно.
Також судом зауважується, що відповідно до характеристики ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований в зв`язку з скороченням виробничих місць, однак при огляді особової справи, заява від засудженого ОСОБА_5 про залучення його до працевлаштування на адресу колонії не поступала, що і не заперечується ним у судовому засіданні. Вказане свідчить про те що ОСОБА_5 не в повній мірі довів, що став на шлях виправлення своїм ставлення до праці.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання допустив 2 порушення порядку відбування покарання, які полягали в нетактовній поведінці до представників адміністрації, та намаганні потрапити до ДКДіР, за що, поміщався в ДІЗО 1 раз, та винесено Догану.
Вказані стягнення хоч і є погашеними, проте, висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а те, що засуджений стає на шлях виправлення.
Слід звернути увагу на те, що засуджений сумлінно розпочав ставитися до своєї поведінки лише з листопада 2014 року, що стверджується довідкою про його заохочення та стягнення, тобто суд розцінює вказане про те, що поведінка ОСОБА_5 до настання 1/2 строку відбування покарання була задовільною.
Останні покращення у поведінці засудженого, на думку суду, направлені на уникнення відбування покарання в місцях позбавлення волі і не свідчать про те, що останній дійсно став на шлях виправлення.
Аналізуючи вищевказане, а саме те що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання 1 рік 9 місяців, з яких 1 рік 3 місяці характеризувався задовільно, та після настання строку на пільгу більш - м`якого покарання (27.09.2014 року) розпочав ставати на шлях виправлення є недостатнім вважати його таким, що він своєю поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання довів, що став на шлях виправлення.
Таким чином, доводи викладені у поданні щодо засудженого ОСОБА_5 про можливість заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке на даний час є непереконливими.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, того, що він раніше судимий за тяжкий злочин, наявності порушень встановленого порядку відбування покарання, а також того, що тільки в період, що межує з 1/2 частини строку відбуття покарання, який настав після застосування амністії, ОСОБА_5 лише почав намагатись змінювати свою поведінку, і дані про те, що така поведінка є зразковою, а ставлення до роботи є сумлінним, передчасні, суд приходить до висновку, що на даний час законні підстави для заміни йому невідбутої частини покарання на більш м`яке відсутні, а тому подання до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні подання начальника Ізяславської виправної колонії № 31 та спостережної комісії при Ізяславській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - громадськими роботами засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженому з дня отримання копії даної ухвали.
Суддя: /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом: суддя ОСОБА_1
Секретар: