№612/68/15-к
1 кп /612/16/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст.89 КК України, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12 листопада 2014 року, близько 20 год. 20 хв., ОСОБА_4 перебувала біля двору своєї знайомої ОСОБА_6 , який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з цього будинку вийшов ОСОБА_3 , який в руках тримав дерев`яну палицю та почав ображати лайливими словами ОСОБА_4 , яка проігнорувала образи, та повернувшись спиною до ОСОБА_3 , почала від нього віддалятися. Після цього ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , завдав їй одного удару дерев`яною палицею по правій нозі в область стегна, чим спричинив ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 414-ЛЗ/14 від 13.11.2014 року, синець на задньо-зворотній поверхні правого стегна в середній третині, який утворився від дії тупого предмету подовженої форми яким могла бути і качалка. По ступеню тяжкості синці та подряпини - це легкі тілесні ушкодження (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.).
У судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкременованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 12 листопада 2014 року, близько 20 год. 20 хв., знайома йому ОСОБА_4 , до якої у нього раніше виникло неприязне ставлення, перебувала біля його двору разом із його колишньою дружиною ОСОБА_6 . Це було за адресою: АДРЕСА_2 . Він вийшов із будинку і спочатку ображав ОСОБА_4 лайливими словами а потім завдав їй одного удару дерев`яною палицею по правій нозі.
Висновок судово-медичної експертизи не оспорює. Інші обставини вчинення злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, підтвердив. У вчиненому розкаюється.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи.
Таким чином, суд знаходить вину ОСОБА_3 повністю доказаною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, не одружений. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не військовозобов`язаний. За місцем проживання характеризується позитивно.
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин які пом`якшують і відсутність обставин які обтяжують покарання, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
Враховуючи наведене вище, підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений. Судових витрат та речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 70 (сімдесят) годин.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1