Справа №1-148/2007
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

09
серпня 2007 р. Глухівський
міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого
- судді ЧАБАК І.О.

при
секретарі ЧИЛІКШІЙ
A.M.

з участю
прокурора НЕДБАЙЛО
Т.М. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Глухові справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1 Сумської області,
українця, громадянина
України, маючого повну загальну середню
освіту, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2004
року з підсудного ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі !/і
частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Незважаючи
на рішення суду, ОСОБА_1 ухилився від
сплати аліментів та не виплачував кошти на утримання дитини з жовтня 2004
року, будучі працездатним та здатним до
роботи, не намагався знайти собі роботу.
За допомогою щодо працевлаштування ОСОБА_1 до
Глухівського міськрайонного центру зайнятості не звертався. З довідок, наданих Глухівського ЦРЛ та Третьою обласною
спеціалізованою психіатричною лікарнею вбачається, що ОСОБА_1 на обліку не знаходиться, відповідно,
є працездатним.

З жовтня
2004 року ОСОБА_1
періодично виконував роботи на замовлення жителів АДРЕСА_1, в результаті чого отримував винагороду
близько 100 (сто) гривень щомісяця, але
з даного прибутку аліменти не сплачував.

Внаслідок
невиплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2, ОСОБА_1 має
заборгованість по виплаті аліментів станом на травень 2007 року в розмірі 3161
гривня 34 копійки.

Будучи
допитаними в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, визнав повністю і суду пояснив, що дійсно,
з 1994 року по 2003 рік він перебував в шлюбі з громадянкою
ОСОБА_3, від якого мають сина ОСОБА_2, 1994 року народження, на утримання якого судом з нього було
стягнуто аліменти в розмірі 1А частини від усіх видів заробітку. Аліментів він
не сплачував, оскільки не мав постійного
джерела доходу, а отримуваних грошових
коштів за періодично виконувані роботи по господарству у односельчан не
вистачало на виплати. Постійне місце роботи знайти не намагався, оскільки на це не вистачало вільного часу.

У скоєному
підсудний ОСОБА_1 кається.

Відповідно
до ч.3 ст. 299 КПК України суд обмежив дослідження
фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1

2

Враховуючи
значну суму допущеної заборгованості по аліментах, тривалий період небажання їх сплати
ОСОБА_1, суд визнає таке ухилення від
сплати аліментів на утримання дитини злісним.

Дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей.

При
призначенні підсудному ОСОБА_1
виду і міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65
КК України, враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину,
дані про особу підсудного: ОСОБА_1
по місцю проживання характеризуються позитивно, судимостей не має.

Щире
каяття підсудного ОСОБА_1
судом визнається як обставина, що
пом'якшує покарання.

Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються.

Враховуючи
викладене, фактичні обставини
справи, особу підсудного, а також і те,
що вчинений ОСОБА_1 злочин згідно із
ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості, суд вважає за
необхідне призначити підсудному міру покарання у вигляді обмеження волі.

Між
іншим, суд прийшов до висновку про
можливість виправлення підсудного ОСОБА_1 без
відбування покарання з випробуванням,
відповідно до ст. . 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину.

Заявлений
цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 суд залишає без задоволення, оскільки заявлена сума позову 3096, 77 грн.
представляє собою не реально спричинену шкоду,
а являється сумою заборгованості по аліментах.

Керуючись ст.
299, 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому
покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно
до ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання з випробуванням,
якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового
злочину.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу змінити з тримання під
вартою на підписку про невиїзд,
звільнивши з під варти з залу суду.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області на протязі 15
діб з моменту оголошення через Глухівський міськрайонний суд.