Кримінальне провадження № 1-кп/760/806/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 25.04.2015 року до ЄРДР за № 0003843, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, заміжньої, яка має на утриманні 2 (двох) малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , такої, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а саме:

- 14.04.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік;

- 17.06.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи раніше повідомленою про підозру, а саме 18.03.2015 року Солом`янським РУ ГУ МВС України в м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та 30.03.2015 року повідомленою про підозру Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила умисний корисливий злочин при таких обставинах.
Так, ОСОБА_4 , 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яку орендувала на добу, та, помітивши в одній із кімнат гроші в сумі 200 доларів США, які раніше незнайомий їй гр. ОСОБА_5 залишив на комоді, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою наживи та особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , 16.04.2015 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , підійшла до комоду та, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме гроші в сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБ України станом на 16.04.2015 року становлять 4356,60 гривень.
Після цього, повторно таємно викравши вище вказане чуже майно, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4356,60 гривень.
Допитана в судому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні таємного викрадення 16.04.2015 року, приблизно о 16 год. 10 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яку вона орендувала на добу, з комоду чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБ України станом на 16.04.2015 року становлять 4356,60 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 , вчиненого повторно (крадіжка), при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнала повністю та дала пояснення щодо вчинення нею злочину, які відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в її обвинуваченні, кількість та вартість майна, викраденого у потерпілого.

Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлені в ході досудового розслідування. Зазначила суду, що жалкує про те, що сталося.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Обвинуваченій ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснила ОСОБА_4 , під час досудового слідства та в суді вона давала показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності її позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки нею скоєного, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше повідомленою про підозру за вчинення аналогічних злочинів, повторно вчинила умисний, корисливий злочин. Як особа, ОСОБА_4 , характеризується посередньо, заміжня, має на утриманні 2 (двох) малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Щире розкаяння у вчиненому судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_6 є особою, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що вона на шлях виправлення не стала та належних висновків для своєї поведінки не зробила.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений нею злочин віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи ту обставину, що обвинуваченою ОСОБА_4 вказаний злочин було вчинено до ухвалення відносно неї вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року, яким її засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, остаточне покарання призначається згідно з правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом з тим, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, - судом не приймається до уваги, у зв`язку з ухваленням його з порушенням процесуального права та необхідністю приведення його до вимог КПК України.

Разом з тим, враховуючи відношення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для її перевиховання та виправлення, які можливі без ізоляції від суспільства, та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, з обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України, - до набрання вироком чинності, - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: