АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/8/2013 р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ч.5 ст.191 КК України Доповідач -Дубченко А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року січня місяця «15»дня

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого -Дубченка А.П.

суддів -Післєгіної Л.М., Черствої Є.О.,

з участю прокурора -Чепурної Є.С.,

захисника -ОСОБА_2

засудженого -ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_2 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 жовтня 2012 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,

гр-н України, з вищою освітою, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалід 2 групи з 2012 року, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, -

засуджений за ч.1 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України - до 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права займати адміністративно-господарські посади строком на три роки із конфіскацією всього особистого майна.

Запобіжний захід -утримання під вартою.

Зарахувати в строк відбування покарання час находження ОСОБА_3 під вартою з 07.06.2007 р. по 08.06.2007р. включно і з 12.08.2010р. по 10.09.2010р. включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного банку «Національний кредит»345992,31 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що він, перебуваючи на посаді провідного економіста сектору активно-пасивних операцій Островського філіалу АКБ «Національний кредит»у м. Херсоні, будучи службовою особою, у період часу з 14.11.2005 по 20.03.2006, знаходячись у службовому відрядженні, реалізував заставне майно на суму 345 992,31 грн., внісши у касу філіалу банку 4 000 грн., а інші грошові кошти витратив на власні потреби.

В апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції міститься прохання про скасування вироку у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, та м'якістю покарання та направлення справи на новий судовий розгляд, та про постановлення нового вироку, за яким призначити ОСОБА_3 за ч.5 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки.

В апеляції з доповненням захисник ОСОБА_2 вказує на те, що вирок суду не відповідає зібраним по справі доказам, та фактичним обставинам справи, суд не врахував та не взяв до уваги покази свідків, не дослідив матеріали справи, які істотно впливають на висновок суду, також вказує на те, що суд невірно застосував кримінальний закон, просить скасувати вирок суду і постановити свій з призначенням ОСОБА_3 покарання не пов'язане з позбавленням волі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, вислухавши думку прокурора про скасування вироку в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, доводи захисника ОСОБА_2, пояснення засудженого ОСОБА_3 і його останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та апелянтами не оспорюються.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 органами досудового слідства 08.06.2007 пред'явлено обвинувачення за ч.5 ст.191 КК України і у вчиненні даного злочину суд визнав його винним, про що зазначено в мотивувальній частині вироку. Разом з тим, суд засудив ОСОБА_3 за ч.1 ст.191 КК України, що вказано в резолютивній частині вироку.

Таке протиріччя мотивувальної та резолютивної частини вироку є істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Крім того, ОСОБА_3 на момент вчинення злочину обіймав посаду, пов'язану з виконанням як адміністративно-господарських, так і організаційно-розпорядчих функцій, але судом не призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, не мотивувавши таке рішення.

Відповідно до вимог ст.364 КПК України неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення кримінально-процесуального закону є підставами для скасування вироку.

Виходячи з вищенаведеного, вирок суду щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в ході якого суду необхідно з дотриманням вимог Кримінально -процесуального закону перевірити зібрані у справі докази в їх сукупності, також перевірити доводи наведені в апеляції адвоката ОСОБА_2,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора і захисника ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.10.2012р. щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Судді: