Справа № 477/263/14-к
Провадження № 1-кп/477/6/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року Жовтневий районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджана, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні сина інваліда з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
14 листопада 2013 року близько 17-00 години обвинувачений ОСОБА_3 знаходився за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього на ґрунті неприязних відносин виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого умислу, взявши за місцем свого проживання кухонний ніж та поклавши до кишені свого одягу, направився до місця проживання потерпілого ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
На території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході виниклої сварки, обвинувачений ОСОБА_3 умисно ножем наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в живіт, спричинивши колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника, брижейки. Далі, не припиняючи своїх дій, обвинувачений наніс удар ножем в область лівої верхньої кінцівки, спричинивши потерпілому колото-різане поранення. Під час боротьби потерпілому ОСОБА_5 вдалося відібрати у обвинуваченого ніж та втекти від нападника. В цей же день, потерпілого було госпіталізовано до Жовтневої ЦРЛ.
В результаті дій обвинуваченого, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 421 від 22 листопада 2013 року, потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника, брижейки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею, геморагічним шоком; колото-різаного поранення лівої верхньої кінцівки, яке виникло від дії колючо-ріжучого предмета, можливо типу клинка ножа. За ступенем тяжкості проникаюче поранення живота з пошкодженням тонкого кишківника та брижейки належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винним себе не визнав. Не заперечував щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень його ножем, але стверджував щодо відсутності умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. Суду пояснив, що 14 листопада 2013 року зранку він знаходився на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , займався господарством - чистив буряк. Зі слів місцевих жителів йому стало відомо, що ОСОБА_5 погрожував його синові-інваліду Гаріку фізичною розправою через те, що буцімто його син від імені його колишньої співмешканки ОСОБА_7 написав скаргу до прокуратури, а її через це вигнали з роботи.. Ближче до вечора, маючи намір поговорити з потерпілим про цей випадок, будучи одягнутим в робочу куртку, в правій нижній кишені якої знаходився ніж, направився до місця проживання ОСОБА_5 . Він прийшов до території домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 та покликав потерпілого, але ніхто не відгукнувся. Тоді він через незаперту хвіртку зайшов на територію домоволодіння. Коли він підійшов до вхідних дверей, з будинку вийшов потерпілий та почав ображати його нецензурною лайкою. Між ними виникла сварка, вони почали штовхати один одного. Потім потерпілий перечепився і впав на нього. Коли вони впали, він знаходився під ОСОБА_5 . Після допиту експерта ОСОБА_8 уточнив, що під час падіння рукою у кишені тримав ніж. Потім він скинув з себе потерпілого, перевернувши його на бік. Після чого, ОСОБА_5 підвівся на ноги та нічого не кажучи пішов з двору. Він теж піднявся та пішов додому. По дорозі, засунувши праву руку у кишеню, виявив, що в кишені відсутній ніж та на куртці є два пошкодження (порізи). Після чого, він сів в свою машину, заїхавши на кладовище де похована його дружина, поїхав у село Пасад-Покровське Херсонської області до свого знайомого. Там залишив належний йому автомобіль. Після чого, за допомогою ножа наніс собі порізи на нозі, перед цим для анестезії випивши горілки. Потім зателефонував іншому знайомому, який приїхав та відвіз його до Жовтневої ЦРЛ.
Пояснив, що потерпілому відшкодував збитки. Просив не позбавляти його волі, оскільки має сина інваліда з дитинства, у якого окрім нього нікого не має.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він проживає зі співмешканкою ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 . Його співмешканка раніше проживала разом з обвинуваченим. 14 листопада 2013 року вранці він прийшов на територію належного йому домоволодіння АДРЕСА_2 і побачив, що у вікні будинку розбите скло. Підійшовши до дверей, помітив, що відсутній навісний замок та двері відчинені. Коли пройшов у будинок, то відчув запах гарі, у одній з кімнат була обвуглена стіна. Потім разом із співмешканкою пішов на роботу. В цей же день звернулися до дільничного інспектора міліції із заявою про підпал будинку Увечері, близько 17-00 години вони з ОСОБА_7 повернулися додому. Він, взявши із собою плоскогубці та молоток, пішов до свого будинку АДРЕСА_2 лагодити вікно та двері. Коли вийшов з будинку у двір, побачив у дворі ОСОБА_3 . Останній повідомив йому, що прийшов з ним поговорити про свого сина ОСОБА_10 . Оскільки підозрював обвинуваченого в підпалі будинку, він підійшов до обвинуваченого і схопив його за шию. Вони з ОСОБА_3 почали штовхатись. Він спіткнувся і вони разом впали на землю. Оскільки вага його тіла більша, він знаходився зверху. В той момент, коли вони впали на землю, він відчув біль в області живота. Вони продовжували боротися, штовхалися, після цього він відчув, що втрачає свідомість. Тоді він підвівся на ноги. З правої сторони від обвинуваченого на землі, він помітив ніж, піднявши його він пішов до дому. ОСОБА_7 викликала швидку допомогу та міліцію. Його було госпіталізовано до лікарні. Наполягав в судовому засіданні на тому, що ножа в руці ОСОБА_3 він не бачив. Пояснив, що поранення на руці отримав від скла (уламка пляшки), яке лежало на землі у дворі. Після ознайомлення з висновком комплексної експертизи, пояснив, що поріз на руці отримав ймовірно об щось металеве, коли повертався додому.
Також суду пояснив, що під час досудового розслідування він давав інші показання щодо обставин справи, оскільки був злий на ОСОБА_3 і оговорив його. Щодо обставин, то він слідчому пояснював, що коли прийшов лагодити скло та замок у своєму домоволодінні, то зайшовши у будинок побачив там ОСОБА_3 , який тримав у руці ніж. Вони почали сваритись. І ОСОБА_3 вдарив його ножем у живіт, потім у верхню частину лівої руки. Після чого, вони вийшли у двір, де продовжували боротись. Він намагався вихопити ніж у обвинуваченого. Потім вони впали, він забрав ніж у обвинуваченого. Відчуваючи, що втрачає свідомість, підвівся і побіг додому до співмешканки. Ніж кинув на підлогу у веранді.
Цивільний позов потерпілим не заявлений, оскільки обвинуваченим сплачена сума понесених ним на лікування витрат. Пояснив що з обвинуваченим вони примирились. Заперечував проти позбавлення волі обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживає з потерпілим ОСОБА_5 однією сім`єю. До нього раніше вона проживала з обвинуваченим ОСОБА_3 , але залишила його оскільки не могла з ним жити разом через його сина ОСОБА_10 , який є психічнохворим. І коли син обвинуваченого восени повернувся з лікарні, вона покинула його. Вважає, що сварка сталась через неї, оскільки вона знає, що син обвинуваченого не вміє писати і не міг від її імені написати скаргу і це не може бути причиною сварки.
14 листопада 2013 року вранці ОСОБА_5 ходив до свого будинку. Потім вони пішли на роботу. Протягом дня він розповів їй, що в його будинку хтось розбив вікно, зірвав замок та здійснив підпал в одній з кімнат будинку. Про це вони повідомили дільничного. Підозрювали у вчиненні підпалу ОСОБА_3 . Увечері, після роботи чоловік, взявши інструменти, пішов до свого будинку лагодити замок. Через деякий час повернувся блідий, кинув у веранді на підлогу ніж і сказав, що його підрізав ОСОБА_3 і попросив викликати швидку. Хвилювався, чи не гониться за ним ОСОБА_3 . Вона викликала швидку та міліцію.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_5 , проживає з ним по сусідству. З обвинуваченим не знайома. 14 листопада 2013 року близько 20-21 години до неї в дім прийшов працівник міліції, який повідомив їй про те, що на території домоволодіння ОСОБА_5 АДРЕСА_2 між потерпілим та обвинуваченим сталася бійка, в ході якої потерпілому був нанесений удар ножем в область живота, після чого обвинувачений утік, а потерпілого ОСОБА_5 відвезли до лікарні. Пояснила працівнику міліції, що вона не була свідком цих подій і їй нічого не відомо про ці обставини. Характеризуючи ОСОБА_5 пояснила, що він не здатний оговорити людину.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він разом із своєю матір`ю ОСОБА_11 проживає по сусідству із ОСОБА_5 . З обвинуваченим він не знайомий. 14 листопада 2013 року в вечірній час до них в дім прийшов працівник міліції та повідомив, що ОСОБА_5 підрізали. Зазначив що потерпілий порядна людина і не може оговорити іншого.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 14 листопада 2013 року в вечірній час до нього зателефонувала ОСОБА_7 та поросила прийти. Коли він заходив до будинку, на веранді побачив кухонний ніж, який лежав на підлозі. Довжина леза 15 см. ОСОБА_5 лежав в кімнаті на ліжку, він був одягнутий у футболку. Мирослава підняла футболку та показала йому рану на животі потерпілого. Зі слів ОСОБА_14 йому стало відомо, що ОСОБА_5 ходив до свого будинку АДРЕСА_2 лагодити розбите вікно, там через неї, на території домоволодіння між ним та ОСОБА_3 сталася бійка, в ході якої останній наніс потерпілому удар ножем у живіт. Також вона повідомила, що після нанесення удару потерпілий витягнув ніж з живота та почав тікати від ОСОБА_3 . Після бійки обвинувачений біг за ним та махав монтировкою. Мирослава впустила в будинок ОСОБА_5 , та закрила перед обвинуваченим двері. Особисто ОСОБА_5 йому нічого не розповідав, тільки кивав головою, погоджуючись із поясненнями ОСОБА_15 . Про підпал у будинку, він дізнався зі слів ОСОБА_5 . Останній повідомив, що в будинку було розбите вікно, в результаті підпалу згоріла кришка від телевізора. Вважав, що це зробив ОСОБА_3 , через ОСОБА_14 . Знав, що вдень приїздив працівник міліції, але через те, що ніхто в результаті підпалу не постраждав, він поїхав.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що знає потерпілого, проживає з ним по сусідству. 14 листопада 2013 року близько 21-00 години зателефонувала ОСОБА_14 та повідомила, що ОСОБА_3 підрізав ОСОБА_5 . Попросила прийти, бо не знає що з ним робити. Коли він прийшов до них, дільничний вже був там та опитував всіх. Бачив на підлозі ніж з дерев`яною ручкою, довжина леза близько 15 см, воно було в крові. Зі слів ОСОБА_17 йому стало відомо, що бійка сталася через неї і що ОСОБА_3 утік. ОСОБА_5 був дуже слабкий. Ран на його тілі він не бачив. Крім того повідомив, що перед злочином, до нього приходив обвинувачений та питав де саме він може знайти ОСОБА_5 . Про обставини злочину йому стало відомо зі слів ОСОБА_17 . Він та його брат ОСОБА_13 були залучені в якості понятих під час огляду місця події. Під час огляду будинку, монтировка лежала біля розбитого вікна, замок на дверях в будинок був зламаний. В кімнаті були сліди підпалу, запах горілої пластмаси.
Вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні.
Рапортом помічника начальника-оперативного чергового Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області про надходження повідомлення про доставку ОСОБА_5 до приймального відділення Жовтневої ЦРЛ з колото-різаною раною черевної порожнини пошкодження брижейки та довідкою з лікарні (а.с. 68-69).
Протоколом огляду місця події від 14.11.2013 року з фототаблицями, згідно з яким оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 та куди він прийшов після нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. В ході проведення якого був вилучений ніж, яким було спричинене тілесне ушкодження (а.с. 70-75).
Протоколом огляду місця події від 14.11.2013 року з фототаблицями, згідно з яким оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 де були спричинені тілесні ушкодження потерпілому (а.с. 76-79).
З довідок приймального відділення Жовтневої ЦРЛ на ім`я ОСОБА_3 від 15.11.2013 року та висновку судово-медичної експертизи № 410 від 03.12.2013 року вбачається, що у обвинуваченого наявні тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран правої гомілки. Ці ушкодження могли утворитися від дії гостро-ріжучих предметів і належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Область, в якій знаходяться різані рани, доступна для дії на неї власною рукою (а.с.80-82).
Заявою обвинуваченого ОСОБА_3 від 25.11.2013 року про добровільну видачу, для долучення до матеріалів кримінального провадження, його куртки (а.с. 83).
Протоколом огляду предмету від 25.11.2013 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянута куртка коричневого кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_3 . На кишені з правої сторони наявні два порізи з зовнішньої сторони (а.с. 84-85).
Заявою ОСОБА_7 від 14.01.2013 року про добровільну видачу куртки чорного кольору, яка належить її співмешканцю ОСОБА_5 , а також футболки сірого кольору, сорочки темного кольору в клітинку, в яких він був 14.11.2013 року (а.с. 86).
Протоколом огляду предмету від 15.11.2013 року, відповідно до якого оглянуті футболка світлого кольору, сорочка в клітинку темного кольору та фототаблицею до нього. На футболці наявні сліди бурого кольору та сліди пошкодження поріз. На сорочці також наявні сліди бурого кольору та два сліди порізів знизу та на рукаві (а.с. 87-88).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 622 від 26.11.2013 року кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті-А, анті-В ізосерологічної системи АВО (а.с. 90-91).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 623 від 26.11.2013 року кров ОСОБА_3 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті-А, анті-В ізосерологічної системи АВО (а.с. 93-94).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 193/Ц від 04.12.2013 року сліди крові на дослідженому тампоні-змиві та ножі могли походити від чоловіка (чоловіків), кров якого (яких) міститься антиген Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с. 96-97).
Відповідно до медико-криміналістичної експертизи № 268 від 10.12.2013 року на куртці потерпілого ОСОБА_5 колото-різані пошкодження відсутні. На сорочці потерпілого є два колото-різаних пошкодження, одне з яких знаходиться в нижній третині правої поли, друге в нижній третині зовнішньої поверхні лівого рукава. Вказані пошкодження утворилися від двухкратної дії колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, що має гостре лезо, обух. На футболці ОСОБА_18 є одне колото-різане пошкодження, що розташоване в нижній третині передньої поверхні по середні лінії, що утворилося від одноразової дії плоского колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, що має гостре, лезо, обух. Можливість спричинення колото-різаного пошкодження на одязі ОСОБА_5 клинком представленого на експертизу ножа не виключається (а.с. 99-101).
Згідно з висновком медико-криміналістичної експертизи № 267 від 09.12.2013 року на куртці обвинуваченого виявлені два колото-різаних пошкодження зовнішнього шару в нижній третині правої поли, два колото різаних пошкодження на деталях мішковини правої нижньої кишені в нижній частині. Вказані пошкодження утворилися від двухкратної дії плоского колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, що має гостре, лезо, обух. Напрямок дії по відношенню до правої поли куртки з середини-назовні з права-наліво. Не виключається можливість утворення ушкодження від дії клинка представленого на експертизу ножа (а.с. 102-104).
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.12.2013 року, паперовий конверт № 1 напис Миколаївське Обласне бюро СМЕ. Відділення судово-медичної цитології. Речові докази до висновку експерта № 193/ц від 04.12.2013 року. Витяжка зі зразками № 1,2,3 яку перенесено на нитки марлі для можливого проведення ДНК аналізу. Паперовий конверт № 2 змив речовини бурого кольору, вилучений з підлоги в зоні ОМП від 14.11. 2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова, 34 Жовтневого району Миколаївської області. Полімерний пакет № 3 з металевою трубою плоскої форми (схожа на фомку), вилучена під час ОМП від 14.11.2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова Жовтневого району Миколаївської області, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 106-107).
Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 20.12.2013 року куртку темного кольору визнано речовим доказом в цьому кримінальному провадженні та передана на зберігання власнику ОСОБА_3 (а.с. 113-114).
Постановою від 03.01.2014 року визнані речовими доказами (а.с. 115) футболка світлого кольору з написом Пума та сорочка темного кольору з рукавами в клітинку зі слідами бурого кольору, куртка темного кольору, які передані на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою (а.с. 116).
Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого останній показав та пояснив як ОСОБА_3 наніс йому удар ножем в живіт (а.с. 130-131) та фото таблицею до нього (а.с. 132-138) Як вбачається з його показань під час слідчого експерименту, потерпілий пояснив, що бачив як ОСОБА_3 ховав під своєю курткою металевий предмет монтировку. Показав, як ОСОБА_3 наніс йому удар в живіт. Пояснив, як дивився на поранення. Потім показав, як ОСОБА_3 наніс йому удар ножем в плече. Зрозумівши, що у обвинуваченого є ніж, почав захищатись, поставивши блок і в результаті боротьби забрав у обвинуваченого ніж.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 421 від 22 листопада 2013 року, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника, брижейки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею, геморагічним шоком; колото-різаних поранень лівої верхньої кінцівки, які виникли від дії колючо-ріжучого предмета, можливо типу клинка ножа, в строк та при обставинах, вищевказаних. З урахуванням наявних тілесних ушкоджень потерпілому було нанесено не менше як 2-3 травматичних пошкодження колючо-ріжучим предметом в область живота і лівої верхньої кінцівки. За ступенем тяжкості проникаюче поранення живота з пошкодженням тонкого кишківника та брижейки належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Інші тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий та нападник знаходились у вертикальному положенні, та повернуті обличчям один до одного. Тілесні ушкодження належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечних для життя (а.с. 140-141).
Згідно з висновком комплексної судово-медичної експертизи № 128-К від 22 листопада 2014 року пошкодження на лівому рукаві сорочки ОСОБА_5 в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається. Утворення колото-різаних ран в області лівої поверхні кінцівок ОСОБА_5 (згідно з записами в медичній картці) в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається. (а.с. 203-208).
Відповідно до акту № 605 судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_3 психічними захворюваннями не страждає та не страждав. В період часу вчинення діяння, що йому інкримінується, у нього не спостерігалось ознак тимчасового хворобливого стану, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 109-121).
Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 у вигляді колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника, брижейки, що супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею, геморагічним шоком; колото-різаних поранень лівої верхньої кінцівки, були спричинені обвинуваченим ОСОБА_3 .
Спричинення тілесного ушкодження потерпілому обвинуваченим в області живота не заперечувалось сторонами.
Спричинення обвинуваченим потерпілому колото-різаних поранень лівої верхньої кінцівки, яке заперечувалось стороною захисту, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 421 від 22 листопада 2013 року, згідно з якою у потерпілого ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень лівої верхньої кінцівки, які виникли від дії колючо-ріжучого предмета, можливо типу клинка ножа, в строк та при обставинах, вищевказаних. Висновком медико-криміналістичної експертизи № 268 від 10.12.2013 року, згідно з яким на сорочці потерпілого є два колото-різаних пошкодження, одне з яких знаходиться в нижній третині правої поли, друге в нижній третині зовнішньої поверхні лівого рукава. Вказані пошкодження утворилися від двухкратної дії колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, що має гостре лезо, обух. Можливість спричинення колото-різаного пошкодження на одязі ОСОБА_5 клинком представленого на експертизу ножа не виключається. Висновком комплексної судово-медичної експертизи № 128-К від 22 листопада 2014 року пошкодження на лівому рукаві сорочки ОСОБА_5 в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається. Утворення колото-різаних ран в області лівої поверхні кінцівок ОСОБА_5 (згідно з записами в медичній картці) в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається. А також показаннями потерпілого ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту, які узгоджуються з зазначеними вище висновками експертів.
Суд не погоджується з твердженням сторони захисту щодо заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень з необережності і вважає, що тілесні ушкодження були заподіяні умисно, оскільки це вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів.
Між обвинуваченим та потерпілим були неприязні стосунки. Обвинувачений намагався знайти потерпілого для того, щоб з`ясувати стосунки. Як вбачається з показань свідка ОСОБА_16 та показань потерпілого ОСОБА_5 , даних ним під час слідчого експерименту, які узгоджуються між собою, обвинувачений мав при собі монтировку, що свідчить про те, що обвинувачений мав намір заподіяти потерпілому тілесні ушкодження, а не обмежитись спілкуванням.
Як вбачається з висновку експерта № 421 від 22.11.2013 року та допиту експерта ОСОБА_8 в момент нанесення ударів потерпілий міг знаходитись у вертикальному стані, обличчям до нападаючого. Щодо черговості спричинення тілесних ушкоджень в області живота та руки, то неможливо встановити черговість їх спричинення через короткий проміжок часу між їх спричиненням. З висновку медико-криміналістичної експертизи № 268 від 10.12.2013 року вбачається, що на сорочці потерпілого є два колото-різаних пошкодження, одне з яких знаходиться в нижній третині правої поли, друге в нижній третині зовнішньої поверхні лівого рукава. Вказані пошкодження утворилися від двухкратної дії колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, що має гостре лезо, обух. Згідно з висновком комплексної судово-медичної експертизи № 128-К від 22 листопада 2014 року ушкодження на лівому рукаві сорочки ОСОБА_5 в результаті ріжучої дії скла виключається. Утворення колото-різаних ран в області лівої поверхні кінцівок ОСОБА_5 в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається, що спростовує показання потерпілого щодо обставин отримання ним цього ушкодження. Як вбачається з показань обвинуваченого та потерпілого після того, як вони впали на землю, потерпілий, відчувши біль внизу живота, відразу підвівся та побіг додому, Тобто, тілесне ушкодження в області лівої поверхні кінцівок було отримане ним до падіння на землю разом з обвинуваченим, в положенні стоячи, обличчям до обвинуваченого. Зазначене підтверджує також локалізація спричинених ушкоджень. Таким чином, суд приходить до висновку, що потерпілий бачив ніж у руці обвинуваченого та момент заподіяння йому тілесних ушкоджень. Цей висновок узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_5 під час слідчого експерименту за його участю.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений наніс удар ножем правою рукою, оскільки, як вбачається з його ж пояснень, саме у правій кишені у нього знаходився ніж, стоячому навпроти нього потерпілому в область живота та лівої руки.
Посилання захисника на висновок експерта № 128-К від 22.11.2014 року, згідно з яким характер та взаємне розташування пошкоджень на куртці ОСОБА_3 (в області правої кишені та правої поли), а також характер та взаємне розташування пошкоджень на правій полі сорочки ОСОБА_5 та колото-різане поранення передньої поверхні живота не виключають можливість утворення цього поранення в результаті падіння ОСОБА_5 на клинок ножа, який знаходився в кишені куртки ОСОБА_3 та був фіксований рукою, суд не приймає до уваги оскільки вказане твердження є припущенням і не носить категоричного характеру, як наприклад висновок у цій же експертизі - «ушкодження на лівому рукаві сорочки ОСОБА_5 в результаті ріжучої дії скла виключається. Утворення колото-різаних ран в області лівої поверхні кінцівок ОСОБА_5 (згідно з записами в медичній картці) в результаті ріжучої дії скла (уламка пляшки) виключається.». Як зазначено у висновку - утворення цих ушкоджень можливе за умови фіксації ножа в кишені куртки рукою. Як вбачається з показань обвинуваченого та потерпілого, перед тим як впасти, вони штовхали один одного, що передбачає задіяння обох рук. Потім, як вбачається з його показань, падаючи на спину під вагою тіла потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений не намагався якимось чином зберегти рівновагу та уникнути падіння, а фіксував в кишені ніж. Таким чином, ці показання обвинуваченого суд вважає неспроможними та надуманими. Також суд враховує, що показання щодо фіксації ножа в кишені куртки рукою обвинувачений почав давати після допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_8 , який пояснив, що спричинити таке тілесне ушкодження ножем можливо лише при фіксації не менш як двох суглобів руки.
Посилання захисника щодо наявності порізів на куртці обвинуваченого, які виникли буцімто від проходження леза ножа при падінні потерпілого та обвинуваченого, що підтверджується висновком медико-криміналістичної експертизи № 267 від 09.12.2013 року, та свідчать, на його думку, про необережність спричинення тілесних ушкоджень, суд не приймає до уваги, оскільки вказана куртка була вилучена у обвинуваченого через десять днів після вчинення ним злочину і обвинувачений мав можливість, враховуючи нанесення ним собі тілесних ушкоджень щоб в подальшому звинуватити у їх спричиненні ОСОБА_5 , зробити ці порізи самостійно з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Твердження захисника щодо відсутності слідів крові на одягу його підзахисного не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з висновку експерта № 421 від 22.11.2013 року в черевній порожнині потерпілого було до 2000 мл крові зі згустками (а.с. 140-141). Вказане дає можливість зробити висновок, що кров пішла в середину черевної порожнини, а не назовні.
Твердження захисника щодо порушення судом вимог КПК України та недопустимості долучення до матеріалів судового провадження протоколу проведення слідчого експерименту від 11.11.2013 року за участю свідка ОСОБА_3 , який був визнаний судом недопустимим доказом (слідчий експеримент проводився з обвинуваченим в якості свідка щодо обставин вчиненого ним злочину), протоколу одночасного допиту осіб від 19.11.2013 року між потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_3 , протоколу додаткового допиту потерпілого від 03.01.2014 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 15.11.2013 року, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 16.01.2014 року, протоколу одночасного допиту осіб від 16.01.2014 року, протоколу допиту підозрюваного від 25.11.2013 року, протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_3 від 22.11.2013 року (а.с 165-197) не заслуговує на увагу, оскільки вказані матеріали досудового розслідування були долучені виключно для використання їх під час проведення експертного дослідження і в якості доказів при постановленні вироку судом не приймались.
Також суд не приймає до уваги твердження захисника щодо недопустимості доказів протоколів огляду місця події від 14.11.2013 року, згідно з якими оглянуті території домоволодіння АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , з тих підстав, що поняті нібито не були присутні під час проведення огляду цих домоволодінь та є родичами між собою, оскільки це спростовується показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , які брали участь у якості понятих під час проведення цих слідчих дій, відсутністю обмеження щодо перебування понятих у родинних стосунках, та, на думку суду, допущені недоліки під час складання цих протоколів не тягнуть за собою визнання цих доказів недопустимими.
Показання обвинуваченого щодо обставин справи суд розцінює як спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинене.
Показання потерпілого ОСОБА_5 , дані ним в судовому засіданні щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень, суд вважає неправдивими, оскільки вони не узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами (висновками експертиз, його показаннями під час слідчого експерименту), які узгоджуються між собою та розцінює як хибне розуміння потерпілим наслідків примирення з обвинуваченим.
В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження обвинувачення щодо проникнення обвинуваченим ОСОБА_3 за допомогою заздалегідь приготовленої фомки до будинку потерпілого.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та його дії за частиною 1 статті 121 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.
При призначені покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, вчинення злочину вперше, стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього на утриманні сина-інваліда і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 121 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого статті 75 КК щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, про що клопотав його захисник, оскільки а ні стан здоров`я, ні наявність на утриманні сина-інваліда не стали перешкодою у вчиненні обвинуваченим злочину. Крім цього, після вчинення злочину, замість того щоб надати потерпілому допомогу і активно сприяти розкриттю злочину, обвинувачений цілеспрямовано вчиняв дії направлені на уникнення покарання за вчинене. Під час судового розгляду неодноразово не з`являвся в судове засідання, в зв`язку з чим до нього двічі був застосований привід, всіляко намагався затягнути розгляд справи. Невизнання обвинуваченим вини та його поведінку під час судового розгляду, суд розцінює як відсутність каяття у вчиненому і намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин. За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
На підставі ст. 1206 ЦК України цивільний позов про відшкодування вартості понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, заявлений прокурором, суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі у сумі 2619,80 грн., оскільки встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого здоров`ю потерпілого була завдана шкода. Оскільки Жовтнева ЦРЛ, яка проводила лікування потерпілого, фінансується з бюджету Жовтневого району Миколаївської області то кошти за проведене лікування мають бути стягнені на користь останнього, розпорядником коштів якого є ГУДКУ Миколаївської області в особі фінансового відділу Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області (а.с. 6-8).
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлявся, в зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_3 понесених на лікування витрат.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази у справі:
куртку темного кольору, передану під розписку обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с. 113-114) залишити йому як власнику;
футболку світлого кольору з написом Пума, сорочку темного кольору з рукавами в клітинку, куртку темного кольору, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 115-116). - залишити йому як власнику.
паперовий конверт № 1 напис Миколаївське Обласне бюро СМЕ. Відділення судово-медичної цитології. Речові докази до висновку експерта № 193/ц від 04.12.2013 року. Витяжка зі зразками № 1,2,3 яку перенесено на нитки марлі для можливого проведення ДНК аналізу. Паперовий конверт № 2 змив речовини бурого кольору, вилучений з підлоги в зоні ОМП від 14.11. 2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова, 34 Жовтневого району Миколаївської області . Полімерний пакет № 3 з металевою трубою плоскої форми (схожа на фомку), вилучена під час ОМП від 14.11.2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова Жовтневого району Миколаївської області, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 106-107) - знищити.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 не обиралась.
куртку темного кольору, передану під розписку обвинуваченому ОСОБА_3 (а.с. 113-114) залишити йому як власнику;
футболку світлого кольору з написом Пума, сорочку темного кольору з рукавами в клітинку, куртку темного кольору, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 115-116). - залишити йому як власнику.
паперовий конверт № 1 напис Миколаївське Обласне бюро СМЕ. Відділення судово-медичної цитології. Речові докази до висновку експерта № 193/ц від 04.12.2013 року. Витяжка зі зразками № 1,2,3 яку перенесено на нитки марлі для можливого проведення ДНК аналізу. Паперовий конверт № 2 змив речовини бурого кольору, вилучений з підлоги в зоні ОМП від 14.11. 2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова, 34 Жовтневого району Миколаївської області . Полімерний пакет № 3 з металевою трубою плоскої форми (схожа на фомку), вилучена під час ОМП від 14.11.2013 року за адресою: с. Шевченко, вул. Кірова Жовтневого району Миколаївської області, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області (а.с. 106-107) - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Cуддя ОСОБА_1