У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Саленка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Херсонської області на вирок Горностаївського районного
суду Херсонської області від 20 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженця
смт Горностаївки Херсонської області, жителя

АДРЕСА_1,
раніше
не судимого,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення
волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на нього покладено обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання й роботи.

У апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано
винуватим і засуджено за те, що він 26 листопада 2006 року близько 18 години,
будучи у стані алкогольного сп'яніння, у будинку АДРЕСА_2 на ґрунті особистих неприязних
стосунків, що раптово виникли, умисно наніс ОСОБА_2удари руками й ногами в
голову та тулуб, завдавши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У той же день у тому ж будинку в
присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3
засуджений відкрито викрав валянки вартістю 35 грн., що належали потерпілій
ОСОБА_3

У касаційному поданні прокурор, посилаючись
на неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину
та особі засудженого через м'якість, просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд визначив засудженому за сукупністю
злочинів остаточне покарання у меншому розмірі від покарання, призначеного за ч.1 ст. 122 КК
України.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, прокурора Саленка І.В.,
який частково підтримав касаційне подання та просив пом'якшити засудженому
покарання, перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у поданні
доводи, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчинених
засудженим злочинів. Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів
ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладені
у вироку і яким суд дав належну оцінку.

Дії засудженого за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України
кваліфіковані правильно.

Доводи касаційного подання про те, що
суд неправильно застосував положення ст. 70 КК України, визначивши засудженому
за сукупністю злочинів остаточне покарання у меншому розмірі від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 122 КК
України, є обґрунтованими.

Цю помилку місцевого суду колегія суддів вважає можливим виправити шляхом
пом'якшення призначеного за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_1 покарання,
враховуючи наступне.

Як убачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 вперше притягується
до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні
матір-пенсіонерку, у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_2 таОСОБА_3 просили суворо не
карати його. Проте суд належним
чином не врахував наявність цих пом'якшуючих покарання обставини і призначив за ч. 1 ст.
122 КК України максимальне покарання, передбачене санкцією цієї статті, що
суперечить вимогам ст. 65 КК України.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

частково задовольнити касаційне
подання заступника прокурора Херсонської області.

Вирок Горностаївського районного суду
Херсонської області від 20 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Пом'якшити ОСОБА_1 покарання за ч. 1
ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК
України остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов'язку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання й роботи.

Судді:

Паневін В.О.
Нікітін Ю.І.
Л.Ф. Глос