Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г. і Пошви Б.М.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 12 квітня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2006 року,
яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

немаючого
судимості,

за ч. 1 ст. 164 КК України на дев'ять місяців обмеження
волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. 1.706 грн. 92 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він
злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду від 8 квітня 2005 року
аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 1990 року народження,
ОСОБА_4, 1993 року народження, і ОСОБА_5, 1995 року народження, внаслідок чого
допустив заборгованість на суму 1.706 грн. 92 коп.

В апеляційному порядку
справа не переглядалася.

Постановою Ленінського
районного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня 2006 року в порядку ст.
ст. 409, 411 КПК України до вироку внесено уточнення про урахування до строку
відбування покарання ОСОБА_2. строк тримання його під вартою.

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1, а справу - направити на новий судовий
розгляд. Не оспорюючи правильності встановлення судом фактичних обставин справи
та юридичної оцінки вчиненого ОСОБА_1., твердить, що суд призначив засудженому
покарання з порушенням вимог ч. 2 ст. 61 КК України, а, крім того, не врахував
строк його попереднього ув'язнення.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання та
просила скасувати вирок з направленням справи на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів дійшла до наступного.

Суд вірно встановив
фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164
КК України, проте, вирішуючи питання про вид і розмір покарання винуватому
допустив помилку, яка відповідно до положень п. 2 ст. 398 КПК України є
підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

За змістом ч. 1 ст. 65 КК
України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК
України з урахуванням меж, встановлених для даного виду покарання в Загальній
частині цього кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 61 КК України обмеження волі
встановлюється на строк від одного до п'яти років.

У такому разі доводи
прокурора про необхідність скасування вироку, яким ОСОБА_1 призначено покарання
з порушенням зазначених положень, є слушними і підлягають задоволенню, а справа
- направленню на новий судовий розгляд для усунення вказаних недоліків, в тому
числі вирішення питання щодо правомірності повторного стягнення зі ОСОБА_1
заборгованості по аліментам.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Ленінського
районного суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2006 року, а також
постанову Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 9 червня
2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу - направити на новий
судовий розгляд.

Судді:

Жук В.Г.
Редька А.І.
Пошва Б.М.