Справа№ 10-245, 2007 рік Головуючий у
першій інстанції Павлів С.П.
Категорія Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
серпня 16 дня колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого
судді Гнатіва Н.І.

судців Галина
В.П., Леона О.І.,

з участю
прокурора Кігічака В.М.,

та захисника
ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляцію
захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 09 серпня 2007 року.

Цією
постановою задоволено подання слідчого СВ Дрогобицького MB
ГУМВСУ у Львівській області та обрано запобіжний захід взяття під варту,

ОСОБА_2, народженому ІНФОРМАЦІЯ_1року в селищі Мединичі,
Дрогобицького району Львівської області, мешканцю АДРЕСА_1 українцю,
громадянину України, студенту 5 курсу ДДПУ Ім.Л.Франка, не одруженому, раніше
не судимому.

ОСОБА_2 обвинувачуюється
в тому, що він 04.08.2007 року коло 00 годин 45 хвилин, біля кафе-бару «Княжик» у селищі Мединичі,
Дрогобицького району Львівської області, під час конфлікту умисно наніс удар
головою в чоло потерпілому ОСОБА_3., спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

05.08.2007
року СВ Дрогобицького MB ГУМВСУ у Львівській області щодо ОСОБА_2 порушено
кримінальну справу № 115-1053 за ознаками ч.1 ст. 121 КК України, а 06.08.2007
року його як підозрюваного затримано у порядку ст. 115 КК України.

Постановою
цього ж органу від 08.08.2007 року його притягнено як обвинуваченого за ч.1 ст.121
КК України.

Постановою
цього ж органу від 11.08.2007 року дії обвинуваченого переквалфіковано на ч.2
ст.121 КК України, оскільки потерпілий помер від отриманої травми.

Як
убачається з оскаржуваної постанови судді, обрання запобіжного заходу взяття під
варту він обгрунтувана тим, що ОСОБА_2
обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання
понад 5 років позбавлення волі, перебуваючи на волі він може перешкодити
встановленню істини у справі та ухилитись від слідства і суду.

В апеляції
захисник порушує питання про скасування оскаржуваної постанови судді про
обрання запобіжного заходу взяття під варту та ухвалення постанови про обрання
запобіжного заходу, підписки про невиїзд. Покликається на те, що суддя у
порушення роз»яснень у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від
25.04.2004 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях
дізнання і досудового слідства», дав оцінку доказам у справі. Окрім цього, не
вказав у постанові підстав за яких обвинувачений може перешкоджати встановленню
істини та ухилятись від слідства і суду. Разом з цим обвинувачений є студентом
5 курсу, виключно позитивно характеризується за місцем проживання і навчання,
чого суддя не врахував.

Заслухавши
доповідача, думку захисника на підтримку апеляції, міркування прокурора про
безпідставність апеляції і необхідність залишення постанови в силі, пояснення
слідчого, обговоривши наведені в апеляції обгрунтування і перевіривши матеріали
кримінальної справи № 115-1053 та матеріали судової справи № 4-207/2007,
колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Згідно
ч.2 ст.148 КПК України, підставою для обрання запобіжного заходу є наявність
достатніх даних вважати, що обвинувачений буде намагатись ухилитися від
слідства і суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

У
відповідності до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п.З Постанови № 4
від 25,04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях
дізнання і досудового слідства», взяття під варту, як запобіжний захід,
обирається лише при наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні
заходи, передбачені ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання
обвинуваченим процесуальних обов»язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України
і його належної поведінки.

Згідно
ч.1 ст.155 КПК України, взяття під варту як запобіжний захід застосовується в
справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення
волі на строк понад три роки.

Тому
покликання слідчого у поданні на обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні тяжкого злочину, і у зв»язку з цим його
перебування на волі як можливість ухилятися від суду і слідства, перешкоджання
встановленню істини як на підставу взяття його під варту, суд правильно визнав
обгрунтованими і поклав в основу своїх висноків.

Ухвалюючи
постанову про задоволення подання слідчого про обрання запобіжного заходу
взяття під варту ОСОБА_2
суддя врахував і докази котрі підтверджують підстави і обставини
передбачені ст.ст.148,150 КПК України, у тому числі і наведені захисником в
апеляції (а.с.17-19), а тому покликання захисника в апеляції на неврахування
судом цих обставин, є безпідставним.

Колегія
суддів вважає, що захисником в апеляції не наведено обгрунтованих доводів та
нових обставин на спростування висновків судді в оскаржуваній постанові, які б ставили
їх під сумнів і давали б підставу для скасування постанови.

Керуючись
ст.ст.366, 377, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

постанову
судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2007 року
про задоволення подання слідчого СВ Дрогобицького MB ГУМВСУ у
Львівській області та обрання ОСОБА_2
запобіжного заходу взяття під варту, залишити без змін, а апеляцію захисника
ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала
винесена в нарадчій кімнаті в. одному примірнику.