АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_9 та начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду Чернівецької області від 02.02.2015року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Чернівці, українку, гр.України, з середньо-спеціальною освітою, одружену, маючу на утриманні неповнолітню дитину, мешканку АДРЕСА_1 , не працюючу, не судиму та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку смт.Кельменці, українку, гр.України, з вищою освітою, одружену, мешканку АДРЕСА_2 , не працюючу, не судиму,

визнано винуватими в скоєнні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України та звільнено останніх від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.366 КК України закрито.

За ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виправдано за відсутністю в їх діях складу злочину.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у виді підписки про невиїзд скасовано.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишено без розгляду та роз`яснено останній право звернення за захистом своїх інтересів в цивільному порядку.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, 03.04.2009 р. ОСОБА_12 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті, на виконання протоколу №15 засідання кредитного комітету філії Чернівецьке облуправління ВАТ «Ощадбанк» від 03 квітня 2009 р., відповідно до якого Кельменецькому відділенню ДОБУ надано дозвіл на видачу фізичній особі ОСОБА_9 кредиту на споживчі цілі у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом 950000,00 грн. під 22% річних, терміном кредитування 7 років, під поруку трьох фізичних осіб та заставу нерухомого майна житлового призначення житлового будинку загальною площею 179,3 кв.м, яке належить майновому поручителю ОСОБА_13 вартістю 353770,00 грн. та комплексу нежитлових будівель загальною площею 4533,3 кв.м, вартістю 1826540,00 грн. на своєму робочому комп`ютері надрукувала завідомо неправдивий для неї та ОСОБА_11 документ - довідку на ім`я Державного нотаріуса Кельменецької державної нотаріальної контори від імені керуючої Кельменецьким відділенням №6796 ВАТ «ДОБУ» ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_13 , жителька села Іванівці Кельменецького району, станом на 03.04.2009 р. заборгованості по кредиту немає, у зв`язку з чим просять зняти заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , хоча на вказану дату по кредиту ОСОБА_13 існувала заборгованість в сумі 203641,59 грн., з яких залишок основного кредиту 199770,89 грн., прострочений кредит 895,11 грн., відсотки основні 1649,31 грн., відсотки прострочені 1326,28 грн., пеня 1 грн.

У свою чергу ОСОБА_11 , на виконання протоколу №15 засідання кредитного комітету філії Чернівецьке облуправління ВАТ «Ощадбанк» від 03 квітня 2009 р., достовірно знаючи та усвідомлюючи про те, що підписує та подає завідомо неправдивий офіційний документ, який засвідчує факти та події, що мають юридичне значення, підписала завідомо неправдиву для неї та ОСОБА_12 довідку від 03.04.2009 р. скріпила свій особистий підпис мокрою круглою гербовою печаткою Кельменецького відділення ДОБУ.

Після складання та підписання вказаного документу керуюча Кельменецьким ДОБУ ОСОБА_11 та головний спеціаліст служби корпоративного бізнесу цього відділення ОСОБА_12 подали завідомо підроблену довідку від 03.04.2009 р. приватному нотаріусу Кельменецького районного нотаріального округу ОСОБА_14 з проханням зняти заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яке перебувало в банківській заставі.

На підставі зазначеного документу приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу ОСОБА_14 було знято заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна та посвідчено іпотечний договір від 04.04.2009 р., згідно якого нерухоме майно за адресою АДРЕСА_3 , перейшло в банківську заставу за іншим кредитним договором №1332, укладеним з ОСОБА_9 .

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачувались у зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам в особі юридичної установи банку, та інтересам окремих громадян, яке вчинили при наступних обставинах:

В січні 2009 року через значні матеріальні труднощі та неможливість погашення прострочених кредитів за договорами №100 та №1179 ОСОБА_9 звернулася до керуючої Кельменецьким відділенням ДОБУ ОСОБА_11 та до головного спеціаліста служби корпоративного бізнесу цього відділення ОСОБА_12 з проханням видати їй новий кредит в сумі 200 000 грн. для придбання, відгодівлі та подальшої реалізації свиней. За рахунок отриманої від цієї оборудки виручки ОСОБА_9 пообіцяла погасити заборгованість за своїми кредитами та кредитами її родичів.

У свою чергу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що згідно порядку умов надання кредитів для отримання нового споживчого кредиту ОСОБА_9 має обов`язково надати в якості майнового забезпечення в іпотеку нерухоме майно житлового призначення, будучи обізнаними в силу тривалої кредитної історії ОСОБА_9 та її родини та з урахуванням їх давнього знайомства, що ні у ОСОБА_9 , ні у її близьких родичів іншого нерухомого (призначеного для житла) майна, крім будинку по АДРЕСА_3 , який уже перебував в іпотеці по кредиту ОСОБА_13 , немає, керуючись хибно зрозумілими інтересами служби з метою збільшення кредитного портфелю (кількості та обсягів наданих кредитів), що видаються Ощадбанком, діючи в інших особистих інтересах, які полягали у створенні видимості ефективності роботи по погашенню існуючої заборгованості (в тому числі і проблемної) по існуючих кредитах, щоб виключити із звітності відділення проблемний кредит та закрити про строчки за користування кредитом, діючи у відповідності до злочинної домовленості, повідомили ОСОБА_9 про можливість надання їй нового кредиту за певних умов. Зокрема, ОСОБА_11 вказала ОСОБА_9 , що їй буде надано кредит на більшу суму, а саме на 950 000 грн. за відсотковою ставкою 22% за умови, що остання відразу погасить в повному обсязі свою заборгованість в сумі 85014,13грн. по кредиту, (включаючи заборгованість по тілу кредиту, відсотках та пені) за договором №100, а також прострочену заборгованість в сумі 193128 грн. по кредиту ПП ОСОБА_15 , наданому за договором №1179.

При цьому ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_9 , що будинок по АДРЕСА_3 , який був предметом іпотеки по кредиту, наданому ОСОБА_13 , одночасно буде і предметом іпотеки по новому кредиту, усвідомлюючи існуючу заборону такої подвійної іпотеки.

ОСОБА_9 , побоюючись, що іншої можливості отримати кредит у неї не буде, а тому й не буде як вільних обігових коштів, так і нагоди розрахуватись з банком за попередні непогашені кредити, на таку пропозицію погодилась.

Отримавши згоду ОСОБА_9 , діючи відповідно до злочинного умислу, ОСОБА_11 , провівши 02.04.2009 року засідання кредитного комітету Кельменецького відділення ДОБУ, звернулась з клопотанням до кредитного комітету Чернівецького обласного управління ВАТ «ДОБУ» про надання дозволу на видачу ОСОБА_9 кредиту в сумі 950 000 грн., вказавши у ньому про те, що одним з предметів іпотеки буде житловий будинок ОСОБА_13 , який знаходиться в АДРЕСА_3 загальною площею 179,3 кв.м. вартістю 353770 грн.

Під час засідання 03.04.2009 року кредитного комітету обласного управління ДОБУ Кельменецькому ДОБУ надано дозвіл на видачу ОСОБА_9 кредиту на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 950 000 грн. з відсотковою ставкою 22% річних, терміном кредитування 7 років, під поруку трьох фізичних осіб та заставу нерухомого майна житлового призначення загальною площею 179,3 кв.м., яке належить майновому поручителю ОСОБА_13 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . вартістю 353770 грн., та комплексу нежитлових будівель площею 4533,3 кв.м., вартістю 1826540 грн.

При цьому керуючій Кельменецьким відділенням ДОБУ ОСОБА_11 було вказано про необхідність спочатку повністю погасити кредит ОСОБА_13 для того, щоб зняти заборону з будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , який виступає предметом іпотеки по кредиту, наданому ОСОБА_13 , і тільки після цього укласти кредитний договір та іпотечний договір з ОСОБА_9 , яким в якості майнового забезпечення взяти в заставу вищевказаний будинок.

Не дивлячись на вказівки обласного керівництва, 03.04.2009 року ОСОБА_12 , діючи за злочинною домовленістю з ОСОБА_11 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті, на своєму робочому комп`ютері надрукувала та роздрукувала Договір відновлюваної кредитної лінії №1332 від 03.04.2010 року, яким зобов`язалися надати ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 950 000 грн. під 22% річних. Після цього ОСОБА_11 підписала з ОСОБА_9 вказаний договір.

Окрім цього, не дивлячись на вказівки обласного керівництва ВАТ «Державний ощадний банк України», 03.04.2009 року ОСОБА_12 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, на своєму робочому комп`ютері надрукувала та роздрукувала завідомо неправдивий для неї та ОСОБА_11 документ довідку на ім`я державного нотаріуса Кельменецької державної нотаріальної контори від імені керуючої Кельменецьким відділенням №6796 ВАТ «ДОБУ» ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_13 , жителька села Іванівці Кельменецького району станом на 03.04.2009 року заборгованості по кредиту, начебто, не має. І що, виходячи з цього, просять зняти заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , незважаючи на те, що на вказану дату існувала заборгованість по кредиту ОСОБА_13 в сумі 203641, 59 грн., з яких залишок основного кредиту 199770,89 грн., прострочений кредит 895,11 грн., відсотки основні 1649,31 грн., відсотки прострочені 1326,28, пеня 1 грн.

У свою чергу ОСОБА_11 , усвідомлюючи що підписує та подає завідомо неправдиві офіційні документи, які засвідчують факти та події, що мають юридичне значення, а також мають властивість породжувати певні правові наслідки у вигляді незаконного залишення кредиту ОСОБА_13 без іпотечного забезпечення та незаконної видачі кредиту ОСОБА_9 , бажаючи настання таких наслідків, підписала довідку від 03.04.2009 року про відсутність у ОСОБА_13 заборгованості по кредиту, з проханням зняти заборону на її нерухоме майно, після чого скріпила свій особистий підпис на ній мокрою круглою гербовою печаткою Кельменецького відділення ДОБУ.

Цього ж дня ОСОБА_11 надала вказівку, а ОСОБА_12 власноручно заповнила від імені ОСОБА_11 , для подальшого надання нотаріусу бланк заяви №490 від 03.04.2009 року для вилучення обтяження нерухомого майна та бланк повідомлення №491 від 03.04.2009 р. про виключення запису з державного реєстру іпотек, яким уповноважили нотаріуса зняти з Єдиного державного реєстру заборон іпотеку з житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 та виключити з державного реєстру іпотек, договір іпотеки №1106 від 12.10.2007 року, які ОСОБА_11 , у свою чергу підписала та скріпила мокрою круглою гербовою печаткою Кельменецького відділення ДОБУ.

Після складання та підписання вказаних документів керуюча Кельменецьким відділенням ДОБУ ОСОБА_11 та головний спеціаліст служби корпоративного бізнесу цього відділення ОСОБА_12 , маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, в порушення вимог Положення №110 про кредитування фізичних осіб, інших положень та інструкцій ДОБУ, вимог п.п.1.2, 1.5, 2.3, 2.4, 3.2.1, 4.4 а), 9.1. Іпотечного договору №1106 від 12.10.2007 року, згідно яких наступні іпотеки та подвійні іпотеки не допускаються; іпотека припиняється тільки виконанням у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, 04.04.2009 року подали цю завідомо підроблену довідку від 03.04.2009 р., заяву №490 від 03.04.2009 р. та повідомлення №491 від 03.04.2009 р. приватному нотаріусу Кельменецького районного нотаріального округу ОСОБА_14 з проханням зняти заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , що перебувало в банківській заставі.

На підставі зазначених незаконних документів, приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу ОСОБА_14 було знято заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна та посвідчено іпотечний договір від 04.04.2009 р., згідно якого нерухоме майно, за адресою АДРЕСА_3 , перейшло в банківську заставу за іншим кредитним договором №1332, укладеним з ОСОБА_9 . При цьому кредит ОСОБА_13 залишився без іпотечної застави.

Укладенням цього іпотечного договору, на думку органу досудового слідства, було завершено процес оформлення незаконного кредиту ОСОБА_9 , оскільки тільки після внесення майнового забезпечення, можуть видаватись кредитні кошти.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою приховання факту оформлення незаконного кредиту, видача якого була дозволена тільки за умови попереднього погашення кредиту ОСОБА_13 , а також, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби з метою підвищення відсоткової ставки за користування кредитами та керуючись своїми особистими інтересами, бажаючи створити перед керівництвом Ощадбанку собі імідж належного керівника, який завжди дотримується вимог кредитного комітету, вміє організувати роботу філії та, особливо, в напрямку погашення наявних заборгованостей по кредитах, оформлених на різних громадян, що могло б посприяти її подальшому перебуванню на посаді керуючої відділенням після настання через рік пенсійного віку та призвести до різного роду заохочень, керуюча Кельменецьким відділенням ДОБУ ОСОБА_11 06.04.2009 року без відома та письмової згоди боржників та ОСОБА_9 , яка виступала поручителем по кредитам її близьких родичів, в порушення вимог ст. 528 ЦК України, надала вказівку ОСОБА_12 спрямувати кредитні кошти ОСОБА_9 на закриття простроченого кредиту останньої, погашення простроченої заборгованості ПП «Поляріс», а також на дострокове закриття кредитів усіх її родичів, а в першу чергу ОСОБА_13 , шляхом повного дострокового розрахунку по кредитам останніх.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , з метою проведення по банку вищевказаних операцій, без відома та згоди ОСОБА_9 і її родичів, склала заявку на видачу готівки в сумі 635000 грн., розпорядження операційному відділу про видачу коштів, бланки рахунків на сплату інших платежів, відповідно до яких ОСОБА_9 , начебто, отримала 635000 грн., після чого погасила свій кредит №100 в сумі 85014,13 грн., а її родичі також, начебто, достроково погасили свої менш відсоткові кредити, а саме: ОСОБА_9 кредит №961 в сумі 82184,63 грн., ОСОБА_16 кредит №937 в сумі 5528,01 грн., ОСОБА_17 кредит №601 в сумі 51548,9 грн. та ОСОБА_13 кредит №1106 в сумі 203641,59 грн.

ОСОБА_11 підписала зазначені документи та близько 14.30 год. надала вказівку контролеру-касиру Кельменецького відділення ДОБУ ОСОБА_18 на підставі цих документів провести зазначені вище фінансові операції тільки документально, без фактичного руху готівки. ОСОБА_18 , не розуміючи характер вчинених нею дій та настання наслідків, під тиском керуючої ОСОБА_11 , яка була її безпосереднім та прямим керівником, вказівки якої для неї є обов`язковими, безготівково провела ці фінансові операції, але оформила їх як готівкові, які охопили час 3 секунди, а саме з 14 год. 30 хв. 23 сек. по 14 год. 30 хв. 25 сек.

В подальшому, коли ОСОБА_9 ввечері цього ж дня прийшла в банк за отриманням першого траншу відновлюваної кредитної лінії, ОСОБА_12 повідомила їй про перерахування її кредитних кошів на дострокове закриття менш відсоткових кредитів її родичів, а також заборгованості по кредитам самої ОСОБА_9 .. Оскільки ОСОБА_9 була цим здивована та обурена і почала висловлювати своє невдоволення, ОСОБА_12 відвела її до ОСОБА_11 .

У свою чергу ОСОБА_11 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, яка полягала в незаконному погашенні кредитів одних боржників за рахунок кредитних коштів іншого, за відсутності згоди та обізнаності цих осіб, використовуючи ставлення до себе зі сторони ОСОБА_9 як до керівника філії, тобто як до вищої службової особи відділення, від якої залежить подальша видача кредитних коштів, рух коштів по рахунках, зловживаючи своїм службовим становищем, вказала ОСОБА_9 , що ця оборудка була обов`язковою вимогою банку і що у неї немає іншого виходу, як підписати вказані вище заявки на видачу готівки в сумі 635000 грн., бланки рахунків на сплату платежів її родичами та формальні квитанції про внесення в касу банку зазначених вище сум її родичами, а також написати заяву про видачу їй першого траншу відновлювальної кредитної лінії для дострокового погашення кредитних зобов`язань її родичів, інакше вона наступні транші не отримає.

ОСОБА_9 , вважаючи що вона зобов`язана підписати ці документи, так як операції провели саме з її кредитними коштами, побоюючись, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в силу своїх службових становищ не видадуть їй чергові транші і так само розпорядяться ними на свій власний розсуд, під психологічним тиском останніх, усвідомлюючи, що іншого виходу у неї немає, підписала ці документи, в тому числі і від імені її родичів, вказавши в кожному з цих документів, що це є «умовою банку». Поряд із цим, за вказівкою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_9 під диктовку останніх написала заяву про видачу їй першого траншу відновлювальної кредитної лінії для погашення кредитних зобов`язань її родичів, хоча за нормальних умов ОСОБА_9 у жодному разі цього б не зробила, оскільки відсотки по кредитах кожного із її родичів були значно меншими і термін дії їх спливав через кілька років, а тому їй не було сенсу їх достроково погашати. В подальшому ОСОБА_9 отримала кредитні кошти за наступними траншами на загальну суму 315000 грн. Однак через те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_19 без відома, бажання та згоди ОСОБА_9 , без врахування фінансового стану та фінансової спроможності останньої, перерахували кошти по кредиту ОСОБА_9 на дострокове закриття менш відсоткових діючих кредитів її родичів, цими коштами. відповідно, ОСОБА_9 не змогла розпорядитись на власний розсуд, використати їх у своїй підприємницькій діяльності та, відповідно, повернути банку у якості погашення свого кредиту.

Станом на 22.11.2010 року заборгованість по вказаним кредитом становить 1319494, 29 грн., з яких 793670,84 грн. основний кредит, прострочений кредит 156329,16 грн., прострочені відсотки 291454,79 грн., пеня 78039,5 грн.

Такими діями ОСОБА_11 та ОСОБА_19 умисно створили умови, за яких ОСОБА_9 не могла належним чином обслуговувати свій кредит, через що їй банком була нарахована пеня, прострочка, що знову ж унеможливило здійснення ОСОБА_9 розрахунку перед державною банківською установою, чим останній завдано матеріальні збитки на загальну суму 868726,58 грн. з яких, дострокове погашення кредитів родичів 342903,13 грн. і відповідно через це прострочений кредит 156329,16 грн., прострочені відсотки 291454,79 грн., пеня 78039,5 грн., що є тяжкими наслідками.

Окрім цього, на думку органу досудового слідства, внаслідок злочинних дій керуючої Кельменецьким відділенням ДОБУ ОСОБА_11 та головного спеціаліста служби корпоративного бізнесу ОСОБА_12 громадянці ОСОБА_9 , всупереч інтересам банку було надано завідомо для ОСОБА_11 та ОСОБА_19 незаконний кредит в сумі 950000 грн., чим державним інтересам в особі юридичної установи ВАТ «Державний ощадний банк України», завдано матеріальну шкоду на суму 950000,00 грн., що є тяжкими наслідками.

На цей вирок прокурор ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_9 подали апеляції, в яких потерпіла просила скасувати вирок та направити кримінальну справу прокурору для проведення додаткового розслідування, а прокурор просив скасувати вирок в повному обсязі та постановити новий вирок і визнати винуватими ОСОБА_12 і ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.364 ч.2, 366 ч.2 КК України та призначити їм покарання і на підставі ст.49 КК України обвинувачених звільнити від відбування покарання за ст.366 ч.2 КК України.

При цьому потерпіла вказувала, що проведені по справі документальна ревізія та судово-економічна експертиза не дали відповіді на всі запитання, в акті ревізії розмір збитків визначений без належного документального і нормативного обґрунтування. Висновок досудового слідства, на думку ОСОБА_9 , про наявність збитків чи висновок суду про відсутність збитків, є неповними, всебічними та об`єктивними. Вказувала також, що по справі необхідно провести документальну ревізію фінансово-господарської діяльності Кельменецького відділення №6796 ВАТ «Державний ощадний банк України».

Прокурор в поданій апеляції вказував, що підсудні порушили вимоги Положення №110 про кредитування фізичних осіб та інші положення і інструкції ДОБУ, вимоги Іпотечного договору №1106 від 12.10.2007року в частині заборони подвійної іпотеки, припинення іпотеки. На думку прокурора, твердження суду про добровільність погашення ОСОБА_9 заборгованості по кредитам своїх родичів спростовується показами останньої, показаннями свідків. Такі дії остання вчинила вимушено, в квитанціях розписувалась від свого імені, а не від імені родичів, дописуючи в них, що це є умовою банку. Це, на думку прокурора, підтверджує злочинний умисел працівників банку. Ще апелянт посилався на показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які в суді вказали, що якби не було знято обмеження щодо розпорядження житловим будинком, ОСОБА_9 не змогла б отримати кредит. Також прокурор заперечив висновок суду про те, що підсудні діяли на виконання рішення кредитного комітету. Вказував, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_9 , незаконно видали останній споживчий кредит в сумі 950000 грн., а суд це не врахував та призначив останнім надто м`яку міру покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілу ОСОБА_9 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_29 , які просили задовольнити подані ними апеляції, посилаючись на обставини, що наведені в них, підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні вимог прокурора і потерпілої, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що вимоги прокурора та ОСОБА_9 є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Винність ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні 03.04.2009 року службового підроблення, яке виразилось в тому, що вони, являючись службовими особами Кельменецького відділення №6796 ВАТ «Державний ощадний банк України», склали та завірили підписом і печаткою цього відділення довідку на ім`я нотаріуса Кельменецького районного нотаріального округу про відсутність у ОСОБА_13 станом на 03.04.2009 року заборгованості по кредиту з проханням зняти заборону на відчуження нерухомого майна, що знаходиться в АДРЕСА_3 в той час, коли на вказану дату по кредиту ОСОБА_13 існувала заборгованість в сумі 203641,59 грн., підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка і в цій частині не оспорюється апелянтами.

А тому колегія суддів, керуючись вимогами ст.365 КПК України в редакції 1960 року, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується вимог прокурора про кваліфікацію цих дій підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.2 ст.366 КК України, то ці вимоги є надумані і безпідставні, суперечать дійсним обставинам справи, оскільки тяжкі наслідки внаслідок вчинення останніми службового підроблення не настали ні для потерпілої, ні для держави в особі Кельменецького відділення ВАТ «Державний ощадний банк України».

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що 20 вересня 2010 року Кельменецький районний суд задовольнив позов прокурора та стягнув солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Кельменецького відділення №6796 1 264 583,05 грн. боргу на виконання умов кредитного договору №1332, укладеного між ОСОБА_9 та Кельменецьким відділенням ВАТ ДОБУ 03.04.2009 року. Це рішення суду залишено без змін Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Чернівецької області від 09.12.2010 року (т. 15 а.с.92-98, т.14 а.с.254-255).

Зазначені судові рішення та матеріали справи свідчать про законність укладеного 03.04.2009 року кредитного договору №1332 та наявність цивільно-правових відносин між позичальником ОСОБА_9 , поручителями ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_30 та кредитором в особі Кельменецького відділення №6796 ВАТ «Державний ощадний банк України».

Ці ж рішення судів свідчать про невиконання умов договору №1332 позичальником ОСОБА_9 та її поручителями і що саме останні несуть майнову відповідальність перед ВАТ «Державний ощадний банк України».

Оскільки зазначені судові рішення не скасовано у встановленому законом порядку, а орган досудового слідства не вправі це робити і визнавати незаконним оформлення кредитного договору, хоча про це зазначено в пред`явлених обвинуваченнях підсудним (т.13 а.с.101-111,214-217), намагання останнього повністю перекласти відповідальність на ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які не були позичальниками банку та поручителями і не привласнювали державні кошти, за невиконання умов кредитного договору №1332 позичальником ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, є неправильним і безпідставним, суперечить вищевказаним судовим рішенням.

Крім того, з висновку судово-економічної експертизи №4275/14-45 від 28.08.2014 року вбачається, що спричинення матеріальної шкоди (збитків) на суму 950000 грн. ВАТ «Державний ощадний банк України» документально не підтверджується (т.17 а.с. 3-11).

За таких обставин висновки досудового слідства та твердження прокурора в поданій ним апеляції про заподіяння підсудними державі в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» тяжких наслідків у виді матеріальної шкоди в розмірі 950 000 грн., на думку колегії суддів, є надуманими.

Твердження досудового слідства та прокурора про те, що підсудні заподіяли своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 в розмірі 868 726,79 грн., є надумані і безпідставні.

Так, зі змісту пред`явленого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачення вбачається, що останні своїми діями заподіяли шкоду потерпілій ОСОБА_9 в розмірі 868726,79 грн. та ВАТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 950000 грн., а загальна сума заподіяних підсудними збитків цим особам, відповідно, становить 1818726,50 грн. Разом з тим, з цих же пред`явлених підсудним обвинувачень вбачається, що станом на 22.11.2010 року заборгованість ОСОБА_9 перед ВАТ «ДОБУ» за кредитним договором №1332 становила 1319494,29 грн.

Досудовим слідством не наведено будь яких доказів на підтвердження того, що підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заподіяли ОСОБА_9 , яка отримала за кредитним договором №1332 від 03.04.2009 року у ВАТ «Державний ощадний банк України» 950000 грн. та розпорядилась цими коштами на свій розсуд, і яка не виконує умови цього договору, матеріальну шкоду в розмірі 868727,79 грн.

Суперечливими та взаємовиключними також являються висновки досудового слідства та твердження прокурора в частині заподіяння підсудними шкоди потерпілій ОСОБА_9 та умислу, з яким діяли останні, оскільки в обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зазначено, що ті діяли в інтересах ОСОБА_9 , і в той же час їм інкриміновано заподіяння потерпілій тяжких наслідків на суму 868726,56 грн.

Неправильне визначення досудовим слідством об`єкта, якому заподіяно та може бути заподіяно шкоду і суб`єкта, безпосередніми діями та бездіяльністю якого може бути заподіяна така шкода, призвело до необгрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за ст.364 ч.2 КК України і покладення на них відповідальності за невиконання позичальником і поручителями умов кредитного договору №1332.

Що стосується апеляційних вимог потерпілої ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що вимоги останньої є необґрунтовані з підстав, що наведені в цій ухвалі, можуть свідчити про затягування в розслідуванні кримінальної справи і небажання останньої виконувати судові рішення, які ухвалені у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №1332.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України, обґрунтовані, а прийняте рішення належним чином мотивовано.

Підстав для зміни та скасування вироку в частині виправдання підсудних за ст.364 ч.2 КК України колегія суддів не вбачає.

А тому в задоволенні вимог прокурора та потерпілої ОСОБА_9 необхідно відмовити.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановивши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ст.366 ч.1 КК України, правильно встановивши, що збігли строки, передбачені ст.49 КК України, невірно застосував правила ст.11-1 КПК України в редакції 1960 року, звільнивши винних від кримінальної відповідальності та закривши кримінальну справу щодо ОСОБА_11 і ОСОБА_12 за ст.366 ч.1 КК України, а не звільнив останніх від покарання.

Згідно ст.282 КПК України в редакції 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою, закриває справу.

Оскільки суд постановив вирок щодо винних осіб, закриття кримінальної справи без скасування цього вироку не передбачено кримінально-процесуальним законодавством.

В даному випадку суд мав керуватися правилами ст.74 ч.5 КК України та звільнити засуджених ОСОБА_11 і ОСОБА_12 від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши в резолютивній частині про звільнення винних від кримінальної відповідальності та про закриття кримінальної справи за ст.366 ч.1 КК України, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст.373 КПК України в редакції 1960 року, вважає за необхідне змінити вирок в цій частині, оскільки це не погіршує становища засуджених.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 74, 49 КК України та ст.ст.365, 366, 373, 377, 379 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні вимог начальника відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_9 відмовити.

Вирок Першотравневого районного суду Чернівецької області від 02.02.2015 року щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_11 змінити: виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за ст.366 ч.1 КК України та звільнення останніх від кримінальної відповідальності за цією статтею у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Звільнити ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від покарання за ст.366ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в порядку касаційного провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення

Головуючий ОСОБА_31

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія вірна: суддя