Справа № 11-516/2008 р.
Головуючий 1 інстанції: Скалозуб О.М.
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач: Миронцов В.М
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2008 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської
Головуючого судді Щербакова О.С.
суддів Миронцова В.М., Шахової
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_3,
засудженого ОСОБА_1 захисника ОСОБА_2 та державного обвинувача Ніжинської
міжрайонної прокуратури на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 24 червня 2008 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий,
розлучений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
засуджений: за ч. 2 ст. 186 КК
України, із застосуванням ст.ст. 69, 691 КК України - до 2 років
захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінено з підписки
про невиїзд на взяття під варту.
з ОСОБА_1 на користь держави 405 грн. 64 коп. за проведення експертиз.
про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.
Судом
ОСОБА_1 було засуджено за те, що він, 18 березня 2008 року, біля 14 години,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4,
перебуваючи в будинку АДРЕСА_2, в присутності власників будинку ОСОБА_3 і
ОСОБА_5, з метою відкритого заволодіння чужим майном із застосуванням ОСОБА_6
до ОСОБА_3 фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілої - декілька разів рукою вдарив потерпілу в обличчя з метою подолання
її опору, заволоділи належним ОСОБА_3 майном: механічною швейною машинкою
«Подолка», вартістю 90 грн., металевою вазою, вартістю 51 грн., керамічною
статуеткою, вартістю 36 грн., керамічною статуеткою жінки в національному
костюмі, вартістю 32 грн., а всього на суму 209 грн..
погоджуючись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_3, засуджений ОСОБА_1, захисник
ОСОБА_2 та державний обвинувач Ніжинської міськрайонної прокуратури подали
ОСОБА_3 просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким призначити
покарання засудженому не пов'язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст.
69, 75 КК України. Вважає покарання призначене судом ОСОБА_1 занадто суворим.
Вказує, що засуджений насильства щодо неї не чинив, речі із приміщення забрав
за вказівкою ОСОБА_4, попросив у неї вибачення, частково відшкодував завдані
збитки, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Засуджений
ОСОБА_1 просить вирок скасувати, застосувати ст.ст. 69, 75 КК України та
призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі. Зазначає, що він
повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині, активно сприяв
його розкриттю, зробив все від нього можливе для відшкодування потерпілій
ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1, просить вирок скасувати та постановити
новий вирок, яким перекваліфікувати дії засудженого на ст. 198 КК України та
призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Не погоджується з
встановленими судом обставинами справи щодо фактичної участі засудженого у
скоєнні відкритого викрадення чужого майна у стані алкогольного сп'яніння.
Також вважає, що такі обставини, як щире каяття засудженого, його активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування ним завданого збитку та
усунення заподіяної шкоди, наявність позитивних характеристик за місцем
проживання та роботи, та з урахуванням
позиції прокурора та потерпілої про застосування до засудженого покарання не
пов'язаного з позбавленням волі, у суду були всі підстави звільнити його від
відбування призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України.
обвинувач Ніжинської міжрайонної прокуратури просить вирок змінити, виключити з
вироку посилання суду на вчинення засудженим злочину за попередньою змовою з
ОСОБА_4, зазначивши на вчинення ним злочину за попередньою змовою з особою,
матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та виключити посилання
суду при призначенні міри покарання на застосування ст. 691 КК
України. Вказує, що в судовому засіданні не досліджувались докази участі
ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК. Крім того,
вважає, що суд безпідставно застосував до засудженого ст. 691 КК
України, оскільки умовою для застосування даної норми є відсутність в діях
підсудного обтяжуючих вину обставин, а в ході слідства було встановлено
наявність обтяжуючої відповідальність ОСОБА_1 обставини - скоєння злочину у
стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши
доповідача, прохання засудженого пом'якшити призначене покарання, адвоката
ОСОБА_2, який просив вирок змінити та перекваліфікувати дії засудженого,
прокурора який вважав апеляції засудженого, адвоката та потерпілої
необґрунтованими та просив задовольнити апеляцію державного обвинувача,
дослідивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3
задоволенню не підлягають, а апеляція державного обвинувача Ніжинської
міжрайонної прокуратури підлягає задоволенню в повному обсязі.

В
судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_1 свою вину в скоєнні
інкримінованого йому злочині визнав повністю і, з урахуванням його позиції та
думки учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним досліджувати докази
стосовно фактичних обставин справи в порядку ч. 3 ст. 299 КК України.

За
таких підстав, висновки суду про доведеність вини засудженого відповідають
фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі
доказів, не заперечуються самим засудженим та є обґрунтованими.

Доводи
адвоката ОСОБА_2, що стосуються сумнівів щодо доведеності вини засудженого у
скоєнні відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою із ОСОБА_4, та
щодо необґрунтованості визнання судом обтяжуючою обставиною - скоєння ОСОБА_1
злочину у стані алкогольного сп'яніння, не підлягають розгляду, оскільки дані
обставини в силу ч. 3 ст. 299 КПК України не були предметом дослідження суду
першої інстанції.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання засудженому, суд, у
відповідності з вимогами ст. 65 Кримінального кодексу України, призначив його з
урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного злочину,
тяжкості наслідків, даних, які характеризують особу засудженого: його вік,
характеристики, матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, врахував
обставини, що пом'якшують його відповідальність - щире каяття та відшкодування заподіяної
шкоди, обставину що обтяжує відповідальність - скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння, та з урахуванням думки потерпілих, обґрунтовано
призначив йому міру покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.
69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченою санкцією ч. 2 ст. 186 КК
України.

За таких підстав, всі обставини, на які посилаються в апеляціях потерпіла
ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_2 та засуджений
ОСОБА_1 були враховані судом при обранні виду та міри покарання
останньому.

Разом з тим, суд при призначенні покарання допустився помилки.

Відповідно до ст. 691 КК України, за наявності обставин, що
пом'якшують покарання, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України,
відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним
своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин
максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання,
передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої
частини КК України.

Однак, як вбачається з
матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, в діях
ОСОБА_1 обставиною, яка обтяжує його
відповідальність є скоєння злочину у стані алкогольного сп'яніння. За таких
підстав, суд необґрунтовано застосував положення цієї норми закону при
призначенні покарання засудженому.

Крім того, в мотивувальній частини вироку із формулювання обвинувачення,
визнаного судом доведеним, підлягає виключенню посилання суду на скоєння
ОСОБА_1 злочину за попередньою змовою з ОСОБА_4, оскільки матеріали
кримінальної справи щодо останнього виділені в окреме провадження, а докази
його вини у скоєнні цього злочину в межах судового засідання не досліджувались.
Вказавши на ОСОБА_6 у вироку, суд фактично визнав доведеною його вину у скоєнні
даного злочину, чим порушив його право на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379
Кримінально-процесуального кодексу України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляції засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 залишити
без задоволення.

Апеляцію державного обвинувача Ніжинської міжрайонної прокуратури -
задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня
2008 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання на скоєння ОСОБА_1
злочину за попередньою змовою з ОСОБА_6, вказавши на скоєння ОСОБА_1 злочину за
попередньою змовою з особою, матеріали кримінальної справи відносно якої
виділені в окреме провадження.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.
69 КК України, без застосування ст. 691 КК України - до покарання
призначеного судом.

Судді:

Миронцов В.М. Щербаков О.С. Шахова О.Г.