АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1515/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_8 , яке погоджене із старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт намайно, а саме на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» (), зареєстрованому за адресою: Рівненська область, місто Рівне, Рівне 17, на підставі наказу № 1003, виданому 04 листопада 1995 року Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою Реєстраційною службою Рівненського РУЮ Рівненської області від 30 квітня 2015 року за № 37001655.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно ПАТ «Рівнеазот». Зокрема, апелянт зазначає, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру та не складено обвинувального акта. Крім того, представник зауважує, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, не належить до переліку злочинів, визначених ст. 96? КК України, що дає підстави для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. На думку апелянта, майно ПАТ «Рівнеазот» не відповідає жодним із критеріїв, передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України.
Далі в апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 вказує, що відносини між ПАТ «Рівнеазот» та ДК «Газ України» є цивільно-правовими відносинами, які виникли між ними як господарюючими суб`єктами на підставі господарських договорів постачання газу № 06/09-2055 від 23 грудня 2009 року та № 06/10-2839 від 20 грудня 2010 року, зазначені договори не визнані в судовому порядку недійсними. При цьому апелянт відмічає, що наявність заборгованості за господарськими договорами не є підставою для висновку про вчинення «розтрати державного майна шляхом зловживання службовим становищем». Крім того, автор апеляції стверджує, що ПАТ «Рівнеазот» або службовим особам підприємства не ввірялось та не передавалось у відання будь-яке державне майно, а природний газ, який був реалізований ДК «Газ України» ПАТ «Рівнеазот», не є державним майном за своїм правовим статусом.
Також апелянт запевняє, що накладення арешту на майно ПАТ «Рівнеазот» позбавляє товариство права розпоряджатись ним та здійснювати його модернізацію, реконструкцію, переустаткування або ліквідацію відповідно до потреб виробничого процесу, чим суттєво обмежується здатність підприємства виробляти конкурентоспроможну продукцію та забезпечувати рентабельність виробництва. В свою чергу, як наголошує ОСОБА_7 , ПАТ «Рівнеазот» є виробником мінеральних добрив та азотних сполук і в процесі виробництва використовуються та створюються небезпечні для життя і здоров`я людей хімічні речовини, а саме виробництво є об`єктом підвищеної небезпеки. Тому, на переконання автора апеляції, неможливість оновлення арештованих об`єктів виробничих фондів ПАТ «Рівнеазот» призведе до аварійної ситуації на підприємстві, що ставить під загрозу життя і здоров`я працівників підприємства та усього населення міста. Крім того, апелянт вказує, що серед інших видів діяльності ПАТ «Рівнеазот» здійснює очистку стічних вод як підприємства, так і населення міста Рівне, а припинення роботи підприємства призведе до неможливості здійснення цієї діяльності, що матиме наслідком екологічну катастрофу для цілого регіону. Одночасно ОСОБА_7 запевняє, що ні у клопотанні слідчого про арешт майна, ні в оскаржуваній ухвалі не наведено жодних доказів, які б свідчили про необхідність накладення арешту на майно підприємства, зокрема, відсутні докази того, що не накладення арешту може призвести до знищення або втрати об`єкту майна «будівлі зарядної станції (літ. В-1)».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненняпрокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням МВС України розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003010 від 16 березня 2015 року за фактом розтрати державного майна службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та компаніями, що входять до групи компаній «Ostchem», в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Органи досудового розслідування вважають встановленим, що в період з 2010 року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на підприємства групи компаній «Ostchem», а саме: ПАТ «Рівнеазот» (код 05607824), ПАТ «Азот» (код 00203826), ПАТ «Концерн «Стірол» (код 05761614), ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (код 33270581), за який недоотримало кошти на загальну суму понад 5,7 млрд. гривень.
Відповідно до звіту про результати фінансового аудиту окремих господарських операцій ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» встановлено, що підприємствами групи компаній «Ostchem» внаслідок невиконання умов договорів поставок природного газу в частині розрахунків з ДК «Газ України» нанесено збитки на суму гривень, яка складається із боргу в сумі гривень та недоотриманих доходів на суму гривень, в тому числі: ПАТ «Рівнеазот» 977765596 гривень боргу та 745134418 гривень недоотриманих доходів, ПАТ «Азот» 539271901 гривень боргу та 371432118 гривень недоотриманих доходів, ПАТ «Концерн «Стирол» гривень боргу та 691202115 гривень недоотриманого доходу, ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» 816935730 гривень боргу та 591508142 гривень недоотриманого доходу.
Таким чином, службові особи ПАТ «Рівнеазот», ПАТ «Азот», ПАТ «Концерн «Стірол», ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», діючи за попередньою змовою з колишніми службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», шляхом зловживання службовим становищем вчинили розтрату та заволодіння майном вказаного державного підприємства в особливо великих розмірах.

28 квітня 2015 року до ГСУ МВС від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надійшов цивільний позов щодо спричинення державному підприємству збитків на суму гривень та вжиття заходів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, по забезпеченню цього цивільного позову зі сторони підприємств групи компаній «Ostchem».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою Реєстраційною службою Рівненського РУЮ Рівненської області від 30 квітня 2015 року за № 37001655, ПАТ «Рівнеазот» (), зареєстрованому за адресою: Рівненська область, місто Рівне, Рівне 17, на підставі наказу № 1003, виданому 04 листопада 1995 року Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області, належить об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)» за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а.

21 травня 2015 року слідчий слідчої групи Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_8 , за погодженням із старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» (), зареєстрованому за адресою: Рівненська область, місто Рівне, Рівне 17, на підставі наказу № 1003, виданому 04 листопада 1995 року Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою Реєстраційною службою Рівненського РУЮ Рівненської області від 30 квітня 2015 року за № 37001655, просив заборонити розпорядження, продаж та передачу майнових прав щодо всього нерухомого майна будівельного комплексу та споруд ПАТ «Рівнеазот», розташованого за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, а також попередити службових осіб ПАТ «Рівнеазот» та Реєстраційної служби Рівненського РУЮ Рівненської області про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

27 травня 2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання було задоволено.
Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0003010, про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 , представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_7 та прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що майно ПАТ «Рівнеазот» (), всупереч ствердженням апелянта, використовувалось як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» ().

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» ().

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» (), діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПАТ «Рівнеазот» без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 27 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_8 , погоджене із старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним № 46 «будівля зарядної станції (літ. В-1)», що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд. 139-а, та належить ПАТ «Рівнеазот» (), зареєстрованому за адресою: Рівненська область, місто Рівне, Рівне 17, на підставі наказу № 1003, виданому 04 листопада 1995 року Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою Реєстраційною службою Рівненського РУЮ Рівненської області від 30 квітня 2015 року за № 37001655, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПАТ «Рівнеазот» ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4