АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/5799/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/530/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 квітня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000199,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2015 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000199 задоволено.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, Старший слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_10 29.03.2015 р. подав до Київського районного суду м. Харкова клопотання, погоджене зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , яким просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням останнього в умовах Харківського слідчого ізолятору на протязі 60 днів з дня затримання в порядку ст.208 КПК України, тобто до 26.05.2015 з одночасним визначенням застави в сумі 200 000 гривень.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні СУ ГУМВС України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000199 від
13.03.2015 за підозрою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , працюючи на посаді начальника відділу домових мереж департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради діючи за попередньою змовою в групі з заступником директора департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради ОСОБА_14 отримали неправомірну вигоду за наступних обставин.
Так, згідно положення про Департамент телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради до завдань департаменту зокрема входить: розвиток інформаційно-телекомунікаційної сфери міста; створення сприятливого інформаційного простору; створення сприятливих умов для оформлення та функціонування ринку послуг зв`язку у місті Харкові, шляхом реалізації єдиної економічної, інвестиційної, науково-технічної та соціальної політики, забезпечення прав членів територіальної громади міста на сприятливі умови користування мережами зв`язку; сприяння оперативному та ефективному вирішенню питань, пов`язаних з забезпеченням жителів міста якісними послугами підприємствами зв`язку та телекомунікаційних мереж міста; організація взаємодії міської ради та її виконавчих органів з органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями з питань інформатизації; вжиття заходів щодо звільнення будівель міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених об`єктів та обладнання зв`язку і телекомунікацій; здійснення контролю за діяльністю підприємств зв`язку та телекомунікаційних мереж міста усіх форм власності щодо дотримання ними вимог законодавства у цій сфері.
Слідчий вказує, що на початку лютого 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_15 звернувся до заступника директора департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради ОСОБА_14 з питань здійснення підприємницької діяльності з надання послуг у сфері телекомунікацій та зв`язку, зокрема з встановлення в житлових будинках та гуртожитках м. Харкова доступу до глобальної мережі Інтернет.
ОСОБА_14 під час спілкування з ОСОБА_15 , дізнався про відсутність у останнього необхідних дозвільних документів для здійснення підприємницької діяльності в сфері телекомунікацій та зв`язку, після чого у ОСОБА_14 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 за нездійснення контролю щодо дотримання ним вимог законодавства у цій сфері та сприяння уникненню ОСОБА_15 перевірочних заходів та заходів реагування від контролюючих та правоохоронних органів.
З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_14 вступив у злочинну змову з підлеглим йому начальником відділу домових мереж департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради ОСОБА_11 .
В подальшому 27.02.2015, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_14 умисно, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, розуміючи значимість займаних ними посад, та пов`язаних із цим можливостей, а також ураховуючи сприйняття ОСОБА_15 вагомість посади ОСОБА_14 , мету, яку ОСОБА_15 переслідує, та його переконаність в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_14 , повідомив ОСОБА_15 , що він, як заступник директора департаменту Харківської міської ради, не буде вживати заходи реагування, пов`язані з його службовою діяльністю, за здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_15 з надання Інтернет послуг без відповідних дозвільних документів.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_14 під час спілкування переконали ОСОБА_15 у недоцільності та невигідності додержання вимог чинного законодавства та зокрема отримання необхідних дозвільних документів для здійснення такої діяльності, запевнивши останнього у не вчиненні ними заходів впливу щодо нього та не передачі інформації про порушення ним закону до правоохоронних та контролюючих органів, а також сприянні ОСОБА_15 в уникненні відповідальності за порушення закону.
За вказану бездіяльність та дії щодо сприяння в уникненні відповідальності за порушення законодавства, з використанням службового становища, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зажадали від ОСОБА_15 неправомірну вигоду в розмірі 20000 гривень.
ОСОБА_15 погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_11 та ОСОБА_14 щодо передачі їм неправомірної вигоди в розмірі 20 000 гривень.
27.03.2015 року ОСОБА_15 згідно з попередньою домовленістю прибув о 14.13 годині до Харківської міської ради за адресою: м. Харків, площа Конституції, 7, де зустрівся з ОСОБА_11 . Знаходячись у сквері «Вічного вогню», розташованого по вул. Університетська, 12 у м. Харкові, до ОСОБА_17 та ОСОБА_15 підійшов ОСОБА_14 який спільно з ОСОБА_17 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір на одержання неправомірної вигоди, повторно підтвердив вимоги щодо передачі неправомірної вигоди для нього та ОСОБА_11 та доручив отримати її ОСОБА_9 .
В подальшому, ОСОБА_11 залишившись на одинці з ОСОБА_15 у дворі будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 , отримав від ОСОБА_15 неправомірну вигоду в розмірі 20000 гривень.
Слідчий зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Підставою застосування запобіжного заходу слідчий вказав наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
27.03.2015 ОСОБА_11 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.
28.03.2015 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
Слідчий зазначив, що вина ОСОБА_11 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_15 ; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів; протоколом огляду місця події від 27.03.2015.
Підозрюваний ОСОБА_11 вчинив тяжкий злочини за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років.
Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується відсутністю соціальних зв`язків, постійного місця проживання; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, обшуків з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити; незаконно впливати на потерпілого, у цьому кримінальному провадженні, у т.ч. через свої зв`язки у Харківській міській раді; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинити підкуп свідків чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, слідчий вказав, що настання кожного окремо та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням змін до КК України щодо невідворотності призначення реального покарання особам, які вчинили кримінальне правопорушення з ознаками корупції. При цьому за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України передбачено покарання від 5 років позбавлення волі.
Слідчий зазначив, що на підставі ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.
За наявності можливості настання встановлених ризиків, розмір застави, який може забезпечити підозрюваним - це сума в розмірі 200 000 грн., що унеможливить порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий також вказав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно використовуючи свої професійні здібності, службове становище, впливати на свідків у вказаному провадженні, іншими способами перешкоджати розслідуванню кримінального провадження при встановленні обставин, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_11 та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який має на утриманні хвору дружину та батьків 1959р.н. та 1962р.н., які не є пенсіонерами та не працюють, стан здоров`я самого підозрюваного. Крім того, вважали, що вказаний у клопотанні розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_11 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство під час затримання і в період перебування в якості затриманого.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
В провадженні СУ ГУМВС України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000199 від 13.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 27.03.2015, підозрюваний ОСОБА_11 затриманий 27 березня 2015 року о 16 год. 24 хв. та був доставлений в приміщення Київського районного суду м. Харкова в межах 60 годин.
28.03.2015 року о 16-20 год. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
27.03.2015 року допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_11 відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_11 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_11 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, який займає відповідальну посаду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до восьмидесяти розмірів мінімальної заробітної плати, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а тому слідчий суддя призначає заставу в розмірі, який перевищує 80 мінімальних заробітних плат та визначає заставу в розмірі 150 мінімальних заробітних плат в сумі 182 700 грн.
На дану ухвалу слідчого ОСОБА_11 була подана апеляційна скарга, в якій міститься прохання ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не врахував його репутацію наявність стійких соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею визначено непомірний розмір застави.

Після початку розгляду апеляційної скарги по суті підозрюваний просив також обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, захисників, що просили задовольнити апеляцію, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Після початку розгляду апеляційної скарги по суті підозрюваний просив також обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Однак ч.3 ст.403 КПК України передбачає право зміни апеляційної скарги лише до початку апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу , в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
В матеріалах, доданих до клопотання, містяться матеріали які у своїй сукупності дають підстави вважати про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (п. 1 ст. 178 КПК України).
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про задоволення клопотання слідчого щодо взяття під варту ОСОБА_11 враховано наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, а також, оцінено сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінально караного правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і що суд вважає, що застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 (п. 2 ст. 178 КПК України).
Таким чином задовольняючи клопотання слідчого, суд, з дотриманням вимог ст.ст.177,178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив всі обставини, передбачені ст.177,178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків вказаних в клопотанні.
Ч. 3 ст. 183 КПК України чітко регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.
Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом, межі розміру застави чітко регламентовані ч. 5 ст. 182 КПК України.
Кримінальне правопорушення в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_11 згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Ч. 4 ст. 182 КПК України чітко регламентує що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Однак згідно ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя у виключних випадках, встановивши що застава визначена в межах передбачених п.2 ч.5ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів мінімальної заробітної плати.
Дана вимога КПК України слідчим суддею виконана і крім того на підозрюваного покладено у випадку внесення ним застави обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Що стосується доводів апеляції про те, що висновки на які послався в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя містять суттєві протиріччя, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: