Справа № 192/104/15-к
Провадження № 1-в/192/50/15
УХВАЛА

"20" березня 2015 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь

у режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , 1981 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

Початок строку: 06.08.2012 року

Кінець строку: 06.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 раніше засуджено Софіївським районним судом Дніпропетровської області:

-22.05.1997 року за ч.3 ст.81, ст.46-1 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-27.10.1998 року за ч.2 ст.141, ст.43 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнено 07.05.2001 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 7 місяців 21 день;

- 15.09.2005 року за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено 12.11.2008 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 6 місяців 17 днів;

- 16.01.2012 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

У даній справі ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, ст.71 КК України вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2012 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_5 прибув 25 липня 2013 року.

Засуджений відбув 2/3 строку покарання.

26 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, пояснив, що він працює різноробочим ССЦ-3 приблизно рік, стягнень не має, має заохочення, участь в роботі самодіяльних організацій він не бере, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Повернення, просив звільнити його умовно-достроково.

Представник Солонянської виправної колонії №21 пояснив, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований різноробочим ССЦ-3, характеризується посередньо, стягнень не має, одного разу заохочувався, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Повернення, але його поведінка не свідчить про його виправлення, тому застосування ст.81 КК України до нього є передчасним.

Прокурор вважав, що недоцільно застосувати умовно-дострокове звільнення до засудженого ОСОБА_5 , так як останній своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно витягу з протоколу №05 від 26 грудня 2014 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення (а.с.12).

Як видно з характеристики та довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 прибув до Солонянської виправної колонії №21 25 липня 2013 року, працевлаштований різноробочим ССЦ-3, має одне заохочення, стягнень не має, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, 23.05.2014 року комісією установи відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення (а.с. 7,8).

Засуджений уже звільнявся умовно-достроково, належних висновків не робив та вчиняв нові злочини.

З огляду на наведене суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка не є сумлінною. Одне заохочення до засудженого було застосоване 25.07.2014 року за підсумками 2 кварталу 2014 року, більше засуджений не заохочувався.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий