Справа № 346/4938/14-к
Провадження № 11-кп/779/58/2015
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002272, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 395 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України - два роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі; за ст.395 КК України - три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено обвинуваченому покарання - чотири роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати ОСОБА_6 з 20.08.2014 року, з моменту фактичного затримання.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 761грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів. За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у таємному викраденні чужого майна та у відкритому викраденні чужого майна, а також умисному залишенні місця свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Як встановив суд, кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_6 25 липня 2014 року близько 01год 30хв. з господарства ОСОБА_9 , що у АДРЕСА_2 , відкрито у присутності власника - потерпілого ОСОБА_10 , викрав бензопилу марки «STIHL MS180», вартістю 800грн. , яку збув за 500грн. ОСОБА_11

06 серпня 2014 року близько 11год. 00хв. з кабінету № 205 приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у АДРЕСА_3 , обвинувачений шляхом вільного доступу викрав у потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Gio» вартістю 725 грн. з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 6грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30грн.

Крім цього, ОСОБА_6 порушив п.п.1,2,3 встановлених йому постановою Коломийського міськрайонного суду від 27.05.2014 року про встановлення адміністративного нагляду відносно нього, обмежень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі з доповненнями вважає, що вирок відносно нього за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість покарання. Зазначає, що суд у вироку неточно встановив всі фактичні обставини інкримінованих йому злочинів за ч.2 ст.185, ч.2ст.186 КК України, не взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_10 , не допитав свідка ОСОБА_12 , показання якої мають істотне значення для висновків суду по даній справі.

Просить кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст.186 КК України закрити відповідно до ст.284 КПК України, за ст.185ч.2 КК України просить його виправдати, а за інкримінованою йому ст.395 КК України - суворо не карати.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, пояснив, що бензопилу ОСОБА_13 відкрито не викрадав, а забрав її з господарства Перейми Віри, вважаючи своєю, так як перед цим залишив бензопилу у неї. Зазначив, що погодився на скорочений розгляд кримінального провадження, оскільки слідчий завірив його, що покарання буде призначено судом лише у виді арешту, просить задовольнити апеляційну скаргу;

- прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження його розгляд здійснювався судом першої інстанції згідно ст.349 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 вказаної статті суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегія суддів, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, вважає, що його розгляд відносно ОСОБА_6 проведено судом з порушенням вимог ст.349 КПК України.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 18 листопада 2014 року про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинених ним злочинів, обвинувачений зазначив, що правильно розуміє суть і зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 395 КК України.

Такої заяви щодо інкримінованої йому органом досудового розслідування ст.185 ч.2 КК України обвинувачений суду не подавав (а.с.38 т.2).

Незважаючи на це, суд не з`ясував чи правильно розуміє ОСОБА_6 , який просив слухати кримінальне провадження у відсутності захисника, взявши захист своїх інтересів на себе (а.с.37 т.2), зміст цих обставин, не переконався у добровільності його позиції, та помилково визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочинів за всіма інкримінованими обвинуваченому статтями.

Окрім того, даючи показання в судовому засіданні щодо відкритого викрадення бензопили ОСОБА_13 , обвинувачений пояснив, що вважав бензопилу своєю, так як залишив її місяць тому у ОСОБА_14 , тому й забрав бензопилу, незважаючи на заперечення потерпілого.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, хоча навів у мотивувальній частині вироку такі показання обвинуваченого та зазначив, що ОСОБА_6 визнав вину у скоєному в повному обсязі, чим допустився суперечностей в ухваленому ним рішенні.

За таких обставин, коли обвинувачений в судовому засіданні фактично заперечив вчинення ним відкритого викрадення чужого майна, суду першої інстанції слід було змінити обсяг доказів, що підлягають дослідженню.

З метою перевірки таких показань обвинуваченого, крім потерпілого ОСОБА_10 , необхідно було допитати свідка ОСОБА_9 , дослідити інші докази, які підтверджують або спростовують пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ст.186 ч.2 КК України.

З огляду на наведене вирок суду не можна вважати обґрунтованим та законним, а тому він підлягає до скасування.

Враховуючи те, що судом було допущено процесуальні порушення, які не можуть бути виправлені при апеляційному розгляді, в тому числі і ті, що визначені в ст.412 КПК України як істотні, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, слід призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати вказані в ухвалі обставини, детально перевірити інші викладені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи обвинуваченого, повно й об`єктивно дослідити всі докази і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно матеріалів кримінального провадження ухвалою суду від 18 листопада 2014 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці. Оскільки судове рішення відносно ОСОБА_6 скасовано на новий судовий розгляд, то згідно вимог ст.197 КПК України та з огляду на тяжкість пред`явленого особі обвинувачення, запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід продовжити до 18 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до 18 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Головуюча ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2