КОПІЯ Справа № 521/4500/15-к
Пр-ня по справі № 1кп/521/315/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Євпаторії, АР Крим, українки, громадянки України, що має середню спеціальну освіту, офіційно не працююча, незаміжня, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 , не маюча судимості в силу ст. 88 КК України, у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 з 2006 по 2012 роки проживала АДРЕСА_3 разом з двома неповнолітніми дочками - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та бабусею - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приблизно з 17.02.2012 року по 20.02.2012 року, більш точно встановити під час судового розгляду не надалось можливим, невстановлена особа, за невстановлених під час розслідування обставин, нанесла ОСОБА_7 численні тілесні ушкодження в область грудної клітини та тулубу. Так у ОСОБА_7 були встановлені наступні тілесні ушкодження у вигляді: переломів правих 2, 3, 7 ребер по среднеключичній лінії, двох лівих ребер по середній підключичній лінії, 8-10 ребер по середнеключичній лінії, крововилив в м`які тканини грудної клітки, перелому тіла грудини на рівні 4 міжребер`я, 6-го правого ребра по середній ключичній лінії, 9-го правого ребра між середньою ключичною і передньою паховими лініями, 8-го лівого ребра по передній паховій лінії, 3-4го лівих ребер по передній паховій лінії, 9-го лівого ребра по задній паховій лінії, 10-го лівого ребра між задньою пахвовою і лопаточними лініями. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Знаходячись в одній квартирі та дивлячись на те, як престаріла ОСОБА_7 страждає від болю внаслідок отриманих нею тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що її бабуся знаходиться в небезпечному для життя стані, байдуже ставлячись до отриманих останньою масивних тілесних ушкоджень, особисто не надавала їй першу медичну допомогу, не організувала надання такої лікарями відповідних медичних закладів та не звернулася до міліції з відповідною заявою щодо спричинення тілесних ушкоджень бабусі, за наявності реальної можливості це зробити.

Окрім того, приблизно з 01.03.2012 року по 05.03.2012 року, більш точний час під час судового розгляду встановити не надалось можливим, невстановлена під час досудового слідства особа, за не встановлених слідством обставинах знову нанесла ОСОБА_7 численні тілесні ушкодження в область голови, тулуба, верхнім та нижнім кінцівкам, від яких стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився ще більше. Так у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закритої травми голови у вигляді саден і синців голови, крововиливів в м`які тканини голови (тім`яної області по центру, лобової ділянки зліва), травми кінцівок у вигляді саден лівої верхньої і нижніх кінцівок і області тазу, травми тулуба і кінцівок у вигляді синців тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, травми лівої верхньої кінцівки у вигляді: трьох забитих ран задньої поверхні лівого передпліччя у верхній і середній третинах, травми верхніх і правої нижньої кінцівок у вигляді: закритих ран лівої кисті, правого передпліччя по задній поверхні, правої гомілки по зовнішній поверхні. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , продовжуючи байдуже ставитись до страждань своєї бабусі, яка проживала з нею в одній квартирі та потребувала термінової кваліфікованої медичної допомоги у зв`язку з отриманими черговими численними тілесними пошкодженнями, знову проігнорувала необхідність надання ОСОБА_7 першої медичної допомоги, не організувала надання такої лікарями медичних закладів, та не звернулася до міліції з відповідною заявою щодо спричинення тілесних ушкоджень бабусі, за наявності реальної можливості це зробити.

Окрім того, у проміжок часу з 05.03.2012 року по 08.03.2012 року, протягом дня, більш точного часу під час судового розгляду встановити не надалось можливим, невстановлена у ході досудового слідства особа, за не встановлених слідством обставин знову нанесла предметом, індивідуальні особливості якого не відобразились чисельні удари ОСОБА_7 , яка страждала від болю у зв`язку з раніше отриманими тілесними ушкодженнями. Так, у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів у м`які тканини грудної клітки, переломів 4-го і 7-го правих ребер по середній ключичній лінії, 8-го і 10 правих ребер між середньоключичною та передньою пахвовою лініями, 5-го і 6-го лівих ребер по передній пахвовій лінії, 5 - го правого ребра по среднеключичній лінії, 6-го правого ребра по передній пахвовій пінії, 1-го лівого ребра по середній пахвовій лінії, 7-го та 9-го лівих ребер по переднім пахвовим лініям, 9-го лівого ребра по навколохребтовій лінії, 8-го лівого ребра по лінії лопатки. Вказані тілесні ушкодження відносять до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи що ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманими нею протягом тривалого часу чисельними та тяжкими тілесними ушкодженнями, знаходиться у безпорадному стані, не може самостійно пересуватись, страждає від сильного болю та фактично вже помирає, як і раніше байдуже ставлячись до цього, також не надавала їй медичну допомогу сама, не організувала надання такої лікарями медичних закладів, та не звернулася до міліції з відповідною заявою щодо спричинення тілесних ушкоджень бабусі, за наявності реальної можливості це зробити.

У період з 08.03.2013 року по 09.03.2013 року, ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманими нею чисельними та масивними тілесними ушкодженнями протягом 17.02.2012 - 08.03.2012, - померла від травматичного шоку. Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з закритою травмою грудної клітки у вигляді множинних переломів правих і лівих ребер. Перебіг травматичного процесу ускладнилося розвитком шоку (на що вказують дані судово-гістологічного дослідження у вигляді: порушення гемодинаміки в мікроциркуляторному руслі у вигляді агрегації еритроцитів, лейкоцитів, змішаних мікротромбів в частині судин); також з карти огляду трупа на місці його виявлення від 11.03.12 року відомо, що виявлені острівчаті, одиничні, блідо-рожеві трупні плями, що говорить про депонування (концентрації) крові у внутрішніх органах при шокових реакціях). Після отримання зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_7 самостійно пересуватись, а також вчиняти значний обсяг цілеспрямованих дій не могла. У ОСОБА_7 протягом травматичного процесу розвинулись шокові реакції, які вказують на наявність відчуттів сильного болю у останньої. При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_7 будь-яких даних, які б вказували на факти надання їй медичної допомоги, не встановлено. У той же час, при наданні ОСОБА_7 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, її життя можливо було врятувати.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнала в повному обсязі і в судовому засіданні підтвердила обставини за якими її обвинувачують. В теперішній час, обвинувачена у вчиненому розкаюється, та просить суд суворо її не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованому їй злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують обвинувачену, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 136 КК України, за кваліфікуючими ознаками: ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу, та неповідомлення про такий стан особи належним установам чи особам, що спричинило смерть потерпілого.

За місцем мешкання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття та визнання своє вини.

Обставиною яка обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливе без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 , винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченої ОСОБА_4 обчислювати з моменту оголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, з обов`язками які покладені на обвинувачену ухвалою слідчого судді, залишити без змін.

Строк дії вироку суду в частині запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання становить 30 (тридцять) днів і обчислюється з моменту оголошення вироку суду, тобто з 20.04.2015 року. Вирок суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 20.05.2015 року, або до 20.05.2015 року лише у випадку приведення вироку до виконання.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: