В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2014 Справа №607/22599/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000461 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Росохач Чортківського району Тернопільської області, громадянки України, із вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка в період з 19 травня 2011 року по 18 травня 2013 року була громадським інспектором управління транспорту, комунікацій та зв`язку Тернопільської міської ради та була наділена правами перевірки маршрутних транспортних засобів, після спливу строку повноважень, виник злочинний намір на внесення до посвідчення громадського інспектора №4, виданого їй начальником управління транспорту, комунікацій та зв`язку ТМР 19 травня 2011 року, термін дії якого закінчився 18 травня 2013 року, завідомо неправдивих відомостей щодо терміну його та використання завідомо підробленого посвідчення в подальшому, реалізовуючи який, обвинувачена ОСОБА_3 , після закінчення терміну дії вищевказаного посвідчення, за місцем свого проживання, внесла у вказане посвідчення громадського інспектора, завідомо неправдиві відомості про термін його дії, а саме, дописавши власноручно у графі «термін дії» рукописний текст «до 18.05.18 р.», тим самим підробивши посвідчення, з метою подальшого його використання.
Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, в обвинуваченої ОСОБА_3 02 серпня 2013 року виник злочинний намір, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення громадського інспектора №4, виданого їй 19 травня 2011 року начальником управління транспорту, комунікацій та зв`язку ТМР, з метою чого обвинувачена того ж дня близько 20 год. 00 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, зайшла в маршрутне таксі №5 під керуванням водія ОСОБА_5 , де, з метою перевірки дотримання останнім графіку руху маршрутного транспортного засобу, пред`явила йому вищевказане підроблене посвідчення.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 КК України, тобто, підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

28 листопада 2013 року між старшим прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, які повинна понести ОСОБА_3 , зокрема, за ч.1 ст.358 КК України штраф в розмірі 1100 грн., за ч.4 ст.358 КК України штраф в розмірі 510 грн., згідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф в розмірі 1100 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 висунуто підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 28 листопада 2013 року між старшим прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведені судово-технічну експертизу №1-893/13 від 19 серпня 2013 року в сумі 244, 72 грн. та судово-почеркознавчу експертизу №1-977/13 від 26 вересня 2013 року в сумі 367, 08 грн., вартість яких слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення громадського інспектора управління транспорту, комунікацій та зв`язку Тернопільської міської ради, видане на ім`я ОСОБА_3 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 28 листопада 2013 року між старшим прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358 КК України і призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання, зокрема:

- за ч.1 ст.358 КК України 1 100 (однієї тисячі сто) грн. штрафу в доход держави;

- за ч.4 ст.358 КК України 510 (п`ятсот десять) грн. штрафу в доход держави.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 100 (однієї тисячі сто) грн. штрафу в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судово-технічну експертизу №1-893/13 від 19 серпня 2013 року в сумі 244, 72 грн. та судово-почеркознавчу експертизу №1-977/13 від 26 вересня 2013 року в сумі 367, 08 грн., в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення громадського інспектора управління транспорту, комунікацій та зв`язку Тернопільської міської ради видане на ім`я ОСОБА_3 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1