Справа № 349/1463/14-к
Провадження № 11-кп/779/46/2015
Категорія ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , на вирок Рогатинського районного суду від 25 листопада 2014 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України, засуджено,-

за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст.100 КПК України судом вирішено питання речових доказів.

Постановлено стягнути із ОСОБА_8 судові витрати в сумі 368, 94 грн. на користь держави.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб у великих розмірах. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. Наприкінці серпня 2014 року на звалищі у с.Верхня Липиця Рогатинського району ОСОБА_8 знайшов наркотичний засіб порожні коробки маку, які зібрав у два мішки. Переніс наркотичний засіб до власного господарства і заховав під купою сухої трави на власній присадибній ділянці. 17.09.2014 року приблизно о 18 годині 20 хвилин у с. Верхня Липиця по вул. І.Франка збув ОСОБА_10 за 1000 грн. наркотичний засіб макову соломку у двох мішках, кількість якої у перерахунку на суху речовину становить 2 282,52 грама.

В апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна та виключити з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції посилання на доведеність вини обвинуваченого зібраними органом досудового слідства доказами кримінального провадження. Вказує, що у матеріалах провадження відсутні документальні підтвердження того факту, що малолітні діти та батьки похилого віку перебувають на його утриманні, обвинувачений ніде не працює, разом з дітьми не проживає та раніше притягався до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей за ч.2 ст.164 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив скасувати вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника, які просили залишити вирок без змін в частині призначеного покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Оскільки судом першої інстанції проведено обмежений порядок дослідження доказів, то відповідно до вимог ст.349 КПК України фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 апеляційним судом не перевіряються.

Покликання прокурора у своїй апеляційній скарзі про те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом безпідставно враховано обставини, що пом,якшують покарання, а саме, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину та визнання вини, а також, що у нього на утриманні перебувають малолітні діти та батьки похилого віку і інші обставини, є необґрунтованими.

Так, згідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.102,119), не працює, є утриманцем двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (із вироку суду від 21.12.2009р. видно, що у нього була часткова заборгованість по несплаті аліментів, а даних про позбавлення його батьківських прав у матеріалах провадження немає) та батьків похилого віку: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.120). Також судом враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є єдиним годувальником в сім,ї, на обліку в нарколога і психіатра не числиться.

Обставинами, що пом,якшують покарання суд визнав щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину та визнання вини. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Зазначені пом,якшуючі покарання обставини суд визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину із врахуванням особи винного та його поведінки до вчинення злочину, обґрунтовано застосував ст.69 КК України, призначивши йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, тобто нижче від найнижчої межі, оскільки санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років.

Крім того, суд на підставі ст.75 КК України звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, необхідне й достатнє для попередження нових злочинів, і що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, тому підстав для застосування більш суворого покарання не вбачає.

Разом з тим, покликання прокурора про виключення з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції посилання на доведеність вини обвинуваченого зібраними органом досудового слідства доказами кримінального провадження є обгрунтованими.

Оскільки, відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин кримінального провадження, і у мотивувальній частині вироку безпідставно зазначив те, що вина обвинуваченого доводиться зібраними органом досудового слідства доказами, тому таке посилання є недопустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_9 , задовольнити частково, вирок Рогатинського районного суду від 25 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на доведеність вини обвинуваченого зібраними органом досудового слідства доказами кримінального провадження .

В решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4