У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі:
заступника прокурора прокуратури Гусятинського району ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_11

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Підволочиську кримінальне провадження №0000351 від 27.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котівка Гусятинського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, за п.4 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Від обвинуваченого ОСОБА_9 поступило клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
В обгрунтування вказаного клопотання ОСОБА_12 посилається на те, що сама по собі тяжкість покарання не є підставою для продовження його тримання під вартою, а п.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право заарештованого на розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 клопотання підтримали.
Прокурор, потерпілий ОСОБА_13 та його представник ОСОБА_14 вважають строк тримання під вартою слід продовжити.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що клопотання ОСОБА_15 є безпідставним, виходячи з наступних міркувань:
Ухвалами слідчих суддів ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено до 26.04.2015 р.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_9 було затримано 27.10.2014 р. о 22-55 год.
Кримінальне провадження до Підволочиського районного суду поступило 23.02.2015 р. і на даний час воно знаходиться на стадії судового розгляду.
Судом прийнято до уваги посилання обвинуваченого на положення п.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому суд констатує, що дане кримінальне провадження, по якому ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до особливо тяжких і судом розглядається лише два місяці, а з моменту затримання його не пройшло дванадцяти місяців, тобто не порушені вимоги ч.3 ст.197 КПК України, то при такій обставині неможливо твердити про порушення розумних строків розгляду справи.
Крім того, суд не вважає, що відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, згідно яких ОСОБА_16 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 6.04.2000р., що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, пропри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. У даному випадку, суд вважає, що такою обставиною є непоправні наслідки інкримінованого злочину, оскільки згідно ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.
Таким чином, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну його поведінку.
Керуючись ст. ст. 196, 197 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів до 22-55 год. 25 червня 2015 року.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя підпис
Суддя - підпис
Присяжні три підписи
З оригіналом згідно:

Суддя Підволочиського
районного суду ОСОБА_1