Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2007 року. Березівський
районний суд Одеської області у складі: головуючого судді КОНОНЕНКО Н.А. при
секретарі МУЗИЦІ О.Ф. за участю прокурора ДЕРМЕНТЛІ Р.С. адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Березівці кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1, з вищою освітою,
працює начальником філії "Березівський райавтодор" дочірнього
підприємства "Одеський облавтодор" ВАТ " ДАК "Автомобільні
дороги України", одруженого, неповнолітніх дітей не має, утриманців не
має.раніше не засуджувався, У скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 240 КК
України та ч. З ст.365 КК України

ВСТАНОВИВ:

Органом
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду
начальника філіалу "Березівський райавтодор" ДП "Одеський
облавтодор" ВАТ " ДАК Автомобільні дороги України", без
відповідного дозволу (ліцензії), обов"язкова наявність якої передбачена
ст. 16,19 Кодексу України "Про надра" та п. 2 ст. 8 Порядку надання
спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 2 жовтня 2003 року № 1540, самовільно розробив земельну
ділянку сільськогосподарського призначення на території Вікторівської Сільради
Березівського Одеської площею 4,2 га звідки незаконно здійснив видобуток
жорстви (маломіцного вапняку). Ці його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 240 КК
України як незаконний добуток корисних копалин. Орган досудового слідства також
стверджував, що здійснюючи незаконний видобуток корисних копалин, ОСОБА_1
умисно явно вчинив дії, які виходять за рамки його повноважень, що потягло
заподіяння державним інтересам тяжких наслідків у вигляді матеріальної шкоди на
суму 82170 грн, і кваліфікував його дії по цьому епізоду за ч. З ст.365 КК
України.

У
судовому засіданні підсудний винним себе не визнав і пояснив, що маломіцний
вапняк у кар"єрі с Вікторівни
підприємство, яке він очолює, не видобувало. Видобуток жорстви (маломіцного
вапняку) проводило дочірнє підприємство "Одеський облавтодор".
Транспортом цього ж підприємства жорства доставлялась на автодорогу Демидове-Анатоліївка.
І вже доставлену жорству укладали працівники Березівської філії райавтодору.
Особисто він керував роботами про ремонту дороги і жодного стосунку не мав до
організації видобутку та доставки жорстви до місця проведення ремонтних робіт.
Як керівник філії "Березівський райавтодор" не мав права ініціювати
отримання ліцензії на видобуток корисних копалин, ці повноваження належать
дочірньому підприємству "Одеський облавтодор" і він не міг
контролювати чи отримана лщензія цим підприємством і тим більш давати
розпорядження щодо її отримання.

Заслухавши
підсудного, його захисника, пояснення свідків, думку прокурора, який вважав
винність підсудного доведеною, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад
злочинів, передбачених ч. 1 ст.240 КК України та ч. 3 ст. 365 КК України, у
зв"язку з чим його слід виправдати.

Згідно до ст. 62
Конституції України особа вважається невинуватою увчиненні злочину і не може
бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному
порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

2

Ніхто не
зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може грунтуватися
на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на

припущеннях. Усі
сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч. 1 ст.
240 КК України передбачає відповідальність за порушення встановлених правил охорони
надр, якщо це створило небезпеку для життя і здоров"я людей чи довкілля, а
також незаконне видобування корисних копалин, крім загальнопоширених. Порушуючи
кримінальну справу за цією статтею, державне обвинувачння повинно було довести:
по-перше, що маломіцний вапняк (жорства) є корисною копалиною державного
значення; по-друге, що для його видобутку потрібен спеціальний дозвіл
(ліцензія), який мав отримати саме підсудний; а по-третє, що підсудний був
виконавцем чи розпорядником проведення робіт по видобуванню маломіцного
вапняку.

Проте, ці обставини у ході
досудового слідства взагалі не з'ясовувались і обвинувачення грунтується на
припущенні слідчого про те, що жорства є корисною копалиною загальнодержавного
значення.

Постановою кабінету міністрів України № 827 від 12 грудня
1994 року затверджено перелік корисних копалин загальнодержавного та місцевого
значення. До вищеназваного переліку маломіцний вапняк або жорства взагалі не
включений. У ході слідства не встановлено чи є порода, використана для ремонту
дороги, корисною копалиною і до якої катерорії місцевого чи загальнодержавного
значення вона віднесена, оскільки кримінальна відповідальність наступає лише за
незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення. У
обвинувальному висновку вказується, що ОСОБА_1, будучи начальником філії
"Березівський райавтодор" дочірнього підприємства "Одеський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
самовільно розробив земельну ділянку сільськогосподарського призначення на
території Вікторівської сільради Березівського Одеської площею 4,2 га, звідки
незаконно добув жорству (маломіцний вапняк). При цьому орган досудового
слідства посилається на порушення п.2.3 Статуту та п. 1.2 посадової інструкції
начальника філіалу "Одеський облавтодор", які передбачають, що
начальник філіалу у своїй діяльності керується діючим законодавством, статутом
підприємства, положенням філії "Березівський райавтодор", порушення
п. 2.5 Інструкції, відповідно до якої начальник філії зобов"язаний
дотримуватись положень діючого законодавства України, без відповідного дозволу
(ліцензії), обов'язкова наявність якого передбачена ст. 16,19 Кодексу України
"Про надра" та порушення п 2.8 Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 2 жовтня 2003 року №1540.

Проте, такий
висновок слідства не відповідає фактичним обставинам справи. Згідно до
Положення філії "Березівський райавтодор"(а.с. 90-95) названа філія
не є юридичною особою і як видно із ст. 2 Положення, не наділена повноваженнями
на отримання ліцензій на окремі види господарської діяльності. Обов"язок
отримати ліцензію у передбачених законом випадках покладено на дочірнє
підприємство "Одеський облавтодор", що підтверджується статутом
названого підприємства (ах. 83).

У ході судового
слідства також встановлено, що жодних робіт по видобуванню жорстви із
кар"єру на території Вікторівської Сільради, філія, очолювана підсудним,
не проводила. Видобуток і вивіз жорстви проводився безпосередньо дочірнім
підприємством "Одеський облавтодор". Ці обставини підтвердили свідки
ОСОБА_3 - майстер по ремонту доріг, Решетинський - майстер Березівського
райавтодору, які пояснили що видобуток жорстви проводився технікою та
працівниками ДП "Одеський облавтодор". їхнє підприємство виконувало
лише роботи по укладанню вже добутої і перевезеної жорстви у дорожнє полотно.
ОСОБА_1 керував саме цими роботами. Перевезення жорстви проводилось ланкою
КрАЗів з 12 автомашин, водії яких отримували заробітну плату безпосередньо у
дочірньому підприємстві; паливно-мастильні матеріали для для роботи техніки
також надавались безпосередньо Одеським облавтодором.

Свідок ОСОБА_4 -
головний бухгалтер філії Березівський облавтодор, пояснила, що жодних
фінансових документів на роботи, які проводились по видобутку жорстви, у філії
не

2

складалось. Облік робочого часу, об"ємів виконаних
робіт, нарахування заробітної плати не

вівся, оскільки, всі необхідні документи складались
Одеським облавтодором. Там же

працівники отримували заробітну плату. Керівництво роботами
здійснював Одеський

облавтодор і
ОСОБА_1 жодного стосунку до цього не мав.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що у
період, коли проводились роботи по ремонту автодороги

Демидове-Анатоліївка,
вона працювала Вікторівським сільським головою. Оскільки, землі, на

яких проводився видобуток жорстви,
знаходяться поза межами населеного пункту і

підпорядковані Берегівській
райдержадміністрації, вона не контролювала процес виконання

робіт,
дозвільних документів на їхнє проведення не вимагала, але спілкувалась з
робітниками і

особисто пересвідчилась, що
видобуток жорстви проводився не працівниками Березівського

райавтодору, а
спеціально відрядженими Одеським Облавтодором для цього людьми і

технікою. ОСОБА_1 проведення робіт
не організовував і не контролював і взагалі протягом

всього періоду вивезення жорстви
вона його території кар"єру не бачила.

За встановлених
обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину,

передбаченого ч. 1 ст, 240 КК
України. Слід також звернути увагу і на ті обставини, що у

обвинувальному
висновку у порушення ст 223 КПК України відсутні дані про час, спосіб,

мотиви і наслідки злочину, що є
істотною неправильністю і порушує право підсудного на

захист.

Ч. З ст. 365 КК
України передбачає відповідальність за перевищення влади або службових

повноважень,
тобто умисне вчинення посадовою особою дій, які явно виходять за межі

наданих їй прав
чи повноважень, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Як перевищення службових
повноважень ОСОБА_1у досудовим слідством вміняється те, що він

умисно, явно вийшовши
за межі наданих йому законом прав і повноважень віддав

розпорядження
працівникам ДП "Одеський облавтодор" ДАК "Автомобільні дороги
України"

про проведення
видобутку жорстви із жорств"яного кар"єру на території Вікторівської

сільради
Березівського району, яка була у подальшому використана для ремонту дороги

Демидове- Анатоліївка. Незаконним видобутком жорстви заподіяв
державним інтересам

збитків на 82170
грн.

У ході судового
слідства встановлено, що жодних вказівак, тим більше працівникам

вищестоящої організації,
якою є ДП Одеський облавтодор відносно Березівського

райавтодору,
ОСОБА_1 не давав. Таке твердження слідства грунтується на припущеннях і не

може бути
покладене у основу обвинувачення.

Згідно до
кошторисної документації полегшеного капітального ремонту автомобільної дороги

місцевого
значення (а.с.121-138), розробленої Одеською філієюдержавного підприємства

Українського
державного інституту по проектуванню об"єктів дорожного господарства і

затвердженого
начальником служби автомобільних доріг в Одеській області, передбачено, що

для ремонту дороги буде використано
будівельний матеріал- жорству з Вікторівського

жорств"яного
кар"єру при цьому вартість жорстви не вказана. Таким чином, ще до початку

виконання робіт
по ремонту дороги, у кошторисну документацію, до складання чи замовлення

якої ОСОБА_1
стосунку не мав, вже було закладено вибір жорстви з Вікторівського
кар"єру, а це

суперечить
твердженню слідства про те, що видобуток жорстви проводився саме за вказівкою

підсудного.

Обвинувачення за
ч. З ст. 365 КК України ОСОБА_1у також пред"явлене з порушенням ст. 223

КПК України. У
ньому не вказано час, спосіб, мотиви і наслідки злочину.

b обвинувального
висновку не вбачається коли саме і кому особисто підсудний давав вказівки

про розробку та
видобуток жорстви. Обвинувальний висновок складається із загальних фраз,

на підставі яких
можна було б прийти до висновку про винність підсудного. Оскільки,

обвинувачення не
може грунтуватися на припущеннях, то і за ч. З ст. 365 КК України

підсудного слід
виправдати.

Постановою
слідчого від 26 травня 2006 року, затвердженою прокурором Березівського

району (а.с.
153-155) ОСОБА_1 усунуто від виконання обов"язків начальника філії

Березівський
райавтодор ДП Одеський облавтодор ВАТ ДАК "Автомобільні дороги
України".

2

У зв"язку з виправданням ОСОБА_1 дана постанова підлягає
скасуванню. Згідно до ст. 1166 ЦК України цивільний позов прокурора в штересах
держави - Міністерства екології та природних ресурсів України про стягнення з
ОСОБА_1 82170 грн, збитків, заподіяних незаконним видобутком жорстви,
задоволенню не підлягає, через відсутнісь вини.

КЕРУЮЧИСЬ: ст.
321,323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
за ч. 1 ст. 240 та ч. З ст. 365 КК України -виправдати.

Постанову
слідчого від 26 травня 2006 року про відсторонення його від виконання
обов'язків начальник філії Берегівський райавтодор ДП Одеський облавтодор ВАТ
ДАК "Автомобільні дороги України" - скасувати.

У
задоволенні позову прокурора в інтересах держави - Міністерства екології та
природних ресурсів про стягнення з ОСОБА_1 82170 грн - відмовити.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту йогопроголошення до апеляційного
суду Одеської області.

СУДДЯ:

КОНОНЕНКО Н.А.