Справа № 627/1960/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000019 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, українця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, маючого вищу освіту, працюючого оперуповноваженим СКР Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365, ч.2 ст.189 КК України, -

в с т а н о в и в :

Наказом №141 о/с від 21.05.2013 ОСОБА_5 був призначеним на посаду оперуповноваженого СКР Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Згідно з функціональними обов`язками, під час несення служби в підрозділах МВС України ОСОБА_5 зобов`язаний був: виконувати завдання оперативно-розшукової діяльності по пошуку і фіксації фактичних даних про протиправні діяння злочинних груп та окремих громадян, які вчиняють злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та інші злочини загальнокримінальної спрямованості, тобто здійснював функції представника влади.

При реалізації зазначених вище повноважень відповідно до ст.19 Конституції України як службова особа органу державної виконавчої влади ОСОБА_5 зобов`язаний був діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та інших діючих нормативно-правових актів, у тому числі і керівних документів МВС України.

Враховуючи вказані вище вимоги чинного законодавства України ОСОБА_5 вчинив злочини у сфері службової діяльності та проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, 01.10.2013 року, приблизно о 21 год. 15 хв., перебуваючи у Дзержинському районі на вул.Переможна в м.Харкові, тобто за межами адміністративної одиниці територіального обслуговування Московського району м.Харкова, порушуючи встановлений Конституцією України, кримінальним процесуальним та адміністративно-процесуальним законодавством України порядок затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину та іншого правопорушення, обмежуючи свободу та особисту недоторканість потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завідомо незаконно затримав останнього, супроводжуючи свої дії протиправною погрозою застосування насилля.

Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_5 цього ж дня, використовуючи своє службове становище працівника міліції з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 шляхом притягнення до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів, хоча не маючи для цього законних приводів та підстав, оскільки у потерпілого ОСОБА_6 не вилучались будь-які наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги або прекурсори, та потерпілий ОСОБА_6 не був викритий під час безпосереднього їх зберігання у встановленому законом порядку, запросив у якості понятих двох молодих чоловіків.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище працівника міліції з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 , обмежуючи право останнього на вільне пересування, повів потерпілого ОСОБА_6 у бік магазину «Тополек» (Олексіїівський житловий масив), де підійшовши до автомобілю «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинився. Біля даного автомобілю їх вже чекали вищевказані поняті.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище працівника міліції з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 , на запитання останнього щодо пред`явлення йому свого службового посвідчення працівника міліції, з погрозою застосування насилля, подавляючи волю потерпілого ОСОБА_6 , наказав останньому сісти на заднє сидіння вищевказаного автомобілю.

Знаходячись у салоні вищевказаного автомобілю, сидячи за водійським кермом ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище працівника міліції з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 , повідомив останньому, що він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за незаконне придбання, зберігання та збут наркотичних засобів.

У подальшому, ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище працівника міліції, з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 , проти волі останнього, примусово, 01.10.2013 о 23.57 доставив останнього на вищевказаному автомобілі до будинку його батьків, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , разом із потерпілим ОСОБА_6 зайшли до приватного будинку батьків останнього потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у яких почав незаконно вимагати грошові кошти у сумі 8000 грн. за не притягнення їх сина потерпілого ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за незаконне придбання, зберігання та розповсюдження наркотичних засобів.

Після цього, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 4000 грн., пояснивши при цьому відсутністю у них грошових коштів у сумі 8000 грн., на що ОСОБА_5 погодився.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.189 КК України, визнав повністю, не заперечував факту їх вчинення при вищевказаних обставинах, щиро розкаявся у скоєному.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах встановлених в ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати:

за ч.2 ст.365 КК України, як перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, що супроводжувалося погрозою застосування насильства;

та ч.2 ст.189 КК України, як вимагання вчинене службовою особою з використанням свого службового становища.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_5 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст.365 та ч.2 ст.189 КК України, у виді позбавлення волі, але звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365, ч.2 ст.189 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді:

за ч.2 ст.365 КК України 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки;

за ч.2 ст.189 КК України 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 роки.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вилучений автомобіль ЗАЗ DAEWOO р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 повернути власнику.

Вилучений паспорт громадянина України, серії НОМЕР_3 , виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 07.11.2007 року, виданий на ім`я ОСОБА_5 повернути власнику.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний у вигляді домашнього арешту.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1