ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2015 Московський районний суд міста Харкова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянина України, освіта неповна вища, не заміжня, пенсіонерки, в силу ст.89 КК України не судиму, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

За ст.ст. 190 ч.3, 357 ч.3, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В період часу з вересня 2013р. по 06.11.2013р. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , засуджених 16.09.2014р. Московським районним судом м. Харкова , шляхом зловживання довірою заволоділа квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 .

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

В кінці серпня 2013р., в денний час доби, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_6 , знаходячись біля перехрестя пр. Тракторобудівників та пр.50 років ВЛКСМ в м. Харкові, познайомився з ОСОБА_10 , з яким почали розпивати спиртні напої. В той же день ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 прибули за місцем мешкання останнього за адресою : АДРЕСА_2 , де продовжили вживати спиртні напої. В ході спільного вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_11 , веде аморальний спосіб життя. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, а саме квартирою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 .

Наступного дня, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_6 зустрівся з раніше знайомою ОСОБА_4 , яка раніше працювала ріелтором та займалася продажем квартир. При зустрічі з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 розповів їй про ОСОБА_12 та його квартиру, після чого запропонував останній вступити з ним в злочинну змову, з метою заволодіння шляхом шахрайства квартирою, що належить ОСОБА_9 . ОСОБА_4 на пропозицію ОСОБА_6 погодилася, вступивши таким чином в злочинну змову з останнім. З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що необхідно отримати будь-яким шляхом у ОСОБА_12 документи на квартиру, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , після чого ці документи надати їй для перевірки вказаних документів, з ціллю подальшого визначення їх спільних дій, спрямованих на заволодіння шляхом шахрайства квартирою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 .

Через декілька днів в денний час доби, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_6 , маючи корисливий мотив, діючи за злочинним наміром спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , прибув до місця мешкання ОСОБА_12 за адресою : АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу таємно викрав документи, що належали ОСОБА_9 , а саме договір дарування квартири АДРЕСА_3 від 22.07.1996 року, що підтверджує право власності ОСОБА_12 на дану квартиру та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , після чого в цей же день надав викрадені документи ОСОБА_4 .

Ознайомившись з документами, ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив, діючи за злочинним умислом спрямованим на заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , повідомила ОСОБА_6 , що для продажу вказаної квартири, необхідно залучити ще двох чоловіків, та доручила ОСОБА_6 підібрати вказаних осіб.

07.10.2013р., в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи корисливий мотив, за злочинним наміром спрямованим на заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , шляхом шахрайства, запропонував своєму знайомому ОСОБА_7 та його знайомому ОСОБА_8 , вступити в злочинну групу, з метою заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали свою згоду, таким чином вступили у злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В той же день ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, за злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , шляхом шахрайства, розподілила обов`язки між учасниками злочину, а саме: ОСОБА_6 повинен був змінити первинні дані в паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , а саме вклеїти фотокартку ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 повинен був прибути до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 , де представитися ОСОБА_10 та поставити свій підпис від його імені в договорі дарування квартири АДРЕСА_3 , за що ОСОБА_4 пообіцяла ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 1000 грн. ОСОБА_7 за розподілом обов`язків ОСОБА_4 , повинен був прибути до того ж нотаріуса разом із ОСОБА_8 , та поставити свій підпис в рядку «обдарований» в договорі дарування квартири АДРЕСА_3 , та в подальшому виконувати роль власника цієї квартири, та здійснювати операції по відчуженню цієї квартири іншій особі, за що ОСОБА_4 пообіцяла ОСОБА_7 грошову винагороду в сумі 1000 доларів США.

Після чого, в той же день ОСОБА_8 с ціллю реалізації спільного з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинного умислу на заволодіння квартирою, що належить ОСОБА_9 , надав ОСОБА_6 свою фотокартку для підробки паспорту на ім`я ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 того ж дня, знаходячись по місцю свого мешкання за адресою : АДРЕСА_4 , замінив в паспорті на ім`я ОСОБА_12 фотокартку, шляхом відривання фотокартки із зображенням ОСОБА_12 та вклеювання на верхню частину сторінки № 1 фотокартку з погрудним зображенням ОСОБА_8 . Таким чином виготовив підроблений паспорт громадянина України, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, який дійсний для укладання цивільно-правових угод, в тому числі і укладання договору купівлі-продажу, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно висновку технічної експертизи документів № 90 від 03.03.2014р., в паспорті громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 , виданому 17.04.2001 Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце зміни первинного змісту документа у вигляді повної заміни фотокартки.

08.10.2013р., в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за злочинним умислом, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи ціль наживи, прийшли до нотаріальної контори приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 , яка розташована за адресою : АДРЕСА_5 , де остання надала їм бланки договору дарування квартири, згідно якого ОСОБА_7 приймає у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , в яких в рядку «дарувальник» поставив свій підпис ОСОБА_8 від імені ОСОБА_12 , а в рядку «обдарований» поставив свій підпис ОСОБА_7 , після чого за виконану роботу ОСОБА_4 заплатила ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 грн.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 193 від 05.06.2014р. в рядку «дарувальник» в договорі дарування квартири від 08.10.2013р. підпис від імені ОСОБА_11 виконаний не ОСОБА_11 , встановити ким ОСОБА_8 або іншою особою виконаний даний підпис не надається можливим, скорочений рукописний запис « ОСОБА_11 » виконаний ОСОБА_8

09.10.2013р., в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою збагачення, діючи за злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, поїхали до ПТ «Ломбард «Надія» Письменна Н.Є. і компанія», розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_7 , на підставі завідомо підробленого документу договору дарування від 08.10.2013р., уклав договір фінансового кредиту № 09-10-1К. В забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за даним договором за нотаріально посвідченим договором іпотеки, була передана в заставу квартира АДРЕСА_3 , за що ОСОБА_7 отримав грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, що згідно курсу НБУ склало 87 923 грн. та передав їх ОСОБА_4 , яка заплатила ОСОБА_7 обіцяні раніше грошові кошти в сумі 1000 доларів США, та ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а інші грошові кошти ОСОБА_4 залишила собі.

Після цього, з метою ще більшого збагачення, шляхом продажу квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 дала об`яву до рекламної газети «Прем`єр» та знайшла покупця на дану квартиру, якою виявилася ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 діючи умисно, згідно раніше розробленого злочинного плану, з метою ще більшого збагачення, ввели в оману відносно права власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_14 , у котрої ОСОБА_7 обманним шляхом створив уявлення про себе, як про законного володільця зазначеної квартири, що має намір її продати, а ОСОБА_4 створила уявлення про себе, як про ріелтора ОСОБА_7 . Використовуючи довірливі відносини, що склалися з ОСОБА_14 , достовірно знаючи про намір останньої придбати житло, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ввели її в оману відносно права власності ОСОБА_7 на дану квартиру.

06.11.2013р., приблизно об 11.00 год., ОСОБА_14 , будучи впевненою, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_3 , не усвідомлюючи протиправність і злочинний характер дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_15 за адресою : АДРЕСА_7 , уклала з ОСОБА_7 договір купівлі продажу, згідно котрого останній продав ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_3 , а ОСОБА_14 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 196 320 грн., з яких 91 300 грн. ОСОБА_7 передав представнику ПТ «Ломбард «Надія» Письменна Н.Є. і компанія» в рахунок погашення заборгованості, а інші грошові кошти передав ОСОБА_4 .

У результаті злочинних умисних дій ОСОБА_4 , та інших осіб, засуджених судом, потерпілому ОСОБА_9 , було спричинено матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи № 34 від 01.02.2014 року на суму 211 272 грн.

Обвинувачена винною себе у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася , від дачі пояснень відмовилася , вказавши, що в обвинувальному акті все вірно вказано і їй нічого добавити.

Оскільки обвинувачена, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, не оспорював обставин скоєного, суд за згодою всіх учасників кримінального провадження інші докази, крім даних про особу обвинуваченої - не досліджував відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає вину обвинуваченої доказаною і кваліфікує її дії за ч. 3 ст. 190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, за ч. 3 ст. 357 КК України тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами; ч.3 ст.358 КК України, тобто підробка офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою чи організацією, чи посвідчується нотаріусом, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, скоєна за попередньою змовою групою осіб, повторно ; ч.4 ст.358 КК України тобто використання завідомо підробленого документа.

Судом вивчались данні про особу обвинуваченої і встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст.89 КК України не судима, розлучена, пенсіонер, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого нею злочину, данні про її особу, щире каяття в скоєному та численність хронічних захворювань.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує її відношення до вчиненого, щире каяття в скоєному та ряд хронічних захворювань на які страждає обвинувачена .

Обставиною, яка обтяжує покарання є скоєння кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченої, вважає за необхідне обрати їй міру покарання не пов`язану з позбавленням волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі є судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 1425.06 грн. та технічної експертизи в сумі 786,24 грн., вони підлягають стягнення з обвинуваченої на користь Держави.

До обвинуваченої запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371,373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 190 ч.3, 357 ч.3, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України та призначити покарання:

за ч.3 ст.190 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривен;
за ч.3 ст.358 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривен.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинання більш м`якого покарання біль тяжким у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 (ідент. код НОМЕР_2 ) на користь Держави судові витрати в розмірі 2 211 грн.30 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору і направити потерпілому, який не був в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 підпис

з оригіналом згідно суддя