Провадження № 1-кп/461/279/13
УХВАЛА

судового засідання

20.12.2013 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

при секретарі Бішко В.М..

з участю прокурора Шама Т.М.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

захисника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000387 від 26.12.2012 р., про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України -

в с т а н о в и в :

02.09.2013 року з прокуратури Галицького району м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 № 0000387 від 26.12.2012 р. про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 26.09.2013 р. Галицького районного суду м. Львова кримінальне провадження № 0000387 від 26.12.2012 р. було призначено до судового розгляду.

В матеріали кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_1 було подано клопотання від 04.11.2013 р. про закриття кримінальної справи по обвинуваченню його за ч.1 ст. 125 КК України, та про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Своє клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_1 мотивує тим, що він обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України, а тому відповідно до п. 1 ч.1.3 ст. 284 КПК України і в порядку ч. 4 ст. 286 КПК України, та ст. 49 КК України його слід звільнити від кримінальної відповідальності. Покликається також на норми п. 7, 11 ст. 6 КПК України в редакції 1960 р. Також просить закрити кримінальне провадження за ч. 1 п. 3 ст. 284 КПК України з підстав не встановленості достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримати.

В судовому засіданні обвинувачений своє клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав, викладених у вказаному клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні проти зазначеного клопотання заперечив, вказавши, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому обвинуваченого не можна звільняти від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки за ч. 2 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі до двох років, а ч.1 ст. 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Прокурор заперечив також проти закриття кримінального провадження за ч. 1 п. 3 ст. 284 КПК України з підстав не встановленості достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримати, оскільки триває судове слідство та вказані докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_1 якраз встановлюються та досліджуються.

Потерпілий та його захисник у судовому засідання заперечили вказане клопотання з аналогічних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров»я.

Судом встановлено, що злочин передбачений ч.2 ст.125 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 49 КК України звільненню від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності підлягає особа, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Санкцією ч.2 ст. 125 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_1 передбачено покарання у виді обмеження волі до двох років.

За таких обставин суд приходить до висновку про неможливість задоволення вказаного клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у зв»язку з закінченням строків давності на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, ст. 284, 286 КПК України у зв»язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки це прямо суперечить чинним нормам КК України, та враховуючи те, що обвинуваченим невірно стверджується про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 п. 3. ст. 284 КПК України з підстав не встановленості достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримати, оскільки триває судове слідство та вказані докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_1 встановлюються та досліджуються.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 350 КПК України, ст. 12, 49 КК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у зв»язку з закінченням строків давності на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, ст. 284, 286 КПК України у зв»язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, а також за ч. 1 п. 3. ст. 284 КПК України з підстав не встановленості достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримати, - відмовити повністю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Романюк В.Ф.