ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ Справа
№1-35/2008 рік

12 лютого 2008 року Малинський районний суд Житомирської області
в складі

головуючої судді Збицької
К.Д.

з
участю секретаря Гузікової
І.І.

прокурора Гойдала О.Є.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Малина Житомирської області,
українця, громадянина України, з
професійно-технічною освітою, нежонатого,
непрацюючого, який проживає
АДРЕСА_1, в силу ст.89 КК України не
судимого

за
ст.187 ч.1 Кримінального кодексу України

встановив
:

03
грудня 2007 року близько 4-ї години ночі ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном на вулиці Грушевського
в місті Малині в салоні автомобіля
ВАЗ-21104 НОМЕР_1 вчинив напад,
поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я, на водія цього автомобіля ОСОБА_3, та
заволодів його майном на суму 719грн.
при наступних обставинах.

Після
виходу з кафе „Замок володарів”, де підсудний відпочивав разом з ОСОБА_4 та
вживав алкогольні напої, з метою роздобути гроші ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сіли в салон автомобіля
ВАЗ-21104 з правої сторони, при цьому ОСОБА_4 на переднє сидіння, а ОСОБА_2 на
заднє. Коли водій ОСОБА_3 відмовив ОСОБА_4 на пропозицію купити в нього
мобільний телефон, ОСОБА_2 запитав чи є у водія гроші. В цей час ОСОБА_4 вийшов
з автомобіля, а ОСОБА_2 вийняв із кобури револьвер марки „МЕ-38 Magnum-4 R”,
направив його в голову ОСОБА_3, таким чином застосовуючи психічне насильство у
вигляді погрози застосувати насильство,
небезпечне для життя та здоров'я,
заволодів його мобільним телефоном марки „Nokia 6288”
вартістю 714грн., після чого, вимагаючи у ОСОБА_3 гроші, провів постріл з
револьвера патроном Flobert k
4мм у верхню частину даху всередині
автомобіля та два постріли в скло дверей водія автомобіля. Перед тим, як
заволодів грошима в сумі 5грн., застосував фізичне насильство, вдаривши
ОСОБА_3 рукояткою револьвера по голові, чим заподіяв йому легке тілесне
ушкодження без розладу здоров'я у вигляді садна голови.

Підсудний
визнав свою причетність до незаконного
заволодіння мобільним телефоном та грошима потерпілого, але вважає, що наміру
застосування фізичного чи психічного насильства, небезпечного для його життя чи
здоров'я, у нього не було.

Суду
показав, що в листопаді 2007 року він купив
пневматичний револьвер „МЕ-38 Magnum-4 R”, який
був з ним 2 грудня. Разом з ОСОБА_4 відпочивали
в кафе „Замок володарів” до його закриття - приблизно 2-ї години. Він
вживав алкогольні напої. Після закриття у них не залишилося грошей, щоб
добратися додому. ОСОБА_4 запропонував продати комусь із таксистів свій
мобільний телефон. Підійшли до одного з автомобілів, сіли. ОСОБА_4 сказав водію
про свій намір, але водій його пропозицію відхилив. Тоді він запитав чи є у
водія гроші, на що той відповів, що немає.
ОСОБА_4 вийшов з автомобіля. Між
ним та водієм виникла суперечка, під час якої
він, будучи п'яним, щоб налякати водія, дістав пістолет, направив йому у
потилицю, просив у нього гроші, які мав
намір віддати, та мобільний телефон, щоб продати його. В салоні автомобіля зробив
три постріли - один в дах та два в скло автомобіля. Спочатку водій віддав
мобільний телефон, а після пострілу дав 5гривень, які він заплатив водію
попутної машини, добираючись додому.

2.

Перед тим як взяв мобільний телефон вдарив водія
рукояткою револьвера по голові. Перебуваючи в салоні автомобіля, говорив ОСОБА_3, щоб він збирав від усіх водіїв таксі по 10% виручки, які передавав
йому до 20-го числа кожного місяця. По
дорозі додому револьвер десь згубив. Вранці, отямившись, попросив знайомого
ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 мобільний телефон, який він забрав у нього. Кається.

Підсудний,
не заперечуючи своєї причетності до
заволодіння майном потерпілого та демонстрації і застосування револьвера
з метою налякати його, стверджує, що наміру безповоротно заволодіти майном
потерпілого із застосуванням та погрозою револьвером у нього не було. Проте
його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями
потерпілого, свідків, дослідженими судом письмовими доказами.

З
показань потерпілого ОСОБА_3, який, підробляючи перевезенням пасажирів, в ніч з
02 на 03 грудня минулого року після 2-ї години ночі відпочивав у своєму
автомобілі на сидінні водія в центрі міста, біля 4-ї години ночі до
нього в автомобіль сіли на переднє
сидіння ОСОБА_4, на заднє ОСОБА_2. ОСОБА_4 запропонував купити в нього два мобільні телефони, від
чого він відмовився. В цей час ОСОБА_2 запитав, чи є в нього гроші. ОСОБА_4
порадив йому заспокоїтись і вийшов з автомобіля. Підсудний, залишившись в
салоні, повторно запитав про гроші, наказав відхилити сонцезахисний козирьок, що
він зробив. Переконавшись, що там грошей дійсно немає, приставив до голови пістолет, потім зробив
постріл всередині автомобіля, наказав віддати йому свій мобільний телефон.
Злякавшись, що ОСОБА_2 дійсно може завдати шкоди його здоров'ю, він передав йому
один із наявних у нього мобільних телефонів марки „Siemens”, від
якого той відмовився та взяв другий мобільний телефон „Nokia-6288”, з якого
він непомітно витягнув сім-картку. Оскільки ОСОБА_2 продовжував вимагати гроші,
дав йому п'ять гривень. ОСОБА_2 взяв його рукою за голову, притиснув її вниз,
вдарив рукояткою пістолета по голові. Він зробив ще два постріли в салоні
автомобіля, вимагав зібрати від таксистів по 10% виручки та передати ввечері
йому. На той час він не знав який пістолет в руках підсудного, чи може він
стріляти на враження людини та який намір має ОСОБА_2 щодо його застосування,
але демонстрація можливості застосування пістолету з проведенням пострілів
викликала в нього страх за своє життя. Після того, як ОСОБА_2 пішов, він підійшов до таксистів та розказав двом про цю подію, поїхав в міліцію, де
залишив заяву. Коли повертався додому, до нього підійшов незнайомий чоловік,
повернув мобільний телефон, який забрав ОСОБА_2, попросив за нього вибачення та
просив забрати з міліції заяву. ОСОБА_2 також повернув йому 5 гривень,
акумуляторну батарейку, просив вибачення. Претензій до нього не має.

За
показаннями свідка ОСОБА_4 на досудовому слідстві (а.с.92), підтвердженими ним
у суді, після 3-ї години ночі він
пропонував водію таксі купити в нього один з двох телефонів, а коли той
відмовився, він вийшов з автомобіля, а ОСОБА_2 залишився. Що сталося в салоні
автомобіля йому невідомо, з цього приводу ОСОБА_2 йому нічого не
розповідав.

Свідок ОСОБА_5, як і підсудний, показав, що вранці 3 грудня при зустрічі
ОСОБА_2 говорив йому, що вночі наробив дурниць та передав йому мобільний
телефон, який просив повернути таксисту. Після обіду цього ж дня він вияснив
особу цього таксиста та повернув йому мобільний телефон. Це він визнав при
проведенні очної ставки з підсудним (а.с.94).

Висновком
товарознавчої експертизи вартість мобільного телефону „Nokia
6288” визначена у 714 гривень (а.с.60).

За
висновком судово-медичної експертизи, проведеної на підставі акту обстеження
№506 від 03.12.2007 року у ОСОБА_3 було
виявлене на час огляду легке тілесне ушкодження у вигляді садна голови, яке не
потягло розладу здоров'я. Воно могло бути завдано твердим тупим предметом,
яким є револьвер (а.с.55).

3.

Будучи
допитаним як підозрюваний на досудовому слідстві 15 грудня 2007 року підсудний власноручно зазначав, що „будучи п'яним, не
знаючи як добратися додому, дістав пістолет та направив таксисту у потиличну
частину голови почав ображати його нецензурними словами, сказав йому щоб він
дав мені свій мобільний телефон...”, „пістолет-револьвер з барабаном дістав з
кобури для того, щоб налякати таксиста та забрати його телефон. Коли він віддав
мені телефон я провів три постріли (один в дах автомобіля і два у бокове скло).
Після того, як я стрельнув перший раз, таксист
дав мені 5 гривень” (а.с.81-82).

Свої
показання він повністю підтвердив при відтворенні обстановки та обставин
події (а.с.83-87).

Під час проведення обшуку за місцем
проживання підсудного виявлено та вилучено паперову коробку з-під револьвера
„МЕ-38 Magnum-4 R”, в якій знаходилася інструкція до револьвера
(а.с.46-52). Згідно довідки відповідно
до технічного висновку від 16.09.2001р., виданим ДІУЦ „Спецтехніка” МВС України і ДНДЕКЦ МВС
України зазначений револьвер калібра 4мм НОМЕР_2 призначений для стрільби
патронами Flobert k 4мм до
вогнепальної зброї не відноситься.

Викрадений
мобільний телефон з акумуляторною батарейкою повернуто потерпілому, про що
свідчить його розписка (а.с.112).

Аналізуючи досліджені судом докази у їх
сукупності суд визнає повністю доведеною
вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні
розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із
насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого та з погрозою
застосування такого насильства. Напад в
даному випадку проявився у психічному
та фізичному насильстві, який мав
реальний характер. Фізичне насильство проявилося у нанесенні удару та
заподіянні потерпілому легкого тілесного ушкодження, а психічне у погрозі
своїми діями негайно застосувати зазначене фізичне насильство, небезпечне для
життя чи здоров'я. Метою застосування
насильства було заволодіння майном потерпілого - мобільним телефоном і грошима,
і цієї мети підсудний досягнув. Погроза
мала реальний характер. Вона сприймалася в той час потерпілим як така, що
дійсно може бути реалізована. Потерпілий в нічний час за відсутності сторонніх
бачив револьвер, з якого підсудний проводив постріли, але не знав, чи є його
застосування небезпечним для людини, був наляканий діями підсудного і тому
змушений передати йому своє майно. З
наведених підстав суд кваліфікує його
дії за ч.1 ст.187 Кримінального кодексу
України.

Призначаючи
покарання, суд враховує, що підсудний раніше притягувався до кримінальної
відповідальності під час проходження служби в армії за насильницькі дії
(а.с.183-188). Судимість погашена. Вчинив тяжкий злочин. Характеризується за місцем проживання посередньо
(а.с.160-161). Розлучений (а.с.163). Має неповнолітнього сина
(а.с.164).

Підсудний
є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.166). Свою вину у
вчиненні злочинних дій визнав, щиро розкаявся. Добровільно відшкодував завданий
потерпілому збиток, що відповідно до
ст.66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом'якшують покарання.

Обставиною,
яка згідно з п.13 ст.67 цього Кодексу обтяжує покарання, є вчинення злочину
особою, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на наведене
та з врахуванням думки потерпілого суд визнає за необхідне й достатнє
для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів
призначити покарання в межах санкції
статті, за якою він засуджується, у виді
позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням та
іспитовим строком.

Речові докази -
мобільний телефон „Nokia 6288”, акумуляторну батарейку, які передані на зберігання ОСОБА_3, підлягають
поверненню потерпілому, вилучені
дві металеві кульки, паперові коробки, інструкція до револьвера - знищенню.

4.

Керуючись
ст.ст.323,324,327 Кримінально-процесуального кодексу України,

засудив
:

визнати винним
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.1. Кримінального кодексу України та
призначити чотири роки позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за
умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку ДВА РОКИ не
вчинить нового злочину та виконає покладений на нього відповідно до п.3 ч.1
ст.76 КК обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили змінити
засудженому з тримання під вартою
на підписку про невиїзд, звільнивши його
з-під варти із залу суду.

Речові докази -
мобільний телефон „Nokia 6288”, акумуляторну батарейку, які передані на зберігання ОСОБА_3, повернути
потерпілому, вилучені дві металеві кульки, паперові коробки,
інструкцію до револьвера - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція
до апеляційного суду Житомирської
області через Малинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Головуюча