У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кривенди О.В., Жука В.Г.,

за участю прокурора

Брянцева В.Л.,

засудженого

ОСОБА_1,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 15 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Донецької
області від 30 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця м. Донецька,

раніше
судимого 31 березня 2005 року за ч. 3 ст. 185

КК
України на три роки позбавлення волі, на підставі

ст. 75
КК України звільненого від відбування

покарання з випробуванням з
іспитовим строком

тривалістю два роки,

засуджено:

- за ч.
2 ст. 186 КК України на п'ять років позбавлення волі;

- за ч.
4 ст. 187 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років шість місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна;

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,
визначено ОСОБА_1 покарання - п'ятнадцять років позбавлення волі з конфіскацією
майна.

На підставі ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте
покарання за попереднім вироком від 31 березня 2005 року і остаточно визначено
ОСОБА_1 покарання - шістнадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його особистою власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_2 - 3 137,20 гривень на відшкодування матеріальної
шкоди та 25000 гривень - моральної шкоди.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні таких злочинів.

У травні 2006 року ОСОБА_1,
знаходячись на вул. Петровського в м. Донецьку, із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито викрав у
ОСОБА_3 мобільний телефон “Самсунг Х-620” вартістю 840 гривень та гроші у сумі
50 гривень.

24 липня 2006 року приблизно о
22-й годині 30 хвилин засуджений, знаходячись на перехресті вулиць Аліуцької та
Безлісної в м. Донецьку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_4 мобільний телефон
“Самсунг Х-620” вартістю 640 гривень.

26 липня 2006 року приблизно о 4-й годині
ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим
майном проник у двір буд. АДРЕСА_1, де в кв. НОМЕР_1 проживала ОСОБА_5, проте
предметів, які б представляли матеріальну цінність, не знайшов. Після цього за
допомогою знайденої у дворі будинку сокири ОСОБА_1 спробував відчинити вікно
квартири ОСОБА_5, проте розбив у ньому скло . ОСОБА_5, прокинувшись від звуку
розбитого скла, вийшла на поріг будинку, після чого ОСОБА_1 завдав їй шість ударів
сокирою в область голови, один удар в область правого передпліччя і один удар в
область правої лопатки

Смерть ОСОБА_5 настала від
відкритої черепно-мозкової травми голови з численними переломами кісток черепа,
крововиливами під оболонки головного мозку, ускладнених гострою крововтратою та
набряком головного мозку.

Убивши ОСОБА_5, ОСОБА_1 проник у її
квартиру та заволодів знайденими у холодильнику потерпілої продуктами
харчування на суму 39 гривень.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 вказує, що суд невірно кваліфікував його дії за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК
України, оскільки умислу на позбавлення життя потерпілої з корисливих мотивів у
нього не було. Просить перекваліфікувати
його дії на ч. 1 ст. 115 КК України та пом'якшити призначене йому покарання.

Крім того, ОСОБА_1 не погоджується з розміром
викраденого у потерпілого ОСОБА_3 майна.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну скаргу,
міркування прокурора, який просив
залишити скаргу без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 - без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності засудженого у вчиненні відкритого
викрадення чужого майна за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в
судовому засіданні доказами, а саме, показаннями ОСОБА_1 під час досудового
слідства, показаннями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідка ОСОБА_6.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України є
правильною.

Колегія суддів погоджується і з висновком апеляційного суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_5 з корисливих мотивів.

Як видно з матеріалів справи, на
досудовому слідстві ОСОБА_1 визнавав, що він у зв'язку з матеріальними
труднощами 26 липня 2006 року приблизно о 4-й годині з метою вчинення крадіжки
проник у двір буд. АДРЕСА_1, проте предметів, які б представляли матеріальну
цінність, не знайшов. Після цього за допомогою знайденої у дворі будинку сокири
він спробував відчинити вікно квартири потерпілої, проте розбив у ньому скло. Перелякавшись,
що від звуку розбитого скла можуть прокинутися сусіди, перейшов на інший бік
двору, однак з будинку вийшла жінка похилого віку. Злякавшись, він завдав їй 4-6 ударів сокирою
в область голови, після чого проник у її
будинок та викрав з холодильника продукти харчування.

Ці показання повністю узгоджуються з
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події, під час проведення
якого ОСОБА_1 на місці детально розповів
у зв'язку з чим він прийшов у двір ОСОБА_5 та яким чином вчинив її вбивство,
після чого заволодів майном потерпілої ( т. 1 а.с. 116-135).

Згідно з протоколом огляду місця події, у дворі будинку, де мешкала
ОСОБА_5, був виявлений її труп із слідами насильницької смерті ( т.1 а.с.
41-63).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2134 від 18 серпня 2006
року, на трупі ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні
рубані рани волосистої частини голови та обличчя, множинні переломи склепіння
черепа, субдуральний крововилив у тім'яну область зліва, субарахноїдальний
крововилив у тім'яну-скроневу область зліва, рубані рани правого передпліччя,
садна правої лопатки.

Всі вказані тілесні ушкодження утворилися від дії рублячого предмету, яким
могла бути сокира та за обставин, вказаних ОСОБА_1 при проведенні відтворення
обстановки та обставин події.

Смерть ОСОБА_5 настала від відкритої черепно-мозкової травми голови з
численними переломами кісток черепа, крововиливами під оболонки головного
мозку, ускладнених гострою крововтратою та набряком головного мозку ( т. 1 а.с.
172-175).

Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що 26 липня 2006 року приблизно о 4-й годині,
він прокинувся від звуку розбитого скла, який доносився з сусіднього двору.
Коли вийшов на вулицю, то спочатку побачив ОСОБА_5 а потім і ОСОБА_1, який
стояв на порозі її будинку, а потім зайшов у
будинок, де пробув недовгий час, після чого вийшов з будинку та зник.

Ці показання також узгоджуються з протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та
свідком ОСОБА_7, під час якої свідок підтвердив, що 26 липня 2006 року
приблизно о 4-й годині він бачив ОСОБА_1 у дворі ОСОБА_5

Як убачається з протоколу
відтворення обстановки та обставин події, свідок ОСОБА_7 підтвердив на місці,
що він бачив ОСОБА_1 у дворі ОСОБА_5 у день вчинення вбивства потерпілої ( т. 1
а.с. 147-156).

Колегія суддів вважає, що суд, належним
чином оцінивши ці та інші докази в справі, дійшов обґрунтованого висновку про
вчинення ОСОБА_1 нападу
на ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном, поєднаного із насильством,
небезпечним для життя та здоров'я потерпілої та умисного вбивства потерпілої з
корисливих мотивів.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за п. 6 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст. 187 КК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими
доводи касаційної скарги щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 за п. 6 ч.2
ст.115 КК України, оскільки, як видно з
вироку, засуджений потрапив до помешкання ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном
і за допомогою сокири намагався проникнути у будинок, проте, коли побачив на
порозі ОСОБА_5, вчинив її вбивство, після чого проник у будинок і заволодів її
майном.

Покарання ОСОБА_1 призначено з
дотриманням вимог ст. 65 КК України, підстав для його пом'якшення, про що
йдеться у скарзі, колегія суддів не вбачає.

Вирок суду щодо ОСОБА_1 є обґрунтованим і законним,
будь-яких передбачених ст. 398 КПК України підстав для його скасування чи зміни
при перевірці справи в касаційному порядку не виявлено, а тому касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2006
року щодо нього - без зміни.

Судді:

Скотарь А.М. Кривенда О.В. Жук В.Г.