Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді -
Рябішина А.О., при секретарі - Луговій
Є.В., за участю прокурора - Запорожець
Н.О., та адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. м. т.
Диканька, Полтавської області, українця,
громадянина України, освіти
середньої спеціальної, не одруженого, не працює,
має на утриманні неповнолітню дитину 1996 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не
судимого у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_3 24.10.2006 року близько 8 години ЗО хвилин керуючи за дорученням
автомобілем Міцубісі-Галант д.н. НОМЕР_1 ,
що належить ОСОБА_4. рухаючись по
15 км автодороги Полтава - Гадяч із сторони смт. Диканька Полтавської області в
напрямку м. Полтава із швидкістю близько 70 км/год , що не перевищує дозволену не даній ділянці
, за поганих погодних умовах , в порушення п.п. 10.1, 14.2 (в) та 14.6 (г) Правил дорожнього руху
України перед початком маневру обгону транспорту , що рухався в попутному напрямку не впевнився
в безпечності маневру виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із
рухавшимся в зустрічному напрямку автомобілем ВАЗ-2108 д.н. НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_5 , в результаті
чого водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_5 та пасажир його автомобіля ОСОБА_6
отримали тяжкі тілесні ушкодження, що
спричинили їх смерть, а сам водій
автомобіля Міцубісі Талант отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині, передбаченому ч.3 ст.
286 КК України визнав частково та пояснив суду, що 24.10.2006 року близько 8.30 год. він рухався по
автодорозі Полтава - Гадяч на автомобілі Міцубісі Талант. З метою обгону
вантажівки, яка рухалася в попутному
напрямку він виїхав на зустрічну смугу,
метрів за 50 побачив автомобіль ВАЗ 2108, який рухався назустріч, але звернути не міг і допустив зіткнення.
Цивільні позови визнав частково. Вважає ,
що зустрічний автомобіль їхав без габаритних вогнів. В судових дебатах
свою вину визнав повністю.

Крім
визнання вини підсудним ОСОБА_3 його вина в об"ємі обвинувачення визнаного
судом доведеним повністю підтверджується:

-
показаннями свідка ОСОБА_7, який будучи
допитаним в судовому засіданні пояснив,
що 24.10.2006 року близько 8.30 год.
він перебував в автомобілі Міцубісі Талант,
який рухався по автодорозі Полтава - Гадяч під керуванням ОСОБА_3.
Дорога була мокрою та був туман. З метою обгону вантажівки, яка рухалася в попутному напрямку підсудний
виїхав на зустрічну смугу, метрів за 50
побачив автомобіль ВАЗ 2108, який
рухався назустріч, після чого почав
зміщуватися вліво на узбіччя і допустив зіткнення. Вказані свідчення повністю
підтверджують вину підсудного в порушенні правил дорожнього руху України.

із
протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 24.10.2006 року
вбачається , що зіткнення транспортних
засобів відбулось на полосі руху транспорту потерпілих , що беззаперечно підтверджує вину підсудного (
а.с. 5- 25);

із
висновку судово - медичної експертизи № 1122 - а від 24.11.2006 року, вбачається ,
що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок тупої травми грудної клітини з
забоєм легенів і серця, що ускладнилося
легенево - сердцевою недостатністю, яка
і стала безпосередньою причиною смерті (а.с.
79 - 80);

2

із висновку судово - медичної
експертизи № 1134 - а від 24.11.2006 року,
вбачається , що смерть
ОСОБА_6 настала внаслідок
тупої черепно -
мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливом під
оболонку і в речовину головного мозку ( а.с.
84 - 86);

із
висновку автотехнічної експертизи № 72 від 09.03.2007 року, вбачається ,
що в діях водія ОСОБА_3 є невідповідності з вимогами п. 10.1, 14.2 (в)
та 14.6 (г) Правил дорожнього руху, які
знаходяться в причинному зв"язку з виникненням події даної пригоди , що з беззаперечністю підтверджує вину
підсудного (а.с. 106 - 110).

Потерпілі
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 будучи допитаними в
судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. На суворому
покаранні підсудного не наполягають бажаючи лише відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Посилання
підсудного на ту обставину , що
потерпілий їхав без увімкнених габаритних вогнів суд вважає надуманими оскільки
вони спростовуються сукупністю доказів ,
що були предметом судового дослідження ,
а крім того підсудний і сам в судових дебатах визнав свою вину. За таких
обставин суд розцінює свідчення підсудного як спосіб захисту .

За
наведених вище доказів , які були
перевірені в судовому засіданні суд вважає вину підсудного повністю доведеною.

Проаналізувавши
зібрані у справі докази суд приходить до висновку , що дії підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати
за ч.3 ст. 286 КК України - як умисні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинили
загибель кількох осіб.

Обираючи
підсудному покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання.

За місцем
проживання підсудний характеризується виключно позитивно.

Обставин , що обтяжують покарання підсудного судом не
встановлено.

Обставинами
, що пом"якшують покарання
підсудного суд визнає щире каяття у вчиненому злочині , активне сприяння у його розкритті , наявність неповнолітньої дитини , те ,
що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, бажання відшкодувати збитки , стан здоров"я.

З
урахуванням зазначених обставин ,
враховуючи конкретні обставини скоєного злочину , його наслідки-смерть двох осіб , враховуючи думку потерпілих які не
наполягають на суворому покаранні підсудного ,
суд приходить до висновку, що
необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним
нових злочинів буде призначення покарання,
яке буде пов"язане з реальним позбавленням волі.

Враховуючи
наявність декількох обставин , що
пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину суд приходить до висновку про можливість застосування ст. .69 КК України та призначення
покарання нижче від нижчої межі санкції статті.

Враховуючи
, що судом повно враховані
пом"якшуючи обставини , які стали
підставою для застосування ст. .69 КК
України суд вважає , що підстави для
застосування ст. .75 КК
України-відсутні.

Суд
також вважає , що до підсудного з огляду
на вищенаведені обставини має бути застосована також і додаткова міра покарання
у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно
до ст. .338 КПК України початок строку
відбуття покарання засудженому слід обчислювати з моменту приведення вироку до
виконання.

з

Враховуючи
стан здоров"я підсудного суд вважає за можливе до набрання вироком
чинності залишити попередню міру запобіжного заходу -підписку про невиїзд.

Вирішуючи
питання щодо задоволення цивільного позову потерпілих в частині стягнення
моральної шкоди суд враховує глибину заподіяних їм моральних страждань
викликаних загибеллю рідних людей ,
ступень зусиль які необхідно прикладати потерпілим для організації свого
подальшого життя , зміни в умовах життя
, відношення до скоєного підсудного і
його відношення саме до цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди і
приходить до висновку , що сума 25 000
грн. є необхідною і достатньою для того щоб в повній мірі компенсувати
заподіяну кожній із потерпілих моральну шкоду ,
а тому на користь кожної із потерпілих має бути стягнуто по 25 000 грн..

Що стосується
задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної
шкоди то від підлягає повному задоволенню враховуючи надані нею та її адвокатом
докази.

Суд
також вважає , що позовні вимоги ОСОБА_9
про стягнення матеріальної шкоди мають бути залишені без розгляду із
роз"ясненням позивачу права на звернення до суду в порядку цивільного
судочинства оскільки надані нею суду докази не дають підстав для задоволення її
позову в межах розгляду кримінальної справи.

Підсудний не
працездатний , примусового лікування не
потребує.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. .69 КК України призначити йому
покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки;

Початок
строку покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до
виконання;

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню -
підписку про невиїзд;

Цивільний
позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково;

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 25 000 грн. моральної шкоди;

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 2978 , 15
грн. матеріальної шкоди;

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 25 000 грн. моральної шкоди;

В
задоволенні решти позовних вимог потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди
відмовити за недоведеністю;

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду
роз'яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства;

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський
районний суд на протязі 15 днів з моменту проголошення.