Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/318/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представників Кіровоградської ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2015 року.

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Потоки, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-24.02.2011 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту;
-30.11.2012 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі (початок строку 30.07.2011 року, кінець строку 30.07.2017 року),
відмовлено у задоволенні заяви засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,-

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_10 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заяву мотивував тим, що у нього є пільги на застосування ст.82 КК України.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_10 , відбув більше половини строку покарання, призначеного судом за вчинений ним злочин, за час відбування покарання мав лише одне заохочення, за весь період відбування покарання був залучений до суспільно корисної праці строком на один місяць у серпні 2014 року, також відпрацював 54 години по благоустрою установи, однак згідно витягу протоколу від 30.10.2014 року №43 засідання адміністративної комісії Кіровоградської ВК №6 з питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. На переконання суду першої інстанції, дане свідчить про недостатність підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення.
У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Свої доводи мотивує тим, що він працював у промисловій зоні, порушення порядку відбування покарання не допускав, має одне заохочення, веде себе зразково та став на шлях виправлення. Вказує також на те, що суд першої інстанції відмовив йому у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що він перебував у розшуку, проте це не відповідає дійсності, оскільки він у розшуку не перебував.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_10 , який підтримав доводи своєї апеляції, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, заслухавши представників Кіровоградської ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В п. 3 ч. 1 ст. 411 КПК України зазначено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

За змістом ч. 1, ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

На думку колегії суддів, розглядаючи подання, суд першої інстанції належним чином не дослідив всі обставини справи та недостатньо вмотивував висновок про те, що до засудженого ОСОБА_10 не підлягає застосуванню ст. 82 КК України.

Головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну ОСОБА_10 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції послався на те, що засудженому ОСОБА_10 на засіданні адміністративної комісії Кіровоградської ВК №6 з питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (витяг з протоколу від 30.10.2014 року №43). А тому, суд першої інстанції, прийшов до висновку про недостатність підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Заяву мотивував тим, що у нього є пільги на застосування ст.82 КК України.
У судовому засіданні районного суду представник Кіровоградської ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) ОСОБА_8 характеризував засудженого з наданої суду характеристики.

В суді апеляційної інстанції представник Кіровоградської ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) ОСОБА_8 показав, що оскільки начальника 8-го відділення соціально-психологічної служби на час розгляду заяви ОСОБА_10 в суді першої інстанції на роботі не було, з яких причин він не пам`ятає, то він в судовому засіданні районного суду в режимі відео конференції характеризував засудженого з наданої суду характеристики. Засудженого він особисто не знає.

Представник Кіровоградської ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) ОСОБА_9 суду апеляційної інстанції показав, що він є начальника 8-го відділення соціально-психологічної служби та надавав ОСОБА_10 характеристику. Пояснити в якому державному розшуку перебував засуджений ОСОБА_10 під час відбування покарання у Кіровоградській ВК управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№ 6) та чому він це зазначив у характеристиці, суду апеляційної інстанції пояснити не зміг. Також ОСОБА_9 не надав суду письмових доказів того, що засуджений ОСОБА_10 під час відбування покарання знаходився у державному розшуку , ухиляється від суспільно-корисної праці, не приділяє уваги дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується. Також не зміг пояснити, чому в матеріалах кримінального провадження є дві різні характеристики на засудженого ОСОБА_10 .

З характеристики , затвердженої начальником Кіровоградської виправної колоніїуправління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) 27.01.2015 року (а.с.9) вбачається , що ОСОБА_10 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2012 року засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

З 04.04.2013 року ОСОБА_10 відбуває покарання в Кіровоградській ВК №6. За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. На профілактичні заходи індивідуально виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки. Стосовно скоєного розкаюється. Міру покарання, призначену судом вважає надто суворою. У відношенні до представників адміністрації неоднозначний. Серед засуджених безконфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Враховує думку колективу. Протягом другого кварталу 2013 року працював на виробництві установи, а саме в цеху виготовлення цвяхів. Вчасно та якісно виконував поставлені завдання, виявляв трудову ініціативу, мав зразкову поведінку. У другому кварталі 2014 року працював різноробочим у цеху виготовлення цвяхів. За весь час утримання засуджений залучається до суспільно-корисної праці, з урахуванням наявних виробничих потужностей обсягу замовлень, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Також засуджений залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, за що був один раз заохочений правами начальника відділення. З 04.04.2013 року по даний час засуджений відпрацював 54 години згідно п.5 ст. 118 КВК України. Приймає участь у проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, суспільному житті відділення. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Підтримує зв`язки із рідними шляхом листування, побачень, отримує від них посилки-передачі. Спокійний , тактовний, врівноважений.

За змістом ч.3, п.2 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Станом на 14.04.2015 року засуджений ОСОБА_10 , будучи особою, яка вчинила умисний тяжкий злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі, фактично відбув 3 роки 8 місяців 14 днів, призначеного йому покарання вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2012 року. Закінчення строку покарання 30.07.2017 року.
Невідбута частина строку покарання засудженого складає 2 роки 03 місяці 16 днів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність замінити засудженому ОСОБА_10 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки в судовому засіданні доведено, що засуджений став на шлях виправлення та відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, відбув більше половини строку покарання, призначеного судом.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 лютого 2015 року підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, постановити нову ухвалу про задоволення заяви засудженого ОСОБА_10 та невідбуту частину покарання, призначеного засудженому ОСОБА_10 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2012 рокуу виді позбавлення волі замінити більш м`яким у виді обмеження волі на строк 2 роки 03 місяці 16 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 - задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровоград від 11 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_10 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі скасувати.
Заяву засудженого ОСОБА_10 задовольнити.
Невідбуту частину покарання, призначеного засудженому ОСОБА_10 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2012 року у виді позбавлення волі замінити більш м`яким у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці 16 (шістнадцять) днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді (підписи)
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2