Справа № 1-30
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд Тернопільської області 28 травня 2008 року

в складі: головуючого суду Дудяка С.В.

при секретарі
Богдану В.М.

з участю прокурора Лобура В.П.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2

підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4

законних представників
підсудних ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, учня 11 класу Заліщицької спеціалізованої школи
1-Ш ступенів ім.О.С.Маковея, українця, громадянина України, неодруженого, допризовника, раніше не судженого;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, учня 11
класу Заліщицької спеціалізованої школи 1-Ш ступенів ім.О.С.Маковея, неодруженого, допризовника, раніше не
судженого,

в скоєнні злочинів передбачених ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК
України

встановив:

25 січня 2008 року близько 20 години
підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з метою крадіжки чужого
майна проникли в гараж потерпілої ОСОБА_9, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, з якого викрали пускозарядний
пристрій, вартістю 500 гривень. В гаражі проникли в автомобіль НОМЕР_1, звідки
таємно викрали автомагнітолу марки SONY XR-5802RDS, вартістю 215 гривень, гроші
в сумі 300 гривень та пошкодили автомобіль і розбили вікно у дверях на загальну
суму 2000 гривень. Своїми діями підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли
потерпілим ОСОБА_9, ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 3015 гривень.

27 січня 2008 року біля 20 години
підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою з метою незаконного заволодіння транспортним
засобом, прийшли до господарства
ОСОБА_10, що в АДРЕСА_4, підсудний ОСОБА_4 залишився на вулиці, а підсудний
ОСОБА_3 переліз через огорожу господарства ОСОБА_10, підійшов до приміщення
гаража і через незачинені двері проник всередину, відкрив ворота гаража
зсередини і підсудний ОСОБА_4 також зайшов в приміщення гаража. Вони разом
виштовхали на вулицю автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_10 і через
незачинені двері проникли всередину автомобіля, де знайшли ключі запалення,
якими запустили двигун і незаконно заволоділи автомобілем, заподіявши
потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 11192 гривні 39 копійок.

01.02.2008 року біля 20 години, підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з метою крадіжки чужого
майна прийшли до господарства потерпілого ОСОБА_11, що в АДРЕСА_4. ОСОБА_4
залишився на вулиці біля даного господарства, а ОСОБА_3 переліз через огорожу і
через незачинені двері проник в приміщення гаража. Однак, нічого не викрав так,
як був виявлений на місці злочину потерпілим ОСОБА_11, який викликав
працівників міліції, які затримали обидвох підсудних на місці злочину.

28.03.2008 року біля 23 години підсудний
ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою незаконного
заволодіння транспортним засобом, прийшов до господарства підсудного
ОСОБА_10, що в АДРЕСА_4, переліз через огорожу та через незачинені двері проник в приміщення гаража, відкрив ворота
гаража і виштовхав автомобіль НОМЕР_2 на вулицю. Підсудний ОСОБА_3 з'єднав
дроти від замка запалення, запустив двигун автомобіля і незаконно повторно
заволодів ним, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на
суму 11192 гривні 39
копійок.

Винність підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження в
судовому засіданні, як показами самих
підсудних, показами потерпілих, свідків, так і матеріалами кримінальної справи.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у
пред'явленому обвинуваченні визнав частково і пояснив, що 25.01.2008 року біля
школи він зустрів ОСОБА_4, з яким пішли в магазин купити пива. Коли вони випили
пиво, вирішили піти в парк, однак зупинилися біля гаража ОСОБА_9 і він
запропонував залізти в гараж, на що ОСОБА_4 погодився. В гаражі знаходився
автомобіль і він попробував відчинити дверку, але автомобіль виявився
незачиненим. Вони сіли в автомобіль і він почав витягувати автомагнітолу, а
ОСОБА_4 присвічував йому фонариком, вмонтованим в запальничку. Після того, як
він за допомогою маленького ножика відрізав провода, які з'єднували
автомагнітолу, вони вийшли з машини і вилізли з гаража. Крім автомагнітоли,
вони більше нічого не забрали. В сусідньому будинку засвітилося світло і вони
втекли з місця події.

27.01.2008 року вони знову зустрілися, випили пива, коли йшли вулицею
зупинилися біля гаража. Він переліз через огорожу, обійшов гараж з сторони
господарства і зайшов в гараж, так, як двері були незачинені. Всередині був
автомобіль, він зсередини відчинив ворота гаража і сказав ОСОБА_4, що є
автомобіль, ОСОБА_4 зайшов в гараж, вони
виштовхати автомобіль на вулицю. Він сказав ОСОБА_4, що хоче покататися
на автомобілі і вони поїхали в напрямку с.Іване-Золоте, на дорозі до села
ОСОБА_4 захотів керувати автомобілем і він йому передав керування автомобілем.
Біля автобусної станції с.Іване-Золоте ОСОБА_4 повідривав номерні знаки в
автомобілі і викинув їх на обочину, також викинув безрукавку, яка була на
задньому сидіння, а він повикидав коврики з передніх сидінь. Після цього він
сів за кермо, розвернув автомобіль і
вони поїхали в напрямку м.Заліщики, де біля річки Дністер залишили
автомобіль.

01.02.2008 року вони зустрілися біля школи і він запропонував
проникнути в гараж, щоб щось викрасти.
ОСОБА_4 залишився на дорозі дивитися, чи ніхто не йде, а він перескочив через
огорожу і через двері, які були незачинені, зайшов в гараж. В цей час в гараж
зайшов власник і викликав працівників міліції.

28.03.2008 року він зустрівся з ОСОБА_12, разом випили пляшку горілки та по літрі пива. Коли він йшов додому, в
нього виник задум покататися на автомобілі. Він пішов до господарства
ОСОБА_10, проник в гараж і викрав
автомобіль Опель Кадет, завівши його, перемикаючи дроти із замка запалення.
Після цього поїхав до ОСОБА_12 і запропонував йому покататися, на що той
погодився. Вони поїхали в с.Торське до знайомих, де він зустрів ОСОБА_13, який
виніс їм бутилку горілки і закуску, так, як в його знайомого був день
народження, вони втрьох випили горілку на капоті автомобіля і після цього він з
ОСОБА_12 поїхали з села. Коли їхали вулицею, їм перегородив дорогу інший
автомобіль, з якого вийшов його батько та працівник міліції.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково і пояснив, що 25.01.2008
року він зустрів біля школи ОСОБА_3 Вони випили пива і вирішили піти в парк.
Ідучи по вулиці, ОСОБА_3 запропонував
щось викрасти із гаража, вони перелізли через огорожу, через вікно залізли в гараж. В гаражі
знаходився автомобіль, він сів на пасажирське сидіння, ОСОБА_3 сів на сидіння
водія і витягнув автомагнітолу, а він присвічував йому фонариком, вмонтованим в
запальничку. Після того, як ОСОБА_3 за допомогою маленького ножика відрізав
провода, які з'єднували автомагнітолу, вони вийшли з машини і вилізли з гаража.
Крім автомагнітоли, вони більше нічого не забрали. В сусідньому будинку
засвітилося світло і вони втекли з місця події.

27.01.2008 року він знову зустрівся з ОСОБА_3 в місті, вони випили пива і пішли вулицею в
напрямку парку. Коли проходили біля гаража ОСОБА_10, ОСОБА_3 запропонував щось викрасти із гаража
і переліз через огорожу, зайшов в гараж через незачинені двері із сторони
господарства, зсередини відчинив ворота і сказав йому, що є автомобіль, на
якому можна покататися. Вони вдвох виштовхали автомобіль на вулицю, ОСОБА_3
знайшов в автомобілі ключі запалювання, сів за кермо і вони поїхали в
напрямку с.Іване-Золоте, на дорозі до
села він пересів за кермо, але проїхав декілька метрів, бо в нього не виходило,
біля автобусної станції вони зупинилися, він не пам'ятає, чи відривав номерні
знаки і що робив ОСОБА_3, але якщо ОСОБА_3 говорить, що номерні знаки від
автомобіля повідривав він, то він погоджується з показами ОСОБА_3 Потім вони
поїхали в напрямку м.Заліщики, де біля річки Дністер залишили автомобіль.

01.02.2008 року він зустрівся з ОСОБА_3 біля школи, вони випили по літрі
пива. Коли вони йшли дорогою, коло гаражів, що за адміністрацією, йому стало
погано і він зупинився, а ОСОБА_3 пішов
вниз по вулиці. Через деякий час приїхали працівники міліції і забрали їх.

Стверджується вина підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4 показами потерпілих,
свідків та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили,
що в ніч з 25 на 26 січня 2008 року підсудні проникли в їхній гараж, що
знаходиться в АДРЕСА_3, звідки з автомобіля, який знаходився в гаражі викрали
автомагнітолу, записну книжку, в якій знаходилися 300 гривень, 20 гривень розмінної
монети, з гаражу - пускозарядний пристрій
та пошкодили автомобіль, розбили вікно у дверях, порізали електричний
кабель. Про те, що даний злочин скоїли підсудні, їм стало відомо під час
досудового слідства. Потерпілий ОСОБА_8 також пояснив, що він відмовляється від
цивільного позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, так, як
родичі підсудних відшкодували йому заподіяні збитки добровільно.

Вина підсудних стверджується показами
потерпілого ОСОБА_10, який пояснив, що 28.01.2008 року біля 10 години він
виявив, що з його гаража зник автомобіль, про що відразу повідомив в міліцію.
Автомобіль без номерних знаків було знайдено на березі ріки Дністер, в
автомобілі не було ковриків і безрукавки. На початку лютого він взнав від
працівників міліції, що його автомобіль викрали з гаража підсудні ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Потерпілий також пояснив, що 28.03.2008 року біля 23 години він вийшов
на вулицю, щоб закрити гараж і в цей час побачив, як по вулиці їде його
автомобіль, він побіг за автомобілем, але не наздогнав його. Повернувся додому
і повідомив в міліцію, що його автомобіль знову викрали. На наступний день, він
взнав, що його автомобіль угнав ОСОБА_3 При огляді автомобіля, він виявив, що в
автомобіля пошкоджений радіатор. ОСОБА_10 також пояснив, що цивільного позову він не заявляє, так, як
йому повністю відшкодовано матеріальні та моральні збитки, просить міру
покарання підсудним обрати не пов'язану з позбавленням волі.

Винність підсудних стверджується показами потерпілого ОСОБА_11, який пояснив,
що 01.02.2008 року біля 21 години він зайшов до себе в гараж і почув шурхіт в
кінці гаража. Він виявив ОСОБА_3, який сховався за колесо автомобіля. Тоді він
викликав працівників міліції, які затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який перебував
на вулиці.

Стверджується вина підсудних
показами свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які пояснили, що 26
січня 2008 року вони приймали участь в огляді місця події за заявою ОСОБА_8 про
вчинення крадіжки з його гаража.

Винність підсудних стверджується
показами свідка ОСОБА_18, який пояснив, що
на початку лютого 2008 року після затримання підсудних на місці скоєння
злочину в гаражі потерпілого ОСОБА_11
вони зізналися, що вчинили крадіжку з гаража потерпілого ОСОБА_8, угнали
автомобіль Опель Кадет потерпілого ОСОБА_10 Він також пояснив, що в кінці
березня 2008 року він разом
із батьком підсудного ОСОБА_19 затримали в с.Торське підсудного ОСОБА_3 та
ОСОБА_12, які були на автомобілі Опель Кадет, який належить потерпілому
ОСОБА_10

Стверджується вина підсудного
ОСОБА_3 показами свідка
ОСОБА_12, який пояснив, що 28.03.2008 року вечором він разом з ОСОБА_3
розпили пляшку горілки в нього вдома. Через деякий час, як ОСОБА_3 пішов від
нього, він приїхав до нього на автомобілі і запропонував йому поїхати з ним в
с.Торське, на що він погодився, так, як думав, що це автомобіль батька ОСОБА_3
Коли вони під'їжджали до села, ОСОБА_3 сказав йому, що він даний автомобіль
угнав. Тоді він сказав йому зупинити автомобіль, на що ОСОБА_3 сказав, що вони
поїдуть в село і повернуть автомобіль на місце. Коли вони поверталися із села,
дорогу їхньому автомобілю перегородив інший автомобіль. Батько ОСОБА_3 і
працівник міліції їх затримали.

Оцінюючи покази
підсудного ОСОБА_4 про те, що йому не було відомо, що підсудний ОСОБА_3 проник
у приміщення гаража потерпілого ОСОБА_11 з метою викрадення чужого майна, суд
не приймає їх до уваги, так, як вони спростовуються показами підсудного ОСОБА_3

Винність підсудних стверджується також матеріалами кримінальної справи,
а саме: протоколами явки з повиною ОСОБА_3 та ОСОБА_4 т.1 а.с.12,14, т.2
а.с.14,16,69,71; протоколом огляду від 02.02.2008 року, з якого видно, що ОСОБА_3 добровільно видав автомагнітолу марки
SONY XR-5802RDS, яка викрадена з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 т.1 а.с.10;
протоколом огляду від 02.02.2008 року, де ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показують місце,
де вони викинули номерні знаки, коврики та безрукавку від автомобіля, що
належить потерпілому ОСОБА_10 т.2 а.с.9-12; висновком експерта № 1-326/08 від
21.03.2008 року, в якому зазначено, що два сліди пальців рук, вилучені з
автомобіля НОМЕР_1, належать ОСОБА_3 т.1 а.с.125-134; висновками
судово-психіатричних експертиз № 113, 114 від 25.02.2008 року, згідно яких,
підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здатні правильно сприймати обставини, що мають
значення по справі та давати щодо них правильні покази, на час скоєння злочину
і на даний час психічними захворюваннями не страждали і тому могли і можуть
усвідомлювати свої дії і керувати ними т.2 а.с.145-146, 152-153.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії
підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК України, так
як вони скоїли таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою, поєднане
з проникненням у приміщення та замах на викрадення чужого майна, вчинене
повторно, за попередньою змовою, поєднане з проникненням у приміщення,
незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою, з
проникненням у приміщення повторно.

Призначаючи міру покарання підсудному
ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що
скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності, те, що він є неповнолітнім.

Обставину, яка
обтяжує покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує те, що злочин скоєно в стані
алкогольного сп'яніння.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує,
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування
заподіяних матеріальних збитків, думку потерпілих, які просять обрати йому міру
покарання не пов'язану з позбавленням волі, а , тому, приходить до переконання,
що міру покарання підсудному ОСОБА_3 слід призначити за ст.ст. 185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК
України у вигляді позбавлення волі, застосувавши принцип поглинення менш
суворого покарання більш суворим і на підставі ст.ст.75, 104 КК України
звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий
строк два роки.

Суд також вважає, що до підсудного
ОСОБА_3 слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК
України.

Призначаючи міру покарання підсудному
ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що
скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності, те, що він є неповнолітнім.

Обставину, яка
обтяжує покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує те, що злочин скоєно в стані
алкогольного сп'яніння.

Обставини,
які пом'якшують покарання підсудному, суд враховує, активне сприяння розкриттю
злочину, щире каяття у вчиненому,
добровільне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, думку потерпілих, які просять обрати йому
міру покарання не пов'язану з позбавленням волі.

А, тому, оцінюючи вище наведені обставини, які пом”якшують покарання
підсудному, суд приходить до переконання, що міру покарання підсудному ОСОБА_4
слід призначити за ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК КК України із
застосуванням ст.69 КК України більш м'яку, ніж передбачає санкція вказаних
статтей, а саме: у вигляді штрафу в дохід держави, застосувавши принцип
поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи
цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування їй моральних та
матеріальних збитків, суд враховує, що матеріальні збитки підсудними
відшкодовано повністю, що суттєво знижує моральні страждання потерпілої від
скоєного злочину, і, тому, оцінює моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, які слід стягнути в її користь з підсудних
солідарно.

Суд також вважає,
що з підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід стягнути солідарно 1009 гривень 72 копійки в користь
Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в
Тернопільській області за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину
передбаченого ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК України та призначити
йому покарання:

за ст.185 ч.3 КК України у вигляді трьох років трьох
місяців позбавлення волі;

за ст.15-185 ч.3 КК України у
вигляді трьох років позбавлення волі;

за ст.289 ч.2 КК України у вигляді п'яти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне
покарання за даними статтями підсудному ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим у вигляді п'яти років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим
строком два роки та покласти обов'язок щодо нагляду за засудженим та проведення
з ним виховної роботи на ОСОБА_7.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3, 4 КК
України зобов'язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.ст.185 ч.3, 15-185 ч.3, 289 ч.2 КК
України та призначити йому покарання:

за ст.185 ч.3 КК України із
застосуванням ст.69 КК України у вигляді трьох тисяч п'ятсот гривень штрафу в
дохід держави;

за ст.15-185 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК
України у вигляді трьох тисяч гривень штрафу в дохід держави;

за ст.289 ч.2 КК України
із застосуванням ст.69 КК України у вигляді чотирьох тисяч гривень
штрафу в дохід держави.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання
за даними статтями підсудному ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим у вигляді чотирьох тисяч гривень штрафу в дохід держави.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередню
- заставу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу
вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ - автомагнітолу марки SONY XR-5802RDS, яка збергіається в
кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького РВ УМВС України в
Тернопільській області, повернути ОСОБА_8.

Речовий доказ -
ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького РВ
УМВС України в Тернопільській області - знищити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволити частково і стягнути в її користь з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно дві тисячі гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
солідарно одну тисячу дев'ять гривень 72 копійки в користь Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області за
проведення експертизи.

Заставу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, яка знаходиться на
депозитному рахунку Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області,
повернути після вступу вироку в законну силу ОСОБА_7.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд
Тернопільської області через Заліщицький районний суд, а засудженими - протягом
15 діб з часу вручення копії вироку.

Головуючий: підпис

Копія
вірна:

Голова Заліщицького

районного суду
С.В. Дудяк