Справа №295/838/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0005008 від 14.09.2014р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.125КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 14 вересня 2014року близько 18 години знаходився біля будинку АДРЕСА_2 . В цей час біля вказаного будинку знаходилася раніше знайома ОСОБА_5 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебував в неї на руках. ОСОБА_3 розпочав з ОСОБА_5 розмову під час якої між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт у вигляді суперечки. Під час даного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 в цей же день, час та місці та за вказаних обставин, підійшов до ОСОБА_5 забрав з рук малолітнього сина ОСОБА_6 та правою долонею своєї правої руки наніс ОСОБА_5 чотири однотипних удари в область обличчя та шиї чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на шиї, лівій вушній раковині, садна на язиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

24 лютого 2015року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 120 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1ст.314КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.125КК України, який згідно ч.2 ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, не працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 24 лютого 2015року по кримінальному провадженню №0005008 від 14.09.2014р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.125КК України та призначити покарання за цим законом 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1