11-сс/775/230/2015(м)
263/7555/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000382 від 8 травня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 1 липня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого малолітню доньку ОСОБА_8 , 2011 року народження, працюючого інспектором роти патрульної служби особливого призначення «Свята Мрія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчого прокуратури Донецької області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000382 від 8 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного ним за наступних обставин:

8 травня 2015 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , на автомобілях «Субару Форестер» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, з корисливих мотивів, прибули до адміністративної будівлі ТОВ «Кронос Дон», розташованої за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Євгенівка, вул. Степова, 1, де використовуючи предмети, схожі на вогнепальну зброю та вибухові пристрої, подавивши опір працівників охорони вказаного підприємства, а саме ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , проникли у його приміщення, де погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я та переслідуючи мету особистого збагачення скоїли розбійний напад на ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , внаслідок чого заволоділи грошима підприємства ТОВ «Кронос Дон» в сумі 79 088 гривень, а також бухгалтерськими документами.

Скоєним злочином ТОВ «Кронос Дон» було завдано матеріальну шкоду в сумі 79 088 гривень.

8 травня 2015 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України, підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

9 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2015 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 7 липня 2015 року.

26 червня 2015 року слідчий другого слідчого відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_21 , за погодженням із прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_5 було подано клопотання до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 4 місяців, тобто до 5 вересня 2015 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 1 липня 2015 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 120 днів, тобто до 5 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, бо прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права; підозра є недоведеною. Вважає, що відповідно до ст.177 КПК України продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним оскільки під час тримання ОСОБА_7 під вартою сторона обвинувачення не здобула ніяких доказів, в судовому засіданні не досліджувались досить вагомі докази вчинення саме ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення, підозрюваний жодного разу не вчиняв дій, які свідчили би про його намір переховуватись від органів слідства чи суду, а інші дані відсутні, їх не наводить і прокурор, навпаки підозрюваний, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки за нього поручаються народні депутати, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, яка у зв`язку з хворобою потребує постійного нагляду та перебуваючи на волі, не буде вчиняти спроб втечі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника який підтримав доводи своєї апеляції, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлено звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України який згідно зі ст.12 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Пункт четвертий частини другої цієї статті КПК України передбачає застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виду позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи зі змісту ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст.184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжуючи термін тримання під вартою до 120 днів, суд виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

З цими висновками погоджується і Апеляційний суд Донецької області.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення з застосуванням вогнепальної зброї, його тяжкість, а також те, що є обґрунтована підозра, що саме ОСОБА_7 скоїв розбійний напад, він не має та міцних соціальних зв`язків, зареєстрований в місті Донецьку, який знаходиться на непідконтрольній Україні території, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Провадження по справі ведеться з достатньою процесуальною активністю й по справі дійсно необхідно виконати ще цілу низку слідчих та процесуальних дій, експертиз для закріплення доказової бази та забезпечення повноти проведеного розслідування, й вони не могли бути виконані у встановлені строки з об`єктивних причин.

Також апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також необхідність виконати ще цілу низку слідчих та процесуальних дій, які не могли бути виконані у встановлені строки з об`єктивних причин та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою до 120 днів, а доводи апеляційної скарги вважає не обґрунтованими, оскільки вони не спростовують наведеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України., колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 1 липня 2015 року про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 5 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області