Ухвала іменем україни 14 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Любешівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Цир, Любешівського району Волинської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, громадянку України, раніше не судиму,

засуджено за:

ч. 1 ст. 190 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн;

ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1 360 грн;

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 360 грн.

На підставі підпунктів «в», «е» ст. 1, статей 9, 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року ОСОБА_1 звільнено від відбування за цим вироком покарання у виді штрафу в розмірі 1 360 грн.

Задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Управління праці і соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці і соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації 30 755 грн. 22 коп. заподіяних кримінальним правопорушенням збитків.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року задоволено апеляційну скаргу прокурора. Скасовано вирок Любешівського районного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі підпунктів «в», «е» ст. 1, статей 9, 12, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки він не відповідає вимогам ст. 374 КПК та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення зазначеного Закону в резолютивній частині вироку не сформулював рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою у пред'явленому обвинуваченні, не вказав кримінальний закон, покарання, призначене по кожному з обвинувачень, та остаточну міру покарання, обрану судом.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Висновки суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 КК та ч. 2 ст. 190 КК, прокурор у касаційній скарзі не оскаржує. Також він не ставить питання про неправильне застосування кримінального закону і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Доводи прокурора про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, є безпідставними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Як убачається з наданих копій судових рішень, апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу прокурора та дійшов висновку про безпідставне звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона вчинила злочин після набрання цим законом чинності.

За наявності підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК та п. 4 ч. 1 ст. 420 цього Кодексу суд апеляційної інстанції задовольнив скаргу прокурора й ухвалив свій вирок, яким скасував вирок місцевого суду тільки в частині звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі пунктів Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які її засуджено, фактичні обставини справи, кваліфікація дій та міра покарання в апеляційному суді ніким не оскаржувалися, а тому в цій частині не були предметом його перегляду.

Отже, оскільки вирок апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, які до нього ставляться, є законним та обґрунтованим, а з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5