АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
16 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_5 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2011 року,
в с т а н о в и л а:
Цією постановою:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , судимий: 21 березня 2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_7 21 березня 2011 року вироком Печерського районного суду м. Києва був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Вирок суду до КВІ Солом`янського району м.Києва надійшов 18 квітня 2011 року і ОСОБА_7 був постановлений на облік. Проте, на неодноразові виклики до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся, за місцем проживання відсутній, виїздів бригад швидкої медичної допомоги до ОСОБА_7 не зареєстровано, на лікуванні в лікарнях м. Києва не перебував, факт смерті не зареєстрований, в слідчому ізоляторі не утримувався, місце перебування засудженого невідоме, на неодноразові виклики до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився, тому, на думку суду, засуджений переховується та ухиляється від виконання обов`язків встановлених для нього судом.
В апеляції захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_5 просить, скасувати постанову суду, відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції. При цьому зазначає, що засуджений має постійне місце роботи, не змінював місце проживання, звертався за медичною допомогою до диспансерів і лікарень м. Києва, де в 2012 та 2014 роках перебував на стаціонарному лікуванні, а в 2013 році в зв`язку з втратою паспорту, засудженим отримано паспорт гр. України в органах МВС України. Тому, висновки суду про те, що засуджений переховується та ухиляється від виконання обов`язків встановлених для нього судом є обґрунтованими.
Водночас, зазначає, що в поданні кримінально-виконавчої інспекції відсутні відомості про вручення ОСОБА_7 повісток і повідомлень щодо необхідності прибуття до інспекції.
Крім цього, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення ОСОБА_7 про дату і час розгляду подання та вручення йому постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 13.09.2011 року, яка ним отримана лише 12.12.2014 року, чим порушено його право на захист.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника, пояснення засудженого та його захисників, які її підтримали, перевіривши матеріали судової та особової справи, обговоривши доводи, наведені в апеляції, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2011 року вироком Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.09.2011 року скасовано відбування покарання з випробуванням. В зв`язку з тим, що місце перебування засудженого ОСОБА_7 невідоме, на неодноразові виклики до кримінально-виконавчої інспекції останній не з`являється, тому, на думку суду, засуджений переховується та ухиляється від виконання обов`язків встановлених для нього судом.
Проте на думку, колегії суддів, такий висновок суду є передчасним. Так, відповідно до розділу 6 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2003 року № 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.01.2004 року № 16/8615 (надалі інструкція), якщо місцезнаходження особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням невідоме працівник підрозділу інспекції проводить такі початкові розшукові дії:
опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання;
через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи;
направляє запити: за місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи; до адресного-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради;
перевіряє: медичні установи за місцем проживання, морги (чи нестала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину); за обліками органів внутрішніх справ ( чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спец установах органів внутрішніх справ).
Якщо протягом одного місяця місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засудженої особи.
Після затримання засудженої особи працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення ним постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Зазначених вимог Інструкції працівником інспекції виконано не було.
Оскільки згідно вироку, який знаходився на виконанні Солом`янського районного відділу КВІ засуджений офіційно працює, де характеризується позитивно. Проте, згідно особової справи працівником відділу КВІ по місцю роботи не вжито жодних заходів щодо встановлення місця перебування засудженого. Не вжито таких заходів і по місцю проживання, оскільки в матеріалах особової справи відсутні пояснення сусідів, родичів, працівників ЖЕКу.
Не внесено подання працівником КВІ до органів внутрішніх справ про розшук ОСОБА_7 , як то передбачено Інструкцією.
Розглядаючи подання, суд також не звернув увагу на вказані порушення в зв`язку з чим виніс незаконну постанову.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, справа направленню в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів, ОСОБА_7 звільненню з під варти в залі суду.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляцію захисника засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2011 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу повернути в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.
Судді:
____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Справа № 11/2690/104/2015
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1