Справа №1-373/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2015 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_4
захисника потерпілої ОСОБА_5
захисника підсудної ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, з середньою спеціальною освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, громадянки України,
за ст.125 ч.1 КК України, суд,-
ОСОБА_7 умисно спричинила легкі тілесні ушкодження.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
що 08 серпня 2011 року потерпіла ОСОБА_3 близько 21 год. 15 хв. поверталася додому з пасовища. В той час її зустріла сусідка-обвинувачена ОСОБА_7 , яка почала безпричинно обзивати потерпілу нецензурними словами і наносити побої.
В результаті нанесених обвинуваченою побоїв потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.
Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що близько 21 год. 15 хв. поверталася додому з пасовища. В той час її зустріла ОСОБА_7 , яка почала безпричинно обзивати її нецензурними словами і нанесла їй тілесні ушкодження.
Законний представник потерпілої ОСОБА_4 суду пояснила, що в серпні 2011 року її дочка плачучи пригнала корову і повідомила її, що ОСОБА_7 безпричинно її побила.
Наступного дня вона з дочкою поїхали в міліцію, де звернулись до дільничного інспектора Мендела. Він пообіцяв зайти до них після обіду, або ж наступного дня. Поскільки Мендела до них не зайшов, вона знову поїхала з дочкою в міліцію. Дільничий прийняв від них заяву, відібрав пояснення. Направлення на зняття побоїв не дав, сказав що прийде до них і тоді випише направлення. Поскільки направлення дільничий не дав, вона звернулась до лікаря. Їм дали направлення на зняття побоїв. На той час експерт знаходився у відпустці, побої вони зняли в м.Івано-Франківську. Дитину боліла голова, лікар їх порекомендував звернутись в лікарню, що в Підгірках в м.Калуш. Дочці призначили обезболююче і сказали, що якщо стан дитини погіршиться, то потрібно буде прийти. Місць на стаціонарне лікування на той час не було.
Вона пішла в міліцію, щоб поцікавитись результатами розгляду її заяви. Заяву не знайшли, а дільничий Мендела знаходився у відпустці. Згодом дали відповідь на заяву, але без акту медичного огляду. Тоді вона поїхала в м.Івано-Франківськ, де їй повідомили про те, що акт огляду знаходиться в працівника служби у справах дітей. Цивільний позов просить задоволити в повному обсязі.
Підсудна ОСОБА_7 в судовому засіданні своєї вини у вчинені злочину не визнала та пояснила, що ОСОБА_3 жодних тілесних ушкоджень не наносила.
Незважаючи на заперечення своєї вини підсудною ОСОБА_7 у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , її винуватість у вчиненому підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема письмовими доказами що є в матеріалах справи.
Так згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.08.2011 року зазначено, що 12.08.2011 року в Калуський МВ УМВС поступила заява від ОСОБА_4 про те, щоб прийняти міри до її сусідки ОСОБА_7 , яка 08.08.2011 року, близько 21.15 год. обзивала її та її дочку та нанесла ОСОБА_3 тілесні ушкодження. За результатами перевірки постановлено притягнути ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, згідно ст.173 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується також актом судово-медичного обстеження потерпілої та висновком експерта щодо отриманих тілесних ушкоджень.
Так згідно Довідки Калуського МВ УМВС від 12.10.2011 року зазначено, що згідно акту судово-медичного обстеження за № 857 від 23.08.2011 р. у дочки малися тілесні ушкодження: забої м`яких тканин голови з травматичним набряком: забої м`яких тканин з синцями задньої поверхні тулуба, обох верхніх кінцівок, які спричинені дією тупого твердого предмету, яким могла бути і палиця, могли утворитися при нанесенні ударів таким у вказані вище ділянки тіла, може відповідати терміну, на який вказує обстежувана.
У зазначеному акті потерпіла повідомила експерту про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень і це повідомлення за своїм змістом ідентичне з її показаннями у суді.
Дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.96).
Згідно висновку експерта № 346/857/11-Е/ у потерпілої мались тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с.115-116).
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 08.08.2011 року о 20.30 год. пішов до ОСОБА_9 , коли з ним розмовляв то потерпіла пригнала корову з поля та плакала. Він корову припнув та пішов до будинку дізнатись, що трапилось, на що ОСОБА_3 пояснила, що обвинувачена її побила.
Свідок ОСОБА_10 сімейний лікар сільської амбулаторії суду пояснила, що до неї звернулася ОСОБА_4 з дитиною з тілесними ушкодженнями. Після огляду дитини направила її в Калуську ЦРЛ. Також дівчинка повідомила, що її побила ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_11 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердили, що потерпіла ОСОБА_3 прибігла до дому плачучи та повідомила, що її побила ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 08.08.2011 року приблизно у 21 год. почула крик, після чого зустріла ОСОБА_7 , яка розповіла, що вона побила потерпілу палкою, вона їй зробила зауваження.
Суд не бере до уваги свідчення свідків ОСОБА_13 . ОСОБА_14 , ОСОБА_15 оскільки вони не були очевидцями даної події, являються родичами підсудної, а тому могли свідчити на користь підсудної, окрім того в судовому засіданні дані свідчення не підтверджені.
Також суд не бере до уваги свідчення свідка ОСОБА_16 , оскільки він не був очевидцем подій та дані свідченні в судовому засіданні не підтверджені.
Також пояснення підсудної про те, що вона 08.08.2011 року близько 21.00 год. перебувала в м.Калуші спростовується роздруківкою телефонних дзвінків по абоненському номеру НОМЕР_1 , яки належить підсудній ОСОБА_7 з якого вбачається, що 08.08.2011 року о 21год.07хв.45сек. підсудна розмовляла з абонентом НОМЕР_2 (номер належить дочці підсудної ОСОБА_13 ) та згідно інформації про покриття базової станцій підсудна здійснювала розмову з села Завій, Калуського району Івано-Франківської області.
Наведені докази не дають підстав сумніватися в їх достовірності, вони повністю спростовують доводи ОСОБА_7 про її непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень, вказаних в актах судово-медичних обстежень.
Твердження ОСОБА_7 , що вона не наносила ніяких тілесних ушкоджень потерпілій суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і розцінюються як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності.
Суд також враховує, що з приводу поведінки підсудної та родичів потерпілої неодноразово звертались в правоохоронні органи, про що свідчать матеріали перевірки та відповіді Калуського РВ УМВС на скарги.
З такими тілесними ушкодженнями, які отримала ОСОБА_3 , згідно акту судово-медичного обстеження, дії обвинуваченої ОСОБА_7 , підпадають під ознаки злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України.
Крім того в судовому засіданні, не встановлено обставин й не наведено доказів про не винуватість підсудної.
Таким чином суд приходить до висновку, що вина підсудної у вчиненні злочину доведена повністю. В діях ОСОБА_7 є склад злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України спричинення легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання суд не знаходить.
Вивченням особи підсудної ОСОБА_7 встановлено, що підсудна по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко-психо кабінетах не числиться, являється пенсіонером.
У відповідності ч.1 п.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ст.125 ч.1 КК України 08.08.2011 року і зазначений злочин відносяться до злочину невеликої тяжкості.
А тому, враховуючи, що з дня вчинення злочину минуло більше двох років, то у відповідності до вимог ст.49 КК України минули строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , а тому слід звільнити її від кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд дослідивши характер діяння підсудної та негативні наслідки на які зіслалася потерпіла, приходить до висновку, що заявлений розмір моральної немайнової шкоди завищений і належно необґрунтований, а тому розмір відшкодування моральної шкоди слід зменшити і позов про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 600 гривень.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 15 діб з часу проголошення.

Головуючий: