Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 1-39/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2010 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя А. А. Надопта

секретар судового засідання І.О.Чейпеш, М.Клантюк,

за участю прокурора С.П.Ракущинець, адвоката підсудного ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та його аконного представника ОСОБА_2, представника потерпілого адвоката П.ГІ.Чорба, юзглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів римінальну справу по обвинуваченню -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, родженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, »світа вища, не працюючого, розлученого, в порядку ст.89 КК України не судимого, у скоєнні злочинів, передбачених ч.І ст.122 та ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що підсудний ОСОБА_3 31.07.2008р., приблизно об '3.55 годин, знаходячись навпроти будинку №45 по вул.Залізнична в с.Сасово, Виноградівського району, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної іеповаги до суспільства, з хуліганських спонукань підійшов до ОСОБА_4 і іротягнув по поверхні його одягу ніж, після чого, не припиняючи свої хуліганські ПЇ, підійшов до потерпілого ОСОБА_2 і умисно штовхнув його руками.

Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії підсудний ОСОБА_3, не ;вертаючи уваги на прохання присутніх припинити хуліганські дії, умисно наніс 3.В.Звір один удар господарсько-побутовим ножем, який був заздалегідь іриготовлений для нанесення тілесних ушкоджень в область правої руки, :причинивши ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта №320 від 15.09.2008р. ілесні пошкодження у вигляді: різаної рани м^яких тканин середньо-нижньої ретини передпліччя з пошкодженням сухожиль розгиначів 4 та 5 пальців, що :упроводжувалося пошкодженням ліктьового нерва та посттравматичним іевритом, які згідно п.2.22.1 „в" „Правил судово-медичного визначення степені яжкості тілесних пошкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від І 7.01.1995р. кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, після роз»яснення йому іроцесуальних прав, передбачених ст.263 КГ1К України та змісту ст.63 Конституції України в пред'явленому йому звинуваченні в скоєнні злочинів, передбачених п.ст.122 ч.І, 296 ч.4 КК України, свою вину не визнав та показав, що 31.07.2008р. зін дійсно пізно ввечері вертався додому по вул.Залізничній в с.Сасово, коли почув тілоси людей, які його нецензурно ображали. На це він вказав їм, щоб зоші йшли ліати і пройшов повз цих людей приблизно 15 метрів, як на нього з-заді накинувся >аось, повалив його на землю, де побачив, що то був ОСОБА_2 - син його кума. На це підбігли Г'орінецький та ОСОБА_4, які є свідками по справі, і почали його бити ногами по всьому тілу. Він зумів від них вирватися і втекти, а вдома помився від крові і пішов додому до кума ОСОБА_2, щоб розказати йому все, але його дома

не було, а тому він розмовляв з його дочкою ОСОБА_5, після чого він пішов додому і ліг спати. Потерпілого ОСОБА_2 він не бив ножем в руку, а той міг впасти під час їх боротьби на скло чи інший предмет, шо були на землі і порізатися, бо в нього не було жодних причин бити ножем потерпілого, а також погрожувати їм ножем. Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та потерпілий, які напали на нього, були самі п'яні, бо в той вечір у свідка ОСОБА_7 був день народження. Вважає, що його побили і він є потерпілим, але так як його бив і син його кума, то він не хотів звертатися в міліцію з цього приводу. Не визнає він і пред'явлений до нього цивільний позов.

Не дивлячись на те, що підсудній ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав, проте така є повністю доведенною показами потерпілого, свідків, експерта та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитаний непонолітній потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 31.07.2008р. приблизно об 22.00 годин він вирішив вийти на вулицю. Перед будинком №45 вул.Залізнична, де проживає його сусідка ОСОБА_7, він побачив ОСОБА_7, потім підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які теж присіли до них на лавочку. Приблизно об 23 годині біля них проходив підсудний ОСОБА_3, який виражався нецензурними словами і був в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчила його ходьба та повишений тон голосу. Розмовляючи між собою вони сміялися і в той час ;ю них підійшов ОСОБА_3, який почав ображати їх із-за того, що вони ніби-то сміються з нього. ОСОБА_8 сказав, що вони не з нього сміються і попросив його йти додому. Через певний час підсудний, нецензурно лаючись, підійшов знову до них і запитав де він, потім підійшов до Кайло і ножем протяг по його одежі з низу до верху. У відповідь Кайло схопив підсудного за руку, в якій він тримав ніж. Вони всі злякались і теж підійшли до ОСОБА_3, щоб забрати ніж, однак він відвертався від них, виражався при цьому в їх адресу нецензурною лайкю та погрожував розправою. Через кілька хвилин ОСОБА_3 штовхнув його, в результаті чого сам похитнувся і в той час підсудний, тримаючи в руці ніж, наніс йому один удар в праву руку. Від отриманого удару йому запаморочилось і він відразу зайшов на подвір'я будинку ОСОБА_7, щоб знайти воду. Невдовзі підійшла ОСОБА_7 і почала перев'язувати йому руку рушником, проте кров зупинити не можна було. Після цього хтось з його друзів, хто саме не пам'ятає, так як від отриманого удару він частково втрачав свідомість подзвонив ОСОБА_9, який проживає неподалік та який невдовзі на своєму мотоциклі відвіз його в Виноградівську ЦРЛ. В лікарні його обстежили і направили в травматологіне відділення, де через чотири дні його направили в Ужгородську обласну лікарню, для операції, так як операцію, яку йому потрібно зробити, в м.Виноградів не роблять. На даний час він знаходиться на контролі в Ужгородській обласній лікарні, так як його рука погано заживає, а відтак повністю підтримує виявлений раніше ним цивільний позов про стягнення з підсудного 10.000,00 грн. моральної шкоди.

Законний представник неповнолітнього потерпілого його батько ОСОБА_2 в суді показав, що з підсудний перебували в добрих стосунках, оскільки він є хреснии батько його старшої дочки допоки він не почав пити, на І даний час він ходить та погрожує свідкам гю справі, щоб не говорили правду. Квитанцій чи чеків вони не зберігали, оскільки не думали, що прийдеться судитись, а тому просять лише стягнути з підсудного моральну шкоду, оскільки син до сих пір

лікується, потребує подальшого лікування та реабілітації функції руки, із-за руки син не пішов служити до армії.

Покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 про обставини скоєння підсудним відносно нього злочину повністю підтверджуються та узгоджуються із показами допитаних у судовому засіданні свідків, а також експерта.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10, ствердивши свої покази на досудовому слідстві та в попередніх судових засіданнях, показав, що 31.07.2008р. приблизно об 22.30 годин, перед будинком №45 вул.Залізнична, відпочивав з своїми друзями ОСОБА_7, ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_2. Приблизно об 23 годині біля них проходив підсудний, який виражався різними нецензурними словами, говорячи сам з собою, оскільки був п»яним. Вони між собою розмовляли, жартували та сміялися і в той час до них підійшов ОСОБА_3, який почав їх ображати, бо вони сміються з нього. У відповідь ОСОБА_8 сказав, що це не так і попросив його йти додому. Проте, через певний час підсудний, виражаючись в їх адресу нецензурними словами повернувся до них і запитав, де ОСОБА_2, який на той час сидів на лавочці. Потім ОСОБА_3 підійшов до нього і невідомо звідки взяв ніж, яким протяг по його одежі з низу до верху, говорячи що поріже їх, почав розмахувати ножем у них перед очима та знову погрожуючи розправою. У відповідь він схопив ОСОБА_3 за руку, в якій той тримав ніж, в цей час підійшли потерпілий ОСОБА_2 та ОСОБА_8, щоб забрати ніж, однак ОСОБА_3 відвертався від них та штовхався, виражаючись при цьому різними нецензурними словами. Вони намагались забрати від підсудного ніж, але він, тримаючи в руці ніж, наніс потерпілому один удар в область правої руки, від чого з руки ОСОБА_2 почала йти кров і він пішов на подвір'я будинку ОСОБА_7. Врешті вони відібрали від ОСОБА_3 ніж, який виражався нецензурними словами. Невдовзі приїхав ОСОБА_9, який на своєму мопеді відвіз ОСОБА_2 в Виноградівську ЦРЛ.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 дали суду покази, які є аналогічними показам свідка ОСОБА_10 та потерпілого в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 31.07.2008р. приблизно о 23.50 годин вона прокинулась від гучного стуку у вхідні двері їх будинку. Вона відчинила двері і побачила підсудного ОСОБА_3, який запитав де її батько та матір, а вона сказала, що її батьки на роботі ОСОБА_12 почав скаржитись на її брата - потерпілого, говорячи, що він зовсім не вихований, після чого витягнув з кишені ніж і почав ним розмахуватись, говорячи, що він сам буде виховувати її брата, він йому покаже і після чого втикнув ніж в дерев'яне перило, що на сходинках при вході до будинку. Вона злякалась і зачинила двері. Близько 4-ї години до них додому прийшов ОСОБА_8 і ОСОБА_7, які повідомили, що підсудний наніс її брату ОСОБА_2 удар ножем в руку, і що орат знаходиться в Виноградівській ЦРЛ.

Суд в порядку вимог ст.306 ч.І п.2 КПК України, проти чого не заперечували учасники процесу, оголосив покази свідка ОСОБА_9, які він давав під час досудового слідства, оскільки його неявка визнана судом поважною у зв»язку з тим, що він проходить дійсну військову службу в армії.

Так, будучи допитаний 10.11.2008р. в якості свідка на досудовому слідстві 3.В.Гальмаш показав /а.с.Ю0 т.1/, що ЗJ.07.2008р. приблизно об 21 гпдпні 20 хвилин на його мобільний номер телефону надійшов дзвінок від ОСОБА_8 який повідомив, що ОСОБА_12 вдарив ножем у праву руку ОСОБА_2 і його потрібно відвезти в Виноградівську ЦРЛ. Через кілька хвилин він на своєму мопеді приїхав до будинку ОСОБА_7, що розташований по вул.Залізнична в с.Сасово, де побачив ОСОБА_8, ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_2, з правої руки якого текла кров, хоча рука була обвита рушником. На його запитання, що сталось ОСОБА_2 сказав, що кілька хвилин тому ОСОБА_12 наніс йому один удар в праву руку. Він на своєму мопеді відвіз ОСОБА_2 в Виноградівську ЦРЛ де тому надали допомогу.

Допитана в судовому засіданні слідчий СВ РВ ГУ МВС в Закарпатській області Продан Оксана Василівна пояснила, що дійсно вона проводила досудове слідство щодо підсудного ОСОБА_12 за ст.ст.296 ч.4 та 122 ч.І КК України. Перед тим справу розслідував орган дізнання, а до неї справа поступила через десять днів, у зв»язку з чим виникли певні розбіжності в документах. Також пояснила, іпо при проведенні досудового слідства, а саме при винесенні постанови від 23.10.2008р. про об»єднання в одне провадження кримінальних справ щодо підсудного ОСОБА_12 за ст. 122 ч.І та ст.296 ч.4 КК України вона допустилась помилки, вказавши ст.286 ч.4 КК України замість ст.296 ч.4 КК України.

Крім показів потерпілого та допитаних у суді свідків та експерта, вина підсудного ОСОБА_12 в інкримінованих йому злочинах повністю стверджується іншими безпосередньо перевіреними, дослідженими та оголошеними в судовому засіданні доказами у справі, яким суд дав належну оцінку.

Так, із заяви законного представника потерпілого ОСОБА_2 від 01.08.2008р. (т. 1 а.с.10) вбачається, що підсудній ОСОБА_12 наніс тілесні ушкодження його сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Даними протоколу огляду місця пригоди за участю понятих від 01.08.2008р. (т.іа.с.11-12) стверджено, що під час даної слідчої дії га огорожі дворогосподарства №45 по вул.Залізничній с.Сасово виявлено плями бурого кольору та вилучений ніж;

З Висновку експерта №320 від 15.09.2008р. (т.1 а.с.36-37) вбачається, що у потерпілого ОСОБА_2 виявлені тілесні пошкодження у вигляді: різаної рани м"яких тканин середньо-нижньої третини передпліччя з пошкодженням сухожиль розгиначів 4 та 5 пальців, що супроводжувалася пошкодженням ліктьового нерва та посттравматичним невритом, які згідно п.2.22.1 „в'' „Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень затверджених „Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995Р. кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня, які виникли внаслідок дії гострого ріжучого предмету, яким міг бути ніж.

Допитана в суді судово-медичний експерт ОСОБА_13, підтвердивши висновки вказаної експертизи, додатково пояснила, що вона дійсно проводила експертизу тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_2, а відтак повністю підтримує свій висновок №320 від 15.09.2008р., та вказує, що такі тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого ОСОБА_2 неможливо отримати при падінні, оскільки рана у потерпілого була глибока, були пошкоджені сухожилля, і ці тілесні ушкодження потерпілий міг отримати тільки від удару гострим предметом, можливо ножем, гіри обставинах, які вказав потерпілий, але не при падінпі, би годі би були і інші ушкодження, наприклад синці, але таких у потерпілого не виявлено, тим самим спростувавши показання підсудного про те, що потерпілий міг тілесні ушкодження отримати і в результаті падіння на землю, або порізатись об скло.

Даними протоколів відтворення обстановки та обставин події від 29.10.2008р.

за участі потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з фототаблицями від /т.1 а.с.79-82, 85-87, 90-92, 94-95/, під час якого вони вказали час, місце та обставини скоєння підсудним злочину, а також послідовність вчинення підсуднім злочинних дій;

Даними протоколу пред'явлення предметів для впізнання від 27.10.2008р. (т. 1 а.с.96-97), під час якого свідок ОСОБА_11 впізнала ніж, з яким підсудній ОСОБА_12 приходив до неї додому вночі 31.07.2008р. і який втикнув в дерев'яне перило, яким огороджено сходинки в будинок. Під час розгляду справи у суді вона, потерпілий, а також допитані свідки впевнено вказали на цей ніж, яким підсудний ОСОБА_12 наніс удар потерпілому ОСОБА_2.

Даними протоколів очної ставки від 28.10.2008р. (т. 1 а.с. 114-127) між обвинуваченим ОСОБА_12 га потерпілим ОСОБА_2, а також свідками ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, під час яких як потерпілий так і свідки вказали де коли і при яких обставинах ОСОБА_12 вчинив злочини відносно потерпілого ОСОБА_2.

Даними протоколу огляду предметів від 27.10.2008р. (т.1 а.с. 140), яким оглянуто ніж, яким підсудний наніс удар потерпілому.

Відповдіно до Висновку експерта за №1610 від 23.10.2008р. ('а.с. 110-111 т.1) ніж наданий на дослідження, виготволений у саморобний спосіб та відноситься до господарсько-побутових ножів, який не відноситься до категорії ХОЛОДНОЇ чброї.

За таких обставин, в сукупності із зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що вина ОСОБА_12 в скоєнні злочинів за ч.4 ст.296 КК України за кваліфікуючими ознаками, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень таза ч. 1 ст. 122 КК України за кваліфікуючими ознаками, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, що спричинило тривалий розлад здоров'я, є повністю доведеною, а його дії за цим законом кваліфіковані вірно.

При цьому суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_12 про те, що він не вчиняв хуліганських дій і потерпілого ОСОБА_2 не бив ножем в руку, а він міг впасти під час їх боротьби на скло чи інший предмет і порізатися, а відтак не може взяти ці покази до уваги, оскільки такі суд вважає неправдивими і такі спростовані показами потерпілого та свідків, як на досудовому слідстві так і в суді, а також показами експерта в судовому засіданні та матеріалами кримінальної справи, і розцінює такі покази підсудного, як намагання підсудного уникнути такої відповідальності.

Суд допитав у справі свідків, при цьому підсудному було забспечепо право допитувати свідків, однак жоден з них не ствердив про непричетність підсудного до скоєння даного злочину. Підсудному на досудовому слідстві та у суді було забезпечено участь кваліфікованого адвоката, а тому суд констатує, що йому було надано змогу скористатись ефективними засобами правового захисту своїх інтересів.

Незважаючи на те, що у справі встановлені окремі порушення при проведенні дізнання та досудового слідства, зокрема при винесенні постанови від 23.10.2008р.

про об»єднання в одне провадження кримінальних справ щодо підсудного ОСОБА_12 за ст.122 ч.І та ст.296 ч.4 КК України слідчий допустився помилки, вказавши ст.286 . ч.4 КК України замість необхідної ст.296 ч.4 КК України /а.с. 130-131 т.1/, проте це не може вплинути на висновок суду про винність підсудного, оскільки ці протиріччя були усуненні під час судового розгляду у даній справі.

Призначаючи підсудному ОСОБА_12 міру покарання за ст.ст. 122 ч.1, 296 ч.4 КК України суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчинених злочинів. їх тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини і причини, за яких були вчинені злочини і які пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Так, підсудний вважається в порядку ст.89 КК України раніше не судимим, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с.68/, вину у скоєнні злочинів та розмір заявленого до нього цивільного позову не визнав, скоїв тяжкий злочин. Що стосується характеристики підсудного за місцем його проживання, то суд бере до уваги характеристику, що міститься в матеріалах справи на (а.с.4 т.2), оскільки така підписана безпосередньо сільським головою, відповідно до якої підсудний характеризується посередньо, зокрема, як такий, що «конфліктує із сусідами», і не бере до уваги характеристику, що міститься на (а.с.66 т.1) справи, оскільки така підписана не сільським головою, а невідомою особою, посадове становище якої не вказано. Поряд з цим, посередня характеристика підсудного у сукупності із запереченням ним своєї вини не може свідчити на користь висновку про можливість виправлення підсудного без ізоляції його від суспільства.

Окрім цього суд відзначає, що підсудний ОСОБА_12 скоїв тяжкий злочин з власної ініціативи, брав у ньому участь від початку до кінця, проявив при цьому особливу зухвалість, агресивність, жорстокість щодо неповнолітнього, в скоєному не розкаявся, а відтак дані обставини свідчать про високий ступінь суспільної небезпечності підсудного.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність підсудного не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги і доводи підсудного ОСОБА_12 про знаходження потерпілого ОСОБА_2 на час даної події в стані алкогольного сп'яніння, оскільки такий стан потерпілого зафіксовано службовими особами Виноградівської ЦРЛ при надходженні потерпілого в лікарню, який доставлений в лікарню 01.08.08р. о 2- 30год., що стверджується як відповідями головного лікаря Виноградівської ЦРЛ (т.2 а.с.1-3), де належним чином зафіксовано стан алкогольного сп'яніння потерпілого при поступленні в лікарню.

За таких обставин суд, беручи до уваги все вищенаведене, а також те, що ОСОБА_12 скоїв тяжкий злочин відносно неповнолітнього потерпілого, при цьому застосував ніж, яким наніс глибоку рану та пошкодив сухожилля потерпілого, що могло бути наслідком лише сильного удару ножем, враховуючи необхідність відповідності характера і ступеня суспільної небезпечності даного злочину обставинам його скоєння та особистості підсудного ОСОБА_12, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, - а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, гак і іншими особами і (ст.50 п.2 КК України), а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке у відповідності до п.2 ст.65 КК України має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та профілактики скоєння злочинів підсудним в майбутньому, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе І лишу в умовах ізоляції його від суспільства та рахує за необхідне обрати підсудному покарання, пов"язане з позбавленням його волі, в межах санкцій інкримінованих йому злочинів з використанням правил, передбачених ст.70 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для ; виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_2 заявив цивільний позов про стягнення з підсудного 10.000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що із-за його злочинних дій він зазнав моральних страждань.

Вирішуючи питання про заявлений позов суд виходить з того, що ст.55 Конституції України закріплене право громадян на судовий захист від протиправних посягань, а відповідно до п.4 ст.64 КПК України у кримінальних справах підлягає доказуванню характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Згідно до роз»яснень, наведених в п.4 Постанови Пленуму ВС України №13 від 02.07.2004р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, орган досудового слідства й суду необхідно з»ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно цій особі злочином (моральну, фізичну чи майнову).

Обговорючи питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого, відповідно до п.31 вказаної Постанови Пленуму ВС України, яка орієнтує суди на необхідність керуватись відповідними положеннями ЦК України га роз»ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в якому зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначена постанова визначає: характер і тривалість страждань, стан здоров»я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Отже, вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди суд визнає доводи неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 обґрунтованими, гіри цьому суд враховує, що із-за злочинних дій підсудного потерпілий переніс фізичну біль, певний час знаходився на лікуванні в Виноградівській ЦРЛ та Ужгородській ОЛ, у зв»язку з чим переніс та переносить моральні страждання, його честь і гідність були приниженні злочином, також поніс певні матеріальні витрати у зв»язку з лікуванням руки. Зокрема, відповідно до Висновків судово-медичного експерта у потерпілого ОСОБА_2 виявлені тілесні пошкодження у вигляді: різаної рани м"яких тканин середньо-нижньої третини передпліччя з пошкодженням сухожиль розгиначів 4 та 5 пальців, що супроводжувалася пошкодженням ліктьового нерва - та посттравматичним невритом, і які кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

На підставі наведеного, керуючись принципом справедливості, розумності та достатності (ст.З ЦК України), врахувавши матеріальний стан підсудного, а також те, що він ніде не працює, суд вважає за необхідне і справедливе заявлений цивільний позов задоволити частково- в розмірі 8.000,00 гри. на відшкодування моральної шкоди, і така сума буде співрозмірною, належною та справедливою компенсацією завданих йому моральних страждань.

Питання про речові докази по справі вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Судові витрати по справі не вказані.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.І ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.І ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 призначити три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 8.000,00 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Речові докази по справі - ніж, що знаходиться на зберіганні у Виноградівському РВ ГУМВС (т.1 а.с. 141) знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 15-ти діб з дня його проголошення через Виноградівський районний суд.

ГоловуючийОСОБА_14