Справа № 1-9/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді - Храновської Н.В.,

при секретарі - Бортнік С.П.,

з участю прокурора - Кузька І.П.,

потерпілого - ОСОБА_1,

обвинувачених - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисників - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Дубечно, Старовижівського району, жителя с. Пехи, Шацького району
українця, громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, непрацюючого, засудженого вироком Шацького
районного суду від 01.06.2006
року за ч.І ст. 296 КК
України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510,00

грн., ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя с.
Пехи, Шацького району, Українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою, непрацюючого не одруженого,
раніше не судимого

- у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.З ст.289 КК України;

ВСТАНОВИВ:

20
січня 2007 року,
близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_2
за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, переслідуючи мету незаконного
заволодіння транспортним засобом, з подальшою його реалізацією, звернулися до
водія, автомобіля марки "Фольксваген - джетта" д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 9022,09
грн., який стояв в центрі смт.Шацьк, з проханням відвезти їх в урочище
Венське. Рухаючись по центральній автодорозі Шацьк-Любомль в урочищі "Венське", ОСОБА_2, який сидів на
задньому сидінні автомобіля, стиснувши водія руками за шию та придушивши
до спинки сидіння, а ОСОБА_3, взявши за волося та обличчя, наказали зупинити
автомобіль та віддати ключі, при цьому погружували фізичною розправою із
застосуванням вогнепальної зброї, яку потерпілий сприймав реально. Водій
автомобіля - потерпілий
ОСОБА_1 чинив підсудним тривалий час опір, в зв"язку з чим, відносно нього останніми застосовувалось насилля,
яке полягало у стисканні ОСОБА_2 руками
шиї потерпілого та яке було небезпечними для життя і здоров"я в момент
його заподіяння. Дана суперечка тривала, протягом 10-15 хвилин, в ході
якої, ОСОБА_2 заволодів ключами від автомобіля, проте підсудні не скористалися
ними та не розпочали руху транспортного засобу, оскільки, потерпілий, помітивши
в дзеркало наближення авто, вирвався із рук
останніх та вибіг на дорогу, при цьому, вибивши ключ із рук ОСОБА_2 та
викинувши його через дорогу, чим перешкодив підсудним вчинити заплановані дії з
метою доведення злочину до кінця.

Допитаний в
судовому засіданні з приводу інкримінованого злочину, підсудний ОСОБА_2 свою
вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та показав, що 20 січня 2007 року, близько 22 години ЗО хвилин, на його
пропозицію, ОСОБА_3 погодився незаконно заволодіти будь-яким автомобілем щоб
поїхати в с. Яревище, Старовижівського району. Попередньо узгодили план своїх
дій, за яким вирішили діяли. В центрі смт. Шацьк, ОСОБА_3 домовився із водієм автомобіля
марки "Фольксваген
- джетта" відвезти їх в урочище Венське. Рухаючись по автодорозі
Шацьк-Любомль, знаходячись в урочищі Венському,
він стиснув руками водія за шию та придушив до спинки сидіння, а ОСОБА_3 тримав
водія за волося та обличчя, погрожуючи фізичною розправою із застосуванням
вогнепальної зброї, вимагали у водія зупинити автомобіль та віддати ключі. При
цьому мали намір водія насильно посадити на заднє сидіння автомобіля та
по дорозі викинути. Проте, довести їм свої
злочинні наміри до кінця не вдалось, в зв"язку з тим, що водій, вирвавшись
із автомобіля, покликав на допомогу сторонніх осіб, в зв"язку з чим, вони
змушені були втекти.

Підсудний ОСОБА_2 у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Мотивує,
що причиною вчинення даного злочину було те, що вони перебували в стані
алкогольного сп"яніння. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає .

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому органами досудового
слідства злочині визнав повністю та показав, що 20 січня 2007
року, близько 22 години
ЗО хвилин, він, на пропозицію ОСОБА_2, погодився заволодіти транспортним засобом з метою подальшої його реалізації, а за
виручені кошти, поїхати до Києва. Попередньо обговоривши план своїх дій та
реалізовуючи злочинні наміри, він, в центрі смт. Шацьк підійшов до водія
автомобіля марки "Фольксваген-джетта" та домовився щоб останній їх
відвіз в урочище Венське. Приїхавши в обумовлене місце, ОСОБА_2, який сидів на
задньому сидінні автомобіля, стиснув водія руками за шию та притиснув до спинки
сидіння, а він схопив останнього за волося та обличчя, при цьому, погрожуючи
фізичною розправою із застосуванням вогнепальної зброї, вимагали у водія
зупинити автомобіль та передати ключі, а водія намагалися посадити на заднє
сидіння. Проте, останній чинив їм опір і вирвавшись із автомобіля на дорогу,
покликав сторонніх осіб на допомогу, що перешкодило доведенню їхніх злочинних
намірів до кінця. У вчиненому підсудний
щиро розкаюється, просить суворо не карати, заявлений потерпілим цивільний
позов визнає.

Незважаючи на
повне визнання своєї вини в інкримінованому злочині підсудними, їх вина доводиться зібраними органами досудового
слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

·
подія злочину підтверджується: рапортом оперативного
чергового Шацького РВ УМВС від 20.01.2007
року, заявою ОСОБА_1 в Шацький РВ УМВС про вчинення відносно нього злочину; повідомленням ОСОБА_1 в Шацьку ЦРЛ
про спричинені йому тілесні ушкодження в наслідок нападу на нього
невідомих осіб /а.с. 2-4,14/;

протоколом
огляду місця події від 21.01.2007
року та фототаблицями до нього, згідно якого вбачається, що предметом огляду
являється автомобіль марки "Фольксваген-джетта", д.н.з. НОМЕР_1 білоруської
реєстрації, яким керував потерпілий в момент вчинення
відносно нього злочину. В ході огляду даного автомобіля виявлено та вилучено частину
упаковки жувальної гумки "орбіт-білосніжний", яка знаходилась на
задньому сидінні автомобіля, недокурок
цигарки "Прилуки", відбитки пальців рук із внутрішньої сторони
опущеного скла задньої лівої дверки, із зовнішньої верхньої частини
задньої лівої дверки, із
підкасетника аудіокасет /а.с. 17-21/;
протоколом гляду даних речових доказів від 21.01.2007 року /а.с. 58/;

·
висновком дактилоскопічної експертизи від 25.01.2007 року, де
предметом дослідження були відбитки пальців
рук, виявлені та вилучені в ході огляду автомобіля. В результаті дослідженя
яких було встановлено, що слід пальця руки, який було виявлено на внутрішній
поверхні скла задніх лівих дверей залишений вказівним пальцем лівої руки
ОСОБА_2 /а.с. 65-71/;

·
показаннями потерпілого ОСОБА_1,
даними ним як на досудовому /а.с.27-28/, так і судовому
слідстві, який показав, що 20
січня 2007 року,
близько 22 години,
до нього в центрі смт. Шацьк підійшло два молодих хлопці і попросили відвезти
їх в урочище Венське, на що він погодився. Проїжджаючи головною дорогою в
урочищі Венське, ОСОБА_2, який сидів на задньому сидінні автомобіля, стиснув
руками його за шию та притиснув до стінки
сидіння, а ОСОБА_3, що сидів на передньому правому
сидінні, вхопив його за волося та обличчя. ОСОБА_2 наказав зупинити автомобіль
та віддати ключі, що він і зробив. При цьому хлопці погрожували фізичною
розправою із застосуванням вогнепальної зброї, погрози яких він сприймав
реально. Під час суперечки, яка тривала, приблизно 10-15 хвилин, він
чинив хлопцям опір і лише, коли побачив в дзеркалі автомобіль, який наближався,
відчинивши дверку, відібравши
ключі від автомобіля в ОСОБА_2, вирвався на дорогу і зупинив даний автомобіль,
в в"язку з чим, хлопці втекли;

·
показаннями самого ОСОБА_2, даними ним під час досудового
слідства в ході його допиту в якості підозрюваного від 21.01.2007 року - /а.с. 36/, а також в ході
його допиту в якості обвинуваченого -
/а.с. 119./, який
давав аналогічні показання, що і в судовому засіданні;

·
показаннями ОСОБА_3., даними ним під час досудового
слідства в ході його допиту в якості підозрюваного
від 21.01.2007 року - /а.с. 44-45/, а також в ході його допиту в якості
обвинуваченого - /а.с. 131-132/, який, також, давав аналогічні показання, що і в судовому засіданні;

·
показаннями свідка ОСОБА_6, оголошеними в судовому засіданні, яка в своїх показаннях
підтвердила, що 20 січня 2007 року, близько 22 години на
автодорозі в урочищі Венське зустріла ОСОБА_1, який їй розповів про обставини
вчинення відносно нього злочину /а.с.48/;

·
протоколами відтворення обстановки та обставин події від 21.01.2007 року за участю ОСОБА_3/а.с. 51-53/ та ОСОБА_2 /а.с. 54-57/, в ході яких, останні показали на
місці та розповіли про обставини вчинення даного злочину, що
відповідає іншим доказам по справі;

·
висновком судово-медичної експертизи від 23.01.2007 року, згідно
якої вачається, що в ході медичного
обстеження гр. ОСОБА_1, на тілі останнього були виявлені тілесні ушкодження: гематоми, садна на обличчі, шиї,
руках, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень
- /а.с. 95-96/;

·
протоколами очних ставок від 26.01.2007 року за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, в ході
яких, було усунуто незначні розбіжності в їхніх показаннях, даних ними на
досудовому слідстві в якості підозрюваних -
/а.с. 99-100/;

Отже, на
підставі наведених та оцінених в сукупності доказів, суд приходить до висновку,
що своїми умисними, протиправними діями, які виразились в незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним
засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з
насильством, небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вчинили злочин, передбачений ч.З ст.15, ч.З ст.289 КК України.

В даній справі
потерпілим ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином, мотивуючи, що йому, внаслідок протиправних дій підсудних,
було спричинено фізичні та душевні страждання, які проявились у фізичному болі,
внаслідок його побиття та душевних хвилюваннях з приводу його зовнішнього
вигляду /синці на обличчі, шиї/, чим було принижено його людську гідність.
Потерпілий просив стягнути з підсудних в рівних частках з кожного на
відшкодування моральної шкоди 25000,00
грн.

В
судовому засіданні потерпілий змінив цивільний позов, зменшивши розмір
відшкодування моральної шкоди і просив стягнути з підсудних 1000,00 грн., по 5000,00 гривень з
кожного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв"язку із
ушкодженням її здоров"я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у
зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно
ст.23 ЦК України,
передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається
судом залежно від характеру протиправного діяння, глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з
урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги
розумності і справедливості.

При
вирішенні цивільного позову, суд враховуючи вищевикладене, приходить до
висновку, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, а
саме, стягненню з кожного із підсудних по 3000,00
тисячі гривень на відшкодування завданої ними моральної шкоди потерпілому.

Суд,
вирішуючи питання про вид і міру покарання підсудним, враховує суспільну
небезпеку вчиненого ними злочину, який відносить до особливо тяжких злочинів,
вчинений умисно, небезпечним для життя і здоров"я способом, об"єктом
посягання за даним злочином є власність, а крім того, при цьому здійснюється
посягання на життя і здоров"я потерпілого. Також, суд враховує дані про особу підсудних, які, зокрема, ОСОБА_2,
будучи судимим, знову вчинив новий умисний злочин, що свідчить, про
небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується
негативно, виступав ініціатором вчинення даного злочину. Підсудний ОСОБА_3 за
місцем проживання характеризується позитивно, злочин вчинив вперше, обоє
підсудних суспільно-корисною працею не займаються.

Крім
того, при призначенні покарання, суд приймає до уваги думку потерпілого з приводу призначення покарання підсудним, який,
просить останніх суворо не карати.

До
обставин, які обтяжують покарання підсудних, суд відносить вчинення ними
злочину в стані алкогольного сп"яніння, а ОСОБА_2 - рецидив
злочинів.

До
обставин, що пом"якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд відносить: щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування
завданої матеріальної шкоди, а також, те, особа підсудного являється особою
молодого віку.

До
обставин, що пом"якшують покарання підсудного ОСОБА_3 суд відносить: щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування
завданої матеріальної шкоди, а також, те, що особа підсудного являється особою
молодого віку, злочин вчинив вперше, не являвся ініціатором вчинення даного
злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, при такій достатній
сукупності пом"якшуючих покарання обставин, на підставі ч.1 ст.69 КК
України, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_3, являється
можливим призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. З ст.289 КК України. Крім
того, враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що особа
підсудного ОСОБА_3 не являє підвищеної суспільної небезпеки і його виправлення
можливе без ізоляції від суспільства, в зв"язку з чим, суд приходить до
висновку, про можливість його виправлення перебуваючи на волі.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить
до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому, покарання йому
слід обрати у вигляді позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.81 КПК України.

Судові
витрати, згідно ст.93 КПК України, за проведення дактилоскопічної експертизи
стягнути в рівних частках з підсудних.

На підставі вищевикладеного та Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.15, ч.З ст.289 КК
України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з
конфіскацією усього належного йому на праві власності майна

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.15, ч.З ст.289 КК України, призначивши йому покарання із
застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять)
років.

На
підставі ст. 75 КК
України вирок в частині основного покарання не приводити до виконання при
умові, що протягом 3 (трьох)
років ОСОБА_3 не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов"язки.

На
підставі ст. 76 КК
України суд покладає на засудженого ОСОБА_3 обов"язок з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, та
повідомляти дані органи про зміну місця проживання.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити: із тримання
під вартою - на
підписку про невиїзд, звільнивши з під варти у залі суду негайно.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 21 січня 2007 року.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку
до виконання.

Цивільний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 10000,00 (десять
тисяч)грн. в рівних частках з кожного -
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 по 3000,00
(три тисячі) гривень з кожного.

Речові докази по справі:

· частину
упаковки від жувальної гумки "Орбіт" та окурок цигарки "Прилуки особливі" - знищити;

· автомобіль
марки "Фольксваген-джетта",
д.н.з. НОМЕР_1 повернути
законному володільцю - ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в
розмірі 141 (сто
сорок однієї) гривні 23 копійки
в рівних частках з кожного.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Волинської області на протязі 15 діб з часу його
проголошення, через Шацький районний суд.