Справа № 405/2008/15-к
1-кп/405/79/15
УХВАЛА
30 червня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву потерпілого ОСОБА_3 про забезпечення позову у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, у відношенні якого під час досудового розслідування обрано запобіжний захід тримання під вартою,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
20.03.2015 року до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 28.01.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.
30.06.2015 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 подав письмову заяву про забезпечення позову в цивільному позові потерпілих, в якій він просить суд винести ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд, розглянувши заяву потерпілого, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 1 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з моменту вчинення злочину, а саме, з 28.01.2015 року по даний час, а саме, по 30.06.2015 року минуло вже близько 6 місяців, проте обвинувачений ОСОБА_4 на даний час в добровільному порядку не відшкодував навіть частини моральної шкоди ні потерпілому ОСОБА_3 ні іншим потерпілим, яку завдав вчиненням злочину.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Суд вважає, що сумніви потерпілого ОСОБА_3 з приводу того, що кошти з проданого нерухомого майна обвинуваченим будуть направленні саме на відшкодування моральної шкоди потерпілих, є обґрунтованими. Відповідно, суд вважає, що у випадку винесення обвинувального вироку, та, відповідно, у випадку задоволення цивільного позову, виконання вироку в частині стягнення коштів з засудженого ОСОБА_4 може мати певні труднощі, а то і взагалі не зможе бути виконане без забезпечення цивільного позову.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Отже, що стосується забезпечення позову, то дане питання врегульовано як нормами КПК України, так і нормами ст.ст. 151- 153 ЦПК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема:
1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.
Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна, заявлений потерпілим ОСОБА_3 судом було враховано:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосовує такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Зважаючи на те, що відповідно до оглянутих в судовому засіданні оригіналів договору дарування від 27.01.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 368, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу - 16817192) обвинувачений ОСОБА_4 володіє на праві власності 11/50 часток у праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому саме в цій часті підлягає арешту зазначене нерухоме майно.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК, ч. 2 ст. 369, 370 - 372, 170,172 КПК України, суд, -
постановив:
Заяву потерпілого ОСОБА_3 про забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні № 405/2008/15-к (номер провадження 1-кп/405/79/15) за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити частково.
Накласти арешт на 11/50 часток у праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали направити до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ та Реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ для виконання.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто з наступного дня після її постановлення.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження.
Ухвала на підставі ст. 395 КПК України може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя
Ленінського районного суду
міста Кіровограда ОСОБА_1