ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/312/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Струкова Є.О.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0003728
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дніпропетровська,
громадянина України, освіта середня
спеціальна, не працюючого, не
одруженого, раніше судимого:

- 06.10.2009 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 309
ч.1, 75 КК України до з років позбавлення
волі, з іспитовим строком 3 роки;

- 18.11.2011 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186 КК
України до 3 років 3 місяців позбавлення
волі, звільненого 08.05.2013 року
умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 29
днів;

проживаючого АДРЕСА_1, в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК
України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2, 14 липня 2013 року
близько 17 години, знаходячись в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому
по АДРЕСА_2, реалізуючи раптово
виниклий умисел, направлений на таємне
викрадення чужого майна, скориставшись
тим, що продавець магазину не бачить
його дій, діючи з корисливих мотивів,
скоюючи злочин повторно, перехилився
через холодильник, відкрив ящик тумби,
звідки таємно викрав чуже майно, яке
належить ПП «ОСОБА_4», а саме грошові
кошти в сумі 300 гривень. В цей час, дії
ОСОБА_2 були помічені продавцем ОСОБА_3,
яка одразу голосно почала вимагати, щоб
обвинувачений повернув викрадені
грошові кошти. ОСОБА_2 усвідомлюючи, що
його дії перестали бути таємними для
оточуючих, утримуючи при собі
викрадене майно, діючи умисно, з
корисливих мотивів, виконавши частину
дій необхідних для доведення свого
злочинного наміру до кінця, намагався
відкрито викрасти грошові кошти в сумі
300 гривень та зникнути з місця злочину,
але не зміг довести свій злочинний
умисел до кінця, з незалежних від його
волі причин, оскільки був затриманий на
місці вчинення злочину.

ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив
суду, що 14 липня 2013 року близько 17
години, він зайшов в приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому
по АДРЕСА_2, де скориставшись тим, що
продавець магазину відвернулась та не
бачить його дій, перехилився через
холодильник, відкрив ящик тумби, звідки
забрав грошові кошти в сумі 300 гривень.
В цей час, продавець повернулась та
побачила, що він викрав гроші, почала
кричати. Злякавшись, він кинув
викрадені гроші на холодильник, після
того його затримав чоловік, що зайшов
до магазину. Вважає, що він скоїв
крадіжку.

Про винність обвинуваченого суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Згідно з поясненнями потерпілого
ОСОБА_4, він є приватним підприємством,
здійснює роздрібну торгівлю
напівфабрикатами в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по
АДРЕСА_2. Про вчинений злочин йому стало
відомо від продавця магазину ОСОБА_3
злочинець був затриманий, належні йому
грошові кошти повернуті. Претензій
матеріального характеру він не має.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона
працює продавцем в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по
АДРЕСА_2. 14 липня 2013 року близько 17
години, до магазину зайшов
обвинувачений. Вона відволіклась та не
слідкувала за його діями. Коли знову
повернулась до обвинуваченого, то
побачила, як він перехилившись через
холодильник, держав в правій руці
грошові кошти. Вона одразу зрозуміла,
що обвинувачений забрав гроші з каси
магазину, тому почала голосно кричати,
щоб він повернув гроші. Обвинувачений
утримуючи в руці викрадені грошові
кошти намагався втікати з магазину, але
завдяки її крикам, на допомогу підбіг
клієнт, який зайшов до приміщення та
затримав ОСОБА_2, а вона в свою чергу
підбігла та вихопила з рук
обвинуваченого викрадені гроші. Свідок
категорично стверджувала, що
обвинувачений втікав з грошима
зажатими в правій руці з приміщення
магазину, але його вчасно затримали.

Відповідно до протоколу пред'явлення
особи для впізнання, свідок ОСОБА_3
впевнено впізнала обвинуваченого, що
скоїв зазначений злочин (а.п.35-39)

Зазначені обставини також
підтверджуються наступними
матеріалами кримінального
провадження: протоколами огляду місця
події та викраденого майна (а.п.8-9, 11-14),
під час яких оглянуто місце вчинення
злочину - приміщення магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по
АДРЕСА_2, та викрадені грошові кошти, що
визнані речовим доказом по
кримінальному провадженню (а.п.16);
протоколом проведення слідчого
експерименту, під час якого
обвинувачений вказав на обставини
вчинення злочину (а.п.71-76); протоколу
одночасного допиту осіб, в ході якого
свідок ОСОБА_3 викрила обвинуваченого у
вчиненні злочину (а.п.77-80).

Суд розцінює невизнання своєї вини
обвинуваченим, як бажання уникнути
відповідальності за скоєне
кримінальне правопорушення.

Аналізуючи досліджені по
кримінальному провадженню докази, суд
критично ставиться до пояснення
обвинуваченого, що він кинув з рук
викрадені гроші та не намагався
втікати, в той час, як його дії стали
помітні для оточуючих.

Пояснення обвинуваченого в цій частині
спростовується показами свідка ОСОБА_3,
яка стверджувала, що обвинувачений
намагався втікати з викраденими
грошовими коштами, які утримував в
правій руці, але його вчасно затримав
клієнт магазину, після чого саме з руки
обвинуваченого вона вихопила гроші.

Суд вважає за можливе визнати
показання свідка ОСОБА_3 достовірними
та такими, які спростовують пояснення
обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2, в незакінченому замаху на
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), скоєного повторно, тобто у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 15
ч.3, 186 ч.2 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, дані про
особу обвинуваченого, при цьому
обставин, які б пом'якшували чи
обтяжували його покарання судом не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
тільки в умовах ізоляції, при
призначенні покарання у вигляді
позбавлення волі, що буде відповідати
ступеню тяжкості та характеру
вчиненого кримінального
правопорушення.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК
України, суд не вбачає, оскільки
будь-яких обставин, які б суттєво
знижували тяжкість скоєного
кримінального правопорушення не
встановлено, а враховуючи обставини
скоєння злочину, у суду не виникає
переконання в тому, що виправлення
обвинуваченого можливе без реального
виконання покарання.

Крім того, суд враховує, що
обвинувачений скоїв зазначений злочин
в період умовно-дострокового
звільнення від відбуття покарання,
тому вважає за необхідне призначити
йому покарання із застосуванням ст. 71
КК України, частково приєднавши не
відбуте обвинуваченим покарання за
вироком Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
18.11.2011 року.

Речові докази, а саме грошові кошти в
сумі 300 гривень, що знаходяться на
відповідальному зберіганні у свідка
ОСОБА_3, суд вважає за необхідне
повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді чотирьох років позбавлення
волі.

Відповідно до ст. 71 КК України
призначити покарання за сукупністю
вироків, частково приєднавши не
відбуте покарання за вироком
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 18.11.2011
року, у вигляді одного року позбавлення
волі, остаточно визначивши покарання у
вигляді п'яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 15 липня 2013 року, міру
запобіжного заходу залишити без змін -
тримання під вартою.

Речові докази, а саме грошові кошти в
сумі 300 гривень, що знаходяться на
відповідальному зберіганні у свідка
ОСОБА_3 - повернути власнику ОСОБА_4

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін