Провадження № 1-кп/185/48/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потеріплої (цивільного позивача) - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Которини Жидачівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, працюючогона посаді прохідника у ВСП ШУ Тернівська ПАТ ДТЕК Павлоградвугілля, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , увійшов у двір будинку АДРЕСА_2 , і , побачивши свою колишню дружину ОСОБА_10 , їх сина ОСОБА_11 та співмешканця своєї колишньої дружини ОСОБА_12 , почав голосно на них кричати, злякавши свого сина ОСОБА_11 . ОСОБА_10 , бажаючи захистити сина від галасу батька, взяла його на руки і підійшла до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_7 почав загороджувати прохід в під`їзд, виражатись нецензурними словами, притримувати двері під`їзду, не даючи прохід в указаний під`їзд будинку. Бажаючи уникнення сварки з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 з сином ОСОБА_11 на руках, ОСОБА_12 пройшли у під`їзд, після відсторонення останнім ОСОБА_7 від дверей під`їзду.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_7 увірвався в під`їзд будинку АДРЕСА_2 і на площадці першого поверху заважав ОСОБА_10 подзвонити в дверний дзвінок сусідки ОСОБА_13 , перешкоджав ОСОБА_13 відкриттю дверей квартири АДРЕСА_3 , застосував по відношенню до ОСОБА_10 фізичне насилля з силою схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, виражаючись при цьому нецензурними словами, не реагуючи на зауваження і прохання про припинення дії.

Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, не дозволив ОСОБА_10 разом з сином ОСОБА_11 пройти до квартири АДРЕСА_3 , до сусідки ОСОБА_13 , схопивши ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни.

В цей час на галас ОСОБА_7 з верхніх поверхів третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 прийшли сусіди ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які почали робити зауваження і просити ОСОБА_7 про припинення вищевказаних дій, на що ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою в адрес останніх та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження вищевказаних осіб , став на сходинкову площадку між 1 та 2 поверхом третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 і схопившись руками за перила і розставивши руки в різні боки, не пропускав їх до квартири. Потім ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зробили зауваження ОСОБА_7 щодо його поведінки і попросили покинути під`їзд. Після чого о 19 годині 30 хвилин 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 покинув під`їзд.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину в судовому засіданні не визнав, пояснив, що 05 серпня 2014 року приблизно о 20:00 годині він проходив через подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Побачивши на майданчику свого молодшого сина ОСОБА_11 , який гуляв разом з матір`ю ОСОБА_16 , підійшов до них з метою поспілкуватись з дитиною. ОСОБА_16 , побачивши, що ОСОБА_7 прямує в їх напрямку, одразу взяла дитину на руки та направилась до третього під`їзду зазначеного будинку, зайшла в під`їзд, після чого туди увійшов обвинувачений ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_12 . ОСОБА_16 подзвонила в двері сусідці з квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_13 . Ніяких сварок з потерпілою він не вчиняв, тілесні ушкодження їй не наносив. Навпаки, саме потерпіла ОСОБА_16 нанесла йому удар, потім його били Потім ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Окрім цього ОСОБА_16 пошкодила його відеокамеру, яку тримав у правій руці, оскільки кожну зустріч знімав на відео. ОСОБА_12 відібрав телефон, а потім підкинув у кишеню шортів, в які обвинувачений був вдягнутий того вечора. Заявлений потерпілою цивільний позов не визнає.

Даючи оцінку поясненням обвинуваченого в тій частині, що він тілесні ушкодження потерпілій не причиняв, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, та розцінює як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Зокрема, сам обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи встановлені в суді, а саме те, що в цей день, а саме 05 серпня 2014 року в період часу з 19:00 до 20:00 години у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , у нього була сутичка з потерпілою.

Вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої, не довіряти яким у суду не має ніяких підстав, свідків, висновками судово-медичної експертизи про характер і локалізацію заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, а також протоколами проведених інших слідчих дій. Пояснення обвинуваченого в тій частині, що саме йому було заподіяно тілесні ушкодження, спростовуються поясненнями інших свідків подій, що мали місце.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона та обвинувачений ОСОБА_7 є колишнім подружжям. З 21 вересня 2012 року разом не проживають. В серпні 2014 року потерпіла проживала разом зі своїми батьками, донькою, цивільним чоловіком та молодшим сином ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_2 .

05 серпня 2014 року приблизно о 19:00 годині потерпіла разом з сином ОСОБА_11 та цивільним чоловіком ОСОБА_12 вийшли на прогулянку в подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де зустріли обвинуваченого ОСОБА_7 , який почав звертатись до дитини ОСОБА_9 . Оскільки дитина злякалась, потерпіла ОСОБА_10 взяла дитину на руки та пішла до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 притримуючи двері під`їзду не давав їй пройти, потім пропустивши потерпілу до під`їзду зайшов слідом, висловлюючись нецензурно на адресу потерпілої та намагаючись відібрати дитину, яка знаходилась у потерпілої на руках. Потерпіла ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) подзвонила в двері квартири сусідки ОСОБА_13 , при цьому обвинувачений перешкоджав ОСОБА_13 відкриттю дверей квартири АДРЕСА_3 , застосував по відношенню до ОСОБА_10 фізичне насилля з силою схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, виражаючись при цьому нецензурними словами, не реагуючи на зауваження і прохання про припинення дії. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, не дозволив ОСОБА_10 разом з сином ОСОБА_11 пройти до квартири АДРЕСА_3 , до сусідки ОСОБА_13 , схопивши ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни.

В цей час на галас ОСОБА_7 з верхніх поверхів третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 прийшли сусіди ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які почали робити зауваження і просити ОСОБА_7 про припинення вищевказаних дій, на що ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою в адрес останніх та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження вищевказаних осіб , став на сходинкову площадку між 1 та 2 поверхом третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 і схопившись руками за перила і розставивши руки в різні боки, не пропускав їх до квартири. Потім ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зробили зауваження ОСОБА_7 щодо його поведінки і попросили покинути під`їзд. Після чого о 19 годині 30 хвилин 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 покинув під`їзд.

Потерпіла ОСОБА_10 піднялась до квартири своїх батьків, заспокоїла дитину та звернулась за наданням їй медичної допомоги. Окрім цього вважає, що їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 гривень.

Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити, пояснивши, що після заподіяних їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, вона проходила курс лікування та витратила на придбання ліків 684, 35 гривень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що 05 серпня 2014 року приблизно о 19:00 годині вона знаходилась вдома за адресою: квартира АДРЕСА_3 , почувши крики у під`їзді та дзвінок у двері, стала їх відкривати, при цьому обвинувачений перешкоджав ОСОБА_13 відкриттю дверей квартири АДРЕСА_3 Після того, як їй вдалось вийти на сходову клітину, вона побачила, що в під`їзді знаходяться ОСОБА_10 з дитиною ОСОБА_11 на руках, ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 , при цьому останній застосовував по відношенню до ОСОБА_10 фізичне насилля з силою схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, виражаючись при цьому нецензурними словами. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, не дозволив ОСОБА_10 разом з сином ОСОБА_11 пройти до квартири АДРЕСА_3 , схопивши ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни. На зауваження ОСОБА_12 , який намагався відвести ОСОБА_7 від ОСОБА_10 останній не реагував, як і на прохання з боку ОСОБА_10 про припинення дії.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав наступні показання.

05 серпня 2014 року приблизно о 19:00 годині потерпіла разом з сином ОСОБА_11 та ним вийшли на прогулянку в подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де зустріли обвинуваченого ОСОБА_7 , який почав звертатись до дитини ОСОБА_9 . Оскільки дитина злякалась, потерпіла ОСОБА_10 взяла дитину на руки та пішла до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 притримуючи двері під`їзду не давав їй пройти, потім пропустивши потерпілу до під`їзду зайшов слідом, висловлюючись нецензурно на адресу потерпілої та намагаючись відібрати дитину, яка знаходилась у потерпілої на руках. ОСОБА_12 зайшов слідом за ними. Потерпіла ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) подзвонила в двері квартири сусідки ОСОБА_13 , при цьому обвинувачений перешкоджав ОСОБА_13 відкриттю дверей квартири АДРЕСА_3 , застосував по відношенню до ОСОБА_10 фізичне насилля з силою схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, виражаючись при цьому нецензурними словами, не реагуючи на зауваження і прохання про припинення дії. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, не дозволив ОСОБА_10 разом з сином ОСОБА_11 пройти до квартири АДРЕСА_3 , до сусідки ОСОБА_13 , схопивши ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни. В цей час на крики ОСОБА_7 з верхніх поверхів третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 прийшли сусіди ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які почали робити зауваження і просити ОСОБА_7 про припинення вищевказаних дій, на що ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою в адрес останніх та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження вищевказаних осіб , став на сходинкову площадку між 1 та 2 поверхом третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 і схопившись руками за перила і розставивши руки в різні боки, не пропускав їх до квартири. Потім ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зробили зауваження ОСОБА_7 щодо його поведінки і попросили покинути під`їзд. Після чого о 19 годині 30 хвилин 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 покинув під`їзд. Свідок ОСОБА_12 , потерпіла з дитиною ОСОБА_9 піднялись до квартири батьків потерпілої. ОСОБА_10 заспокоїла дитину, та повідомила ОСОБА_12 про те, що відчуває запаморочення в голові, біль в руках, в зв`язку з чим потребує медичної допомоги.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожен окремо, пояснили, що 05 серпня 2014 року приблизно о 19:00 годині, вони вийшли в під`їзд будинку АДРЕСА_2 , почувши крики, де побачили, що в приміщенні третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 відбувається конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_7 намагається відібрати дитину ОСОБА_11 у ОСОБА_16 , спричиняє тілесні ушкодження останній. Зокрема, свідок ОСОБА_14 пояснив, що бачив як ОСОБА_7 наносив один удар в область передпліччя ОСОБА_16 , в той час, коли вона була затиснута в кут сходинкової клітини. Вони почали робити зауваження і просити ОСОБА_7 про припинення вищевказаних дій, на що ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою в адрес останніх та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження вищевказаних осіб , став на сходинкову площадку між 1 та 2 поверхом третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 і схопившись руками за перила і розставивши руки в різні боки, не попускав їх до квартири. Потім ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зробили зауваження ОСОБА_7 щодо його поведінки і попросили покинути під`їзд. Після чого о 19 годині 30 хвилин 05 серпня 2014 року ОСОБА_7 покинув під`їзд.

Свідок ОСОБА_15 викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 05 серпня 2014 року він, приблизно о 19:00 годині, проходячи повз будинку АДРЕСА_2 , чув крики декількох осіб та нецензурну лайку, які доносились з підїзду цього будинку. Очевидцем конфлікту безпосередньо він не був, зі слів ОСОБА_7 , йому відомо, що конфлікт відбувся за участі ОСОБА_7 та його колишньої дружини.

В ході судового слідства було досліджено письмові матеріали кримінального провадження, а саме:

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( а.к.п.7);

· Протокол проведення слідчого експерименту та фото таблиця до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_18 розповіла про обставини подій, що мали місце 05.08.2014 року, та на статисті показала, яким чином ОСОБА_7 підійшов до неї, схопив її за з силою схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, схопив ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни (а.к.п. 19-22);

· Висновок експерта №397 (а.к.п. 13-14) та висновок експерта № 417 д (а.к.п.24), згідно довідки з травмпункту (а.к.п.15) на момент звернення 05.08.2014 року о 23:00 годині у ОСОБА_18 була виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гематоми обох верхніх кінцівок. Закрита черепно-мозкова травма яка супроводжувалась струсом головного мозку, множинні синці та садна в області обох плечей та спини утворилися від дії (ударів) твердих тупих предметів та за своїм характером відноситься до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Тілесні пошкодження могли утворитись в час, вказаний в представленій медичній документації. Тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_18 могли утворитися за обставин та умов, про які показала в ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_18 ;

- Протокол огляду місця події та фототаблиця (а.к.п. 25-27);

- Протокол огляду фотокарток та фототаблиця (а.к.п. 49-56);

· Постанова про визнання речових доказів (а.к.п.57);

· Протокол слідчого експерименту та фото таблиця, згідно якого свідок ОСОБА_12 розповів про обставини подій, що мали місце 05.08.2014 року та на статисті показав, яким чином ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_18 , та схопив знаходячись напроти неї, яким чином ОСОБА_7 схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, схопив ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни (а.к.п.58-62);
· Протокол слідчого експерименту та фототаблиця згідно якого свідок ОСОБА_13 розповіла про обставини подій, що мали місце 05.08.2015 року та на статисті показав, яким чином ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_18 , знаходячись напроти, та схопив знаходячись напроти неї, яким чином ОСОБА_7 схопив її за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, схопив ОСОБА_10 за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась голово та спиною об електрощитову. Після цього ОСОБА_7 з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни (а.к.п. 63-67);

· Постанова судді від 16.08.2012 року (а.с.70-71);

· Постанова судді від 07.09.2012 року (а.с.72);

· Постанова судді від 13.11.2014 року (а.с.73-74);

· Висновок експерта №536 д (а.с.75-76);

· Копія витягу з ЄРДР № 0003437 від 11.11.2014 року (а.с.77);

· Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року (а.с.184-186);

· Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2013 року (а.с. 187-188);

· Висновок по заяві ОСОБА_7 від 29.09.2014 року (а.с.189);

· Висновок по заяві ОСОБА_7 від 14.08.2014 року (а.с. 190).

Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_7 :

- довідки, що на психіатричному та наркологічному обліку він не перебуває (а.к.п. 38-39);

- копія паспортного документу на ОСОБА_7 з підтвердженням анкетних даних (а.к.п. 44)

-характеристика, відповідно до якої скарг на ОСОБА_7 зі сторони сусідів не надходило (а.к.п. 41-42);

- виробнича характеристика ОСОБА_7 (а.к.п.43);

- відомості про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності (а.к.п.40).

Підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_10 та свідків, а також вважати, що вони могли обмовити обвинуваченого, у суду немає.

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Так, дії ОСОБА_7 за фактом завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 05 серпня 2014 року стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України - як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

Проте, вчинення ОСОБА_7 хуліганства, за тих ознак, що визначені стороною обвинувачення, суд вважає не доведеним і не підтвердженим перевіреними у судовому засіданні доказами.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство ", слід відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

При відмежуванні хуліганства від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини судам необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) обвинувачені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій обвинуваченого простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них.

Так, у судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_7 перебували в шлюбі в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1995 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 20 лютого 2001 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,сини ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як встановлено в судовому засіданні, між обвинуваченим та потерпілою з листопада 2012 року склались неприязні відносини, які тривають і по теперішній час та пов`язані з конфліктною ситуацією щодо визначення місця проживання та участі кожного з батьків у вихованні спільних малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_23 .

Стороною обвинувачення не надано доказів наявності умислу у обвинуваченого на порушення громадського порядку, та не враховано неприязні відносини на протязі останніх 3-х років між обвинуваченим та потерпілою.

Зазначені події, хоча і відбувались в приміщенні третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , однак судовим розглядом не встановлено того, що ОСОБА_7 діяв з мотивів демонстрації свого зверхнього ставлення до суспільства, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Дії ОСОБА_7 , який з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув в кут сходинкової площадки, потім схопив за шию, штовхнув її в напряму електрощитової, де вона вдарилась головою та спиною об електрощитову та після цього з силою схопив ОСОБА_10 за обидві руки передпліччя і притиснув до стіни, свідчать про те, що обвинувачений бажав спричинити потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження саме через неприязнь до неї, а не з інших мотивів, в тому числі хуліганських.

Згідно висновків експерта №397 (а.к.п. 13-14) та висновок експерта № 417 д (а.к.п.24), згідно довідки з травмпункту на момент звернення 05.08.2014 року о 23:00 годині у ОСОБА_18 була виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, гематоми обох верхніх кінцівок (а.к.п.15). Закрита черепно-мозкова травма яка супроводжувалась струсом головного мозку, множинні синці та садна в області обох плечей та спини утворилися від дії (ударів) твердих тупих предметів та за своїм характером відноситься до легких тілесних пошкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

В ході конфлікту , жоден з інших присутніх осіб : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , малолітній ОСОБА_9 , 2011 року народження не постраждав, майно цих осіб та обладнання третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 не пошкоджено.

Тобто , ОСОБА_7 наносив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження виключно з мотивів особистих сталих неприязних відносин, які між ними склалися.

У зв`язку з викладеним, кваліфікація дій обвинуваченого як грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, є помилковою.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої в судовому засіданні, співставляючи ці покази з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_7 , дослідженими в судовому засіданні доказами, суд, з урахуванням положень ч.3 ст.337 КПК України, робить обґрунтований висновок про те, що дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.296 КК України підлягають перекваліфікації на ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, однак вчинив його у відношенні до жінки, яка заздалегідь є слабшою фізично, вчинив інкриміноване діяння в присутності малолітньої дитини - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, вину не визнав.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, не виявлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої котра вважає, що обвинуваченого слід покарати суворо, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинений злочини у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді виправних робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року, згідного якого йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. в дохід держави, суд визначає остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

При цьому суд приймає до уваги положення ч.3 ст.72 КК України, відповідно до якої основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої їй матеріальної шкоди в сумі 684 гривень 35 коп., яка полягає у понесенні витрат на лікування, а також про відшкодування завданої їй моральної шкоди на суму 5 000 грн.

Потерпілою - цивільним позивачем ОСОБА_10 у зв`язку із спричиненням їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 витрачено кошти на лікування в сумі 684 гривень 35 коп., що підтверджується товарними чеками (а.с.86-87). В цій частині цивільний позов потерпілої підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує, - стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, пережитий стрес, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 1 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався і підстав для його обрання не має.

Доля речових доказів має бути вирішена за правилами ст. 100 КПК України.

Судових витрат у справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 10 /десяти/ місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 % його заробітку.

На підставі ст. 72 КК України покарання призначене ОСОБА_7 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року у виді штрафу в сумі 850 грн. в дохід держави, виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди - 684 гривень 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1000 гривень.

В решті позову відмовити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 - не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню фотокартки в кількості 12 штук зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.к.п.51-56).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1