У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Гриціва М.І., Коротких О.А.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Івано-Франківської області на
судові рішення щодо ОСОБА_1.

За вироком Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області від 24 травня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, раніше не судимий,

засуджений:
за ст. 121 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 45 діб
арешту; за ст. 296 ч.4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 30
діб арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів суд визначив ОСОБА_1
остаточне покарання у виді арешту на 45 діб.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1.: 732 грн. 72 коп. на користь медичного
закладу, 82 грн. 62 коп. на користь експертної установи та 4 000 грн. на
користь потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2007
року цей вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнано винуватим у тому, що 15 січня 2007 року, приблизно о 02
год., в с. Зелена Надвірнянського району, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань, два рази ударив ножем
потерпілого ОСОБА_2, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування судових
рішень щодо ОСОБА_1., посилаючись на безпідставне застосування судом першої
інстанції положень ст. 69 КК України та призначення засудженому занадто м'якого
покарання у виді арешту.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені у касаційному поданні прокурора, колегія суддів вважає, що це
подання задоволенню не підлягає.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні
злочинів, які кваліфіковано за ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.4 КК України. Правильність
цих висновків суду у поданні не оспорюється.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то колегія суддів вважає, що
вирішення цього питання судом першої інстанції відповідає положенням,
передбаченим у ст.ст. 65, 69 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції відповідної статті Особливої частини КК України може
бути застосовано за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Із змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_1
покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд першої інстанції навів
відповідні мотиви. Зокрема, суд за обставини, які пом'якшують покарання визнав
вчинення ОСОБА_1 злочину у неповнолітньому віці, наявність у батьків засудженого тяжких
хвороб, а також прохання потерпілого суворо не карати ОСОБА_1., що відповідає
положенням ст. 66 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно і
обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покарання у виді арешту.

Не знайшли свого підтвердження також і посилання прокурора на порушення
апеляційною інстанцією вимог ст. 377 КПК України, оскільки в своєму рішенні
апеляційний суд навів відповідні мотиви на обґрунтування необхідності залишення
постановленого відносно ОСОБА_1. вироку без зміни.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора Івано-Франківської області
щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судді:

Гриців М.І. Коротких
О.А. Федченко О.С.