Справа № 183/744/14-к
№ 1-кп/183/16/15
В И Р О К
іменем України
11 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7

представників цивільних відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

06 вересня 2013 р. близько 17:20 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем КАМАЗ 4310 д/н НОМЕР_3 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Вільне-Черкаське до автодороги М-18 в напрямку с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, без пасажирів.

В зустрічному напрямку по автодорозі рухався автобус БАЗ А-079.14 д/н НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_10 , з пасажирами. Водій ОСОБА_5 знаходячись на ділянці 12 км. + 550 м. вищевказаного автошляху, не переконавшись в безпечності своїх дій, не впевнившись, що це буде небезпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху почав змінювати напрям руху, вліво, виїжджаючи на зустрічну смугу руху. В наслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажирці автобуса ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні лівого плечового суглобу і передній поверхні грудної клітини зліва, розриву лівого ключе-акромінального з`єднання (зв`язки між ключицею і лопаткою), які у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості. Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 п. 10.1 Правил дорожнього руху України відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». При цьому, технічну можливість запобігти вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді для водія ОСОБА_5 обумовлювало дотримання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

Допитаний в суді ОСОБА_5 вину визнав та відмовився від дачі показань, тому, що обставини злочину вірно вказані в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена доказами, дослідженими судом:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді показала, що, 06.09.2013 р. вона їхала в автобусі БАЗ як пасажир. Під час руху сталося зіткнення автобуса з військовою машиною, в наслідок чого вона тримала тілесні ушкодження, і потім проходила лікування. Злочином їй завдано матеріальної та моральної шкоди, тому просить суд задовольнити її позов та стягнути з відповідачів солідарно матеріальні збитки в сумі 4231 грн. як витрати на своє лікування, та витрати за отриману юридичну допомогу, а також стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 20000 грн., за перенесені нею душевні страждання, фізичний біль та порушений її нормальний спосіб життя.

- показаннями цивільного позивача ОСОБА_7 , який в суді показав, що 06.09.2013р. на автошляху «Вільне-Черкаське М18» в напрямку с. Орлівщина сталося зіткнення автомобіля КАМАЗ4310 д/н НОМЕР_3 яким керував водій ОСОБА_5 з автобусом БАЗ А НОМЕР_5 , який належить йому на праві власності, та яким керував ОСОБА_10 автобус було застраховано, але страхова компанія на момент дорожньо-транспортної пригоди стала банкротом. В наслідок ДТП належний йому автобус було пошкоджено, йому було заподіяна матеріальна шкода в сумі 108203 грн. 88 коп., а також йому було завдано моральної шкоди в розмірі 10000 грн., так як в наслідок чого він змушений ходити по судам, що порушує його нормальний спосіб життя, про що він заявив позов та просить стягнути шкоду з відповідачів солідарно.

· показаннями представника цивільного відповідача військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , яка в суді показала, що позов не визнає, оскільки військова частини не є відповідачем, тому що військова частина має лише право управління автомобілем КАМАЗ, а не володіння. Власником автомобіля КАМАЗ4310 д/н НОМЕР_3 є Міністерство Оборони України.

- показаннями представника цивільного відповідача Міністерства Оборони України ОСОБА_9 , яка в суді показала, що позов не визнає, оскільки відповідачем по позову повинна бути військова частини, якій Міністерство оборони України передало майно і яка повинна нести матеріальну і моральну відповідальність за завдання шкоди цим майном.

- оглядом дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовані після зіткнення автомобіль КАМАЗ 4310 д.н. НОМЕР_3 та автобус БАЗ А-079.14 д/н НОМЕР_4 та схемою до протоколу огляду місця скоєння ДТП

- речовими доказами автомобілем КАМАЗ 4310 д.н. НОМЕР_3 , який має механічні ушкодження внаслідок ДТП, та який залишений на зберігання військовій частині НОМЕР_1 та автобусом БАЗ А-079.14 д/н НОМЕР_4 , який має механічну ушкодження внаслідок ДТП та залишений за зберігання ОСОБА_7

- протоколом 019822 перевірки технічного стану транспортного засобу КАМАЗ 4310 від 29.03.13 р., який не мав на час виїзду з гаражу механічних несправностей,

- висновком лікаря від 06.09.2013р. щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 , згідно якого ознак сп`яніння у нього не виявлено.

- висновком судово-медичного експерта № 682/Е від 28.10.2013 р. відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні лівого плечового суглобу і передній поверхні грудної клітини зліва, розриву лівого ключе-акромінального з`єднання (зв`язки між ключицею і лопаткою), які у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості,

- висновком авто технічної експертизи від 23.10.13 р. №70/27-754 відповідно до якої при заданому механізмі події, дії автомобіля КАМАЗ-4310 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. При заданому механізмі події, в діях водія автомобіля БАЗ А-079.14 ОСОБА_10 невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. В умовах місяця події, водій автомобіля БАЗ А-079.14 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем КАМАЗ -43120 своєчасно застосувавши екстрене гальмування і зупинити автомобіль БАЗ до місця зіткнення при заданих вихідних даних.

- висновком експерта товарознавця №1411/13/13 від 28.10.13р. про вартість завданої шкоди та затрат на відновлення автобуса БАЗ А-079.14 що становить 99218,88 грн.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу підсудного.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами визнання вини обвинуваченим, щире каяття, також суд враховує думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби та місцем проживання, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд вважає, що додаткове покарання позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів до ОСОБА_5 можливо не застосовувати, так як він працює водієм і це є його джерелом існування, та вчинив правопорушення у тверезому стані.

Суд, виходячи з обставин справи, вважає, що покарання може бути призначено у виді мінімального штрафу передбаченого санкцією статті.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання штраф буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.

Суд розглянув позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення солідарно з Міністерства Оборони України, військової частини НОМЕР_1 , матеріальної та моральної шкоди вважає, що позов підлягає задоволенню до Міністерства Оборони України, та вважає за необхідне стягнути з власника транспортного засобу автомобіля КАМАЗ4310 д/н НОМЕР_3 Міністерства Оборони України матеріальну та моральну шкоду, в позові до військової частини НОМЕР_1 слід відмовити, так як військова частина не є власниками автомобіля, а лише користувачем, що підтверджується ст. 1,2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» відповідно до яких власником всього військового майна є держава в особі Міністерства Оборони України, що також підтвердила представник відповідача військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 .

Суд розглянув позов ОСОБА_7 про стягнення солідарно з Міністерства Оборони України, військової частини НОМЕР_1 , матеріальної шкоди вважає, що позов підлягає задоволенню до Міністерства Оборони України, та вважає за необхідне стягнути з власника транспортного засобу автомобіля КАМАЗ4310 д/н НОМЕР_3 Міністерства Оборони України матеріальну шкоду, в позові до військової частини НОМЕР_1 слід відмовити, так як військова частина не є власниками автомобіля, а лише користувачем, що підтверджується ст. 1,2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» відповідно до яких власником всього військового майна є держава в особі Міністерства Оборони України, що також підтвердила представник відповідача військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 .

Так суд, встановив, що протиправні дії відповідача Міністерства Оборони України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили для потерпілої ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_7 , тому згідно ст. 1187 ЦК України Міністерство Оборони України зобов`язано відшкодувати заподіяну своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на її лікування та інші витрати пов`язані з судовим розглядом справи : витрати на придбання ліків та проходження лікування в сумі 1518 грн., витрати на отриману юридичну допомогу при складанні позовної заяви в сумі 2000 грн., в частині стягнення добровільного внеску 700 грн. в фонд милосердя слід відмовити так як такий внесок не пов`язаний з лікуванням.

На користь ОСОБА_7 слід стягнути згідно ст. 1187 ЦК України з Міністерства Оборони України 99219 грн. 88 коп. як витрати на ремонт належного йому пошкодженого автобуса та 3000 грн. витрати за оплату проведеної товарознавчої експертизи, всього стягнути 102219 грн. 88 коп. В частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4165 грн. недотримання прибутку та 1820 грн. як сплата за стоянку автобуса слід відмовити, оскільки такі витрати суд вважає не обов`язковими та не доведеними згідно закону.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяло, за наявності її вини. Суд встановив провину відповідача в наслідках у вигляді моральної шкоди, що наступили для потерпілої ОСОБА_6 у якої порушено нормальний спосіб життя, їй завдано фізичного болю та незручностей пов`язаних з відновленням свого нормального фізичного та психічного стану. При визначенні розміру моральної шкоди, яку вимагає стягнути позивач, суд виходить із судової практики, з принципів розумності, виваженості та справедливості і вважає, що слід стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000 грн.

В частині позову ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з Міністерства Оборони України, суд в цій частині позову відмовляє, так як ОСОБА_7 , не був безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди, а його доводи про завдання йому моральної шкоди викладені у позові суд вважає безпідставними та недоведеними згідно вимог ст. 1167 ЦК України.

Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст.ст. 100, 374 КПК України суд вважає, що автомобіль КАМАЗ 4310 д.н. НОМЕР_3 необхідно залишити військовій частині НОМЕР_1 за належністю, автобус БАЗ А-079.14 д/н НОМЕР_4 необхідно залишити за належністю ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України штраф на користь держави три тисячі чотириста гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази по справі : автомобіль КАМАЗ 4310 д.н. НОМЕР_3 залишити військовій частині НОМЕР_1 за належністю, автобус БАЗ А-079.14 д/н НОМЕР_4 залишити за належністю ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду 35198 грн. та стягнути в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 20000 грн., в іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду 102219 грн. 88 коп., в іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя