Справа № 128/1515/14-к
Провадження №11-кп/772/522/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000058 по обвинуваченню

ОСОБА_10 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого викладачем кафедри нормальної фізіології ВНМУ ім.. М.І.Пирогова, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 , ч.1 ст. 122 КК України ;

ОСОБА_9 ,
Народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тбілісі - Грузія, мешканця АДРЕСА_1 , українця громадянина України, освіта вища , одруженого, пенсіонера та працюючого лікарем швидкої ВМС ШМД, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ;

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора : ОСОБА_11

обвинувачених : ОСОБА_10 , ОСОБА_9

представника потерпілих : ОСОБА_12

захисника : ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
Потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , просила змінити вказаний вирок в частині стягнення завданої їй, ОСОБА_6 моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_10 на її користь 20 0000 грн. .

Потерпілий ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , просив скасувати вказаний вирок в частині виправдання ОСОБА_10 по обвинуваченню за ч.1 ст.122 КК України та в частині стягнення завданої йому , ОСОБА_7 моральної шкоди, стягнення з нього судових витрат у виді надання правової допомоги та ухвалити в цій частині новий вирок, який :

- визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі ;

- стягнути з ОСОБА_10 на його, ОСОБА_14 користь майнову шкоду в сумі 291 грн.73 коп. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_9 на його, ОСОБА_14 користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн. ;

- стягнути з ОСОБА_10 2000 грн. , а з ОСОБА_9 1 000 грн. за надання йому, ОСОБА_7 правової допомоги.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2015 року визнано винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді 180 годин громадських робіт. Звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання на підставі ст.74 ч.5 КК України в зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст.49 КК України.

ОСОБА_10 за ст.122 ч.1 КК України, яка була підтримана потерпілим ОСОБА_7 , виправдано із-за недоведеності вчинення кримінального правопорушення за ст.122 ч.1 КК України.

Визнано винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в прибуток держави.

Звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі ст.74 ч.5 КК України в зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст.49 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 1500 гривень моральної шкоди та 6000 грн. витрат по юридичній допомозі, а всього 7500 грн.

В стягненні решти суми моральної шкоди ОСОБА_6 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 1500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 1500 грн. моральної шкоди.

В стягненні решти суми моральної шкоди та матеріальної шкоди по цивільному позову ОСОБА_7 відмовлено.

Як убачається з вироку суду першої інстанції від 25 березня 2015 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винними та засудженого за вчинення наступного .

ОСОБА_10 16 липня 2012 року приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи по вул..Морській в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між сім`ями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою спричинення фізичного болю та нанесення тілесних ушкоджень, незаконно, протиправно, розуміючи незаконність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, наніс удари кулаками рук по тілу ОСОБА_6 , внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому стегні, лівому плечі та лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2042 від 30.10.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_10 16 липня 2012 року приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи по Морській в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між сім`ями ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , з метою спричинення фізичного болю та нанесення тілесних ушкоджень, незаконно, протиправно, розуміючи незаконність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, разом з ОСОБА_9 , умисно наніс удари кулаками рук та ногами по тілу ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна на слизовій оболонці верхньої губи справа, підвивиху третього зуба на верхній щелепі справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №3035 від 24.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В свою чергу, ОСОБА_7 з метою захисту себе та дружини ОСОБА_6 , обороняючись від незаконних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, діючи в рамках необхідної оборони від раптового нападу двох осіб, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні грудної клітки справа, в проекції правого ліктьового суглоба, синця та рани на лівій кисті руки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2043 від 30.10.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_9 16 липня 2012 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи по Морській в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між сім`ями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою спричинення фізичного болю та нанесення тілесних ушкоджень, незаконно, протиправно, розуміючи незаконність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, разом з ОСОБА_10 , умисно наніс удари кулаками рук по тілу ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, на задній поверхні грудної клітки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3035 від 24.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. В свою чергу, ОСОБА_7 з метою захисту себе та дружини ОСОБА_6 , обороняючись від незаконних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, діючи в рамках необхідної оборони від раптового нападу двох осіб, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на обличчі, крововиливу під коньюктиву правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3037 від 18.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_10 згідно первинного обвинувального акту підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000058, а саме, що ОСОБА_10 , 16.07.2012 року, приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи по вул.. Морській в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між сім`ями ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , з метою спричинення фізичного болю та нанесення тілесних ушкоджень, незаконно, протиправно, розуміючи незаконність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, діючи в групі з ОСОБА_9 , умисно наніс удари кулаками рук та ногами по тілу ОСОБА_7 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо - суглобового перелому основи нігтьової фаланги другого пальця правої кисті руки зі зміщенням кісткових уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3035 від 24.12.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В свою чергу, ОСОБА_7 з метою захисту себе та дружини ОСОБА_6 , обороняючись від незаконних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, діючи в рамках необхідної оборони від раптового нападу двох осіб, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні грудної клітки справа, в проекції правого ліктьового суглоба, синця та рани на лівій кисті руки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2043 від 30.10.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Прокурором в судовому засіданні змінено обвинувачення ОСОБА_10 і виключено ст.122 ч.1 КК України, а в частині ст.125 ч.1 КК України надано обвинувальний акт.

Потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_6 ,не погодившись з вироком суду подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року підлягає зміні в частині розміру відшкодування завданої їй моральної шкоди в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. А саме, суд першої інстанції при ухваленні вироку, не врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих потерпілій, внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 та їх тривалість, наявність в ОСОБА_10 умислу та завдання їй тілесних ушкоджень, його відношення до вчинених ним дій, не відшкодування завданої шкоди. Визначений судом до відшкодування розмір моральної шкоди в сумі 1500 грн. не відповідає вимогам ч.1 та 3 ст. 23 ЦК України та принципам розумності і справедливості. ОСОБА_6 вважає, що розмір завданої їй моральної шкоди становить 20 000 грн., а тому цивільний позов просила задоволити на вищевказану суму .

Потерпілий в кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не погодившись з вироком суду подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року є незаконним в частині виправдання ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України та в частині розміру відшкодування завданої йому матеріальної і моральної шкоди в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Суд, безпідставно виправдав ОСОБА_10 по обвинуваченню за ч.1 ст.122 КК України, оскільки потерпілий вважає, що вина ОСОБА_10 доведена доказами, зокрема його показами, медичними документами, висновками судово медичних експертиз.

Також потерпілий вважає, що суд порушив ст..23, 1167 ЦК України, невірно визначив розмір моральної шкоди , безпідставно відмовив у відшкодуванні матеріальної шкоди та витрат на юридичну допомогу.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 мотивовані тим, що вирок першої інстанції винесений без урахування фактичних, дійсних обставин кримінального провадження, поставлений помилково, оскільки суд неповно і однобічно розглянув справу, дав неправильну оцінку добутим щодо справи доказам , деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі докази проігнорував і в основну вироку поклав припущення, висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Суд не звернув увагу на покази свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , не дослідив причинно наслідковий зв`язок між конфліктом та тілесними ушкодженнями.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_11 , який просив залишити вирок без змін, вважає його законним та обґрунтованим, представника потерпілих захисника ОСОБА_12 , який просив задоволити апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , яка просила вирок скасувати відносно ОСОБА_9 , закрити провадження за ч.1 ст. 125 КК України, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які просили їх виправдати , вважають, що висновки суду не відповідають обставинам кримінального провадження, докази заподіяння ними тілесних ушкоджень ОСОБА_7 відсутні, звертали увагу на тілесні ушкодження, які їм були заподіяні потерпілими, наполягали, що висновки щодо наявних тілесних ушкоджень у потерпілого сфальсифіковані, при цьому не заперечували, що між ними та потерпілими тривалий час існують неприязні стосунки, виникають конфлікти, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду було встановлено, що 16.07.2012 року приблизно о 10 год.30 хв. по вул.. Морській в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області мав місце конфлікт між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які протягом тривалого часу перебувають у неприязних стосунках, що знайшло підтвердження в показаннях обвинувачених, потерпілих свідків .

При цьому потерпіла ОСОБА_20 пояснювала, що під час конфлікту їй ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження, а також тілесні ушкодження були заподіяні її чоловікові ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_7 пояснював, що коли 16.07.2012 року приїхали працівники СЕС по його скарзі, то Коновалови почали сваритися, обзивати їх, насміхатися. На зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_10 наніс останній удар в груди рукою. Коли він підбіг, щоб захистити дружину , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали бити його руками і ногами по тілу, в результаті цього йому були заподіяні тілесні ушкодження.

Покази потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 узгоджуються між собою та з показами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які даючи пояснення про сварку та бійку між Коноваловими та Гнатюками, вказували, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 першими нанесли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ..

Обставини сварки , яка виникла 16.07.2012 року та переросла бійку знайшли відображення в протоколах слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та інших.

Згідно акту судового медичного дослідження № 1732 від 16.07.2012 року , висновку судово - медичної експертизи № 2042 від 30.10.2013 року у ОСОБА_6 виявлені синці на лівому стегні, на лівому плеч, на лівому передпліччі належать до легких тілесних ушкоджень , виникли від дії тупого твердого предмету ( предметів) давністю утворення в межах доби до обстеження ( 16.07.2012 року) можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення експертизи 16.07.2012 року.

Згідно висновку експерта № 3035 від 24.12.2012 року , висновку додаткової експертизи № 83 від 17.02.2014 року у ОСОБА_7 мали місце синці на голові, на задній поверхні грудної клітки зліва, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи , справа, підвивих 3-го зуба на верхній щелепі справа та належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травмуючої дії твердого тупого предмету ( предметів) в межах двох діб обстеження, проведеного 16.07.2012 року до давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення експертизи.

Сумніви обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , щодо часу заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та їх наявності взагалі з посиланнями на вказівку у судово медичній експертизі, що тілесні ушкодження виникли в межах двох діб до обстеження є надуманими, оскільки у висновках судово медичної експертизи чітко вказано , що по давності утворення тілесних ушкоджень відповідають строку, вказаному у постанов про призначення експертизи 16.07.2012 року.

Крім того, судом досліджено заяви до Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про вчинення щодо них кримінальних правопорушень 16.07.2012 року в с. Зарванці по вул.. Морській Вінницького району та області.

При цьому обвинувачені ОСОБА_10 ОСОБА_9 пояснили, що по факту нанесення їм тілесних ушкоджень кримінальне провадження закрито.

Також судом першої інстанції досліджено копію журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини, з якого вбачається, що ОСОБА_25 16.07.2012 року повідомила, що по вул.. Морській бійка між сусідами.

Те, що під час бійки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 були потерпілим нанесені обвинуваченим удари не заперечував і сам потерпілий, який пояснював, що обороняючись, діючи в рамках необхідної оборони, він вдарив ОСОБА_9 рукою, а коліном відштовхнув ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 2043 від 30.10.2013 року у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні грудної клітки справа, в проекції правого ліктьового суглоба, синця та рани на лівій кисті руки , які відносяться до легких тілесних ушкоджень

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 3037 від 18.12.2012 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми , струсу головного мозку , синця на обличчі, крововиливу під коньюктиву правого ока, які відносяться до тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я легких тілесних ушкоджень

Судом першої інстанції оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості , сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та постановлено умотивоване рішення щодо наявності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

При цьому суд дійшов вірного висновку , щодо намагання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уникнути кримінальної відповідальності.

Твердження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що наявні у них тілесні ушкодження вказують на те, що ОСОБА_7 заподіяв їм умисно тілесні ушкодження та є доказом їх невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України є безпідставними.

Сукупність доказів по справі свідчить про те, що між сваркою , яка мала місце між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та злочинним наслідком у вигляді легких тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілих є причиновий зв`язок .

Посилання обвинувачених на свідка ОСОБА_18 , як на особу, яка пояснювала , що не було бійки суперечить показам ОСОБА_18 , який під час судового розгляду пояснював, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 після потасовки, що була між ними підписували акт.

Покази свідка ОСОБА_19 також підтверджують наявність інциденту між сусідами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується сукупністю зібраних доказів, які узгоджуються між собою, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , обвинувачених щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження є безпідставними .

Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 підтримав попереднє обвинувачення відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст.122 КК України.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_21 , щодо доведеності вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України є безпідставними.

Суд, оцінюючи докази по провадженню, критично оцінив показання потерпілого ОСОБА_7 щодо спричинення ОСОБА_10 умисно тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та дійшов висновку , що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст .122 КК України в діях ОСОБА_10 відсутня.

При цьому судом перевірено покази потерпілих, свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що ОСОБА_7 зробив знімок правої руки 17.07.2012 року і в описаному нею рентгенівському знімку перелом другого пальця правої руки виявлений не був, експертів ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які пояснили, що не з категоричною точністю є виникнення перелому у ОСОБА_7 основи фаланги пальця руки 16.07.2012 року та можливо і пізніше, тому вони підтримали свій висновок, згідно якого по давності утворення перелом основи нігтьової фаланги 2-го пальця правої кисті у ОСОБА_7 , судячи з його рентгенологічних характеристик на рентгенограмах від 17.07.2012 року , від 26.07.2012 року, від 10.08.2012 року можуть відповідати строку в межах 2-х тижнів до першої дати проведення рентгенографії тобто перелом міг виникнути в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 16.07.2012 року, так і в інші строки вказаного 2-х тижневого проміжку до рентгенографії 17.07.2012 року, копію журналу реєстрації ренгензнімків МКЛ ШМД, який суд оглядав в судовому засіданні, згідно якого 16.07.2012 року ОСОБА_7 не робив знімку правої руки, а робив ренгенознімок пальця правої руки 17.07.2012 року і перелом другого пальця правої руки не був виявлений, встановлено, що ОСОБА_7 робив ще ренгензнімки правої руки, якими підтвердився перелом основи нігтьової фаланги другого пальця правої руки, який вказаний у висновку експерта.

Проаналізувавши докази, досліджені під час судового розгляду, виходячи з принципів презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини з дотриманням вимог ст..17 КПК України, положень ст..5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване рішення щодо виправдання ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України із-за недоведеності вини останнього.

Відповідно вимог ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом , цим Кодексом не врегульовані , до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 суд в дотримання вимог ст..129 КПК України вирішив цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ..

Судом враховано, що протиправними діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 завдано моральну шкоду , яка полягала в моральних переживаннях у зв`язку з заподіянням тілесних ушкоджень, що негативно вплинуло на звичайний ритм життя, та на думку суду апеляційної інстанції, залежно від характеру та обсягу страждань визначено розмір відшкодування моральної шкоди, підстави для зміни якого відсутні.

При цьому вимоги ст. ст.23, 1167 ЦК України не порушено.

Вимоги потерпілих щодо збільшення розміру відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими.

Також не підтверджено доказами вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування майнової шкоди в сумі 291, 73 грн. та за надання правової допомоги в сумі 3000 грн., квитанція на підтвердження якої як зазначає ОСОБА_7 загубилася.

Таким чином, враховуючи вищевикладене , суд апеляційної інстанції вважає, що вирок суду першої інстанції ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.. 94 КПК України.

Підстав для зміни або скасування вироку суду, передбачених ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст..ст. 404, 405,407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 відмовити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України , щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України залишити без змін .
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України рішення суду апеляційної інстанції апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4