ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ПОСТАНОВА
12 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_2 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 10 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року,

встановив:

У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Постановою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16 березня 2015 року засудженій

ОСОБА_2 було відмовлено у витребуванні кримінальної справи у зв'язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам процесуального закону, оскільки вона не зазначила конкретні порушення закону, допущені судами, які відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України 1960 року, є підставами для зміни чи скасування судових рішень, викладене у касаційній скарзі прохання не відповідало вимогам ст. 396 КПК України 1960 року щодо рішень, які суд приймає за результатами касаційного розгляду справи, а також, до касаційної скарги не було додано належним чином завіреної у встановленому порядку копій ухвали апеляційного суду.

Однак, при повторному зверненні з касаційною скаргою зазначених у постанові недоліків засуджена ОСОБА_2 не усунула.

Згідно з ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.

Відповідно до ст. 350 КПК України 1960 року в скарзі, крім іншого, повинна мати місце вказівка на те, у чому полягає незаконність судових рішень і доводи в обґрунтування такої позиції.

Скаржник має вказати на конкретні істотні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущені судами при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Касаційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки в ній не зазначені конкретні порушення закону, допущені судами, які, відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України 1960 року, є підставами для скасування вказаних судових рішень.

В скарзі оспорюється правильність встановлення фактичних обставин справи, а також однобічність і неповнота досудового та судового слідства, що згідно із ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, до касаційної скарги не додано належним чином завіреної у встановленому порядку копій ухвали апеляційного суду, як це передбачено

п. 13.7 «Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Так само, викладене у касаційній скарзі прохання не відповідає вимогам

ст. 396 КПК України 1960 року щодо рішень, які суд приймає за результатами касаційного розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 387, 388 КПК України

1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

Керуючись ст.ст. 384, 386, 388 КПК України 1960 року,

постановив:

Відмовити засудженій ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо неї для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3