1-кп/381/299/14
381/5978/14-к
У Х В А Л А
« 19» грудня 2014 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання за обвинувальним актом в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
В судовому засіданні до початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , обгрутовуючи свої вимоги незгодою з позицією захисника по окремих питаннях щодо самих підстав здійснення захисту, подав, а потім і підтримав заяву про відмову від захисника ОСОБА_6 , якою одночасно просить суд призначити йому іншого захисника.
Захисник залишив вирішення заяви на розсуд суду.
Прокурор у свою чергу наполягав на необхідності в заміні захисника, а не відмові від нього.
Заслухавши з цього приводу думку прокурора, обвинуваченого, захисника, проаналізувавши доводи заяви та матеріали кримінального провадження, в їх сукупності, суд визнає заяву обвинуваченого такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно до ч. 3 ст. 20 КПК України у випадках, передбачених цим кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.
Згідно до ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.
Згідно до ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року - безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя, яка включає такі види правових послуг, як у тому числі і захист.
Згідно до ст. 14 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб:
1) особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім`ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;
2) діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, безпритульні діти, діти, які можуть стати або стали жертвами насильства в сім`ї, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;
3) особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;
4) особи, до яких застосовано адміністративний арешт, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;
5) особи, які відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважаються затриманими, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;
6) особи, стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;
7) особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;
8) особи, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону, до моменту прийняття рішення про надання статусу біженця та у разі, якщо особа оскаржує рішення щодо статусу біженця;
9) ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на правові послуги, передбачені пунктами 1-3 частини другої статті 13 цього Закону, стосовно питань, пов`язаних з їх соціальним захистом;
10) особи, щодо яких суд розглядає справу про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;
11) особи, щодо яких суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;
12) особи, реабілітовані відповідно до законодавства України, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, стосовно питань, пов`язаних з реабілітацією.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, підозрюваному ОСОБА_8 відповідним центром надання безоплатної вторинної правової допомоги з 28.11.2014 року було призначено захисника адвоката ОСОБА_6 , який до цього часу процесуальних повноважень не втратив і одночасно об`єктивно не брав участі в процедурі судового розгляду (т. 2 а.к.п. 130-131).
Згідно до ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
З огляду на це, суд знаходить за можливе прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_6 , оскільки його участь відповідно до ст. 52 КПК України не є обов`язковою, а відмова від нього відбулася виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування.
Одночасно суд не вважає достатньо обґрунтованими його правові вимоги у частині призначення йому безоплатного захисника, оскільки він, за наявності вже призначеного захисника ОСОБА_10 мав право лише на його заміну.
Більш того, всупереч вимог ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року ОСОБА_7 не надав суду жодних доказів, які б підтверджували його належність до виключної категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України, пославшись лише на наявність на утриманні трьох дітей та неможливість працювати внаслідок захворювання.
Разом з тим, як вбачається зі змісту його попереднього клопотання про заміну запобіжного заходу від 12.12.2014 року (матеріали судового розгляду, а. 25-27), ОСОБА_7 , навпаки, переконував суд у тому, що його сім`я у 2014 році успадкувала житловий будинок в Сумській області, а сам він протягом останнього часу працював у місті Києві, а вільний від роботи час перебував на Майдані і відстоював завоювання народу України. Також зазначав і на те, що має постійне місце проживання в іншому місці, - у будинку по АДРЕСА_1 .
З огляду на ці обставини, на яких наполягала сторона захисту і з метою надання йому можливості працювати для забезпечення утриманців та інших власних потреб, обвинуваченому ОСОБА_11 судом був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з правом залишати протягом робочого часу приміщення будинку в якому він проживає.
Враховуючи суперечливі за змістом фактичні дані, які кожного разу наводив ОСОБА_7 для обґрунтування заявлених ним клопотань, суд приходить до переконання про їх нещирість, і розцінює як намагання використати їх у кожному випадку на власну користь.
До того ж ОСОБА_7 проживає в одному будинку разом з батьком, який має власне господарство, коштовний автомобіль, яким користується, а відтак і кошти на його утримання.
Згідно до ст. 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі якщо обставини чи підстави, за наявності яких особа була віднесена до категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, припинили своє існування; встановлено факт подання особою неправдивих відомостей або фальшивих документів, що стали підставою для віднесення особи до категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, та прийняття рішення про надання їй безоплатної вторинної правової допомоги; особа користується захистом іншого захисника (захисників) у справі, за якою їй призначено захисника відповідно до цього Закону; особа використала всі національні засоби правового захисту в справі. Особі, якій раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога відповідно до цього Закону та яка втратила підстави для отримання такої допомоги, правова допомога може надаватися на загальних підставах.
Враховуючи все наведене вище, суд приходить до переконання про відсутність у ОСОБА_9 на час розгляду заяви правових підстав для призначення йому безоплатного захисника.
При цьому відповідно до ч. 2 ст. 20 КПК України, з метою забезпечення права на захист, суд вважає за необхідне надати ОСОБА_8 додатковий час або для збирання документів, які б підтверджували його належність до категорії осіб, визначених ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року для подальшого вирішення питання про можливість надання безоплатної вторинної правової допомоги, або для пошуку захисника на загальних підставах (обрати захисника).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 20, 49, 54, 350, 372 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про відмову від захисника ОСОБА_6 задовольнити, про що повідомити відповідний центр надання безоплатної вторинної правової допомоги.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про призначення йому безоплатного захисника відмовити.
Відкласти судовий розгляд щодо ОСОБА_12 до 12 год. 00 хв. « 23» грудня 2014 року, а йому надати додатковий час або для збирання документів, які б підтверджували його належність до категорії осіб, визначених ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 року, або для пошуку захисника на загальних підставах.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_13