№ провадження 11-кп/781/490/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія 185 (81, 86-1, 140)
Доповідач в колегії апеляційного суду
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року.
м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у
складі:

головуючого - судді Яковлєвої С.В.,

суддів Осєтрова В.І., Деревінського С.М.,

із секретарем Берневек О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді кримінальне
провадження №0001014 за апеляційною
скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на
вирок Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 30
жовтня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кіровоград, українця, громадянина
України, освіта середня технічна, який
проживає АДРЕСА_1, одруженого, має на
утриманні дитину 2013 року народження, не
працюючого, раніше судимого:

- 17.01.2011 року Олександрійським
міськрайонним судом Кіровоградської
області за ч.1 ст.286 КК України до штрафу
в сумі 3400 грн., покарання не відбуте

засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 2
роки позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК
України - 3 роки позбавлення волі.
Згідно ст.70 КК України, шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, призначено покарання у
виді 3 років позбавлення волі. Строк
відбуття покарання рахувати з моменту
затримання. На підставі ст. 71, 72 КК
України за сукупністю вироків, до
призначеного покарання повністю
приєднано невідбуте покарання за
вироком Олександрійського
міськрайонного суду 17.01.2011 року і
остаточно призначено покарання у виді 3
років позбавлення волі та штрафу в сумі
3400 грн., визнавши самостійне виконання
покарань. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 3255 гривень, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 2880 гривень, в
рахунок відшкодування моральної шкоди
500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ТОВ «Пантазіївське» в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 2752
грн.

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора Бардиш А.В.,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6,

обвинуваченого ОСОБА_3

Вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та
засуджено за те, що він 12.12.12 року,
близько 03.00 год., знаходячись на
території шино-монтажної станції, яка
належить ОСОБА_4 та розташована за
адресою АДРЕСА_2, шляхом вільного
доступу таємно викрав майна на
загальну суму 850 грн. Після цього ОСОБА_3
з місця скоєння кримінального
правопорушення зник, викраденим майном
розпорядився на власний розсуд, чим
спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на
вищевказану суму.

Крім того, 10.03.13 року, близько
05.00 год., ОСОБА_3, знаходячись на
території шино-монтажної станції, яка
належить ОСОБА_4 та розташована за
адресою АДРЕСА_2, шляхом вільного
доступу, таємно повторно викрав одну
майна на загальну суму 255 грн. Після
цього ОСОБА_3 з місця скоєння
кримінального правопорушення зник,
викраденим майном, розпорядився на
власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4
матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 27.04.13 року, близько
06.20 год., ОСОБА_3, знаходячись на полі №
7-а, що перебуває в обробітку TOB
«Прогрес» та знаходиться між с. Диківка
Знам'янського району та с. Пантаївка
Олександрійського району
Кіровоградської області, з трактора
марки Т-150, який належить TOB
«Пантазіївське» та перебував на
вказаному полі, шляхом вільного
доступу таємно повторно викрав 2
акумулятори марки «Істок» вартістю 2752
грн. Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння
кримінального правопорушення зник,
викраденим майном розпорядився на
власний розсуд, чим спричинив TOB
«Пантазіївське» матеріальну шкоду на
вищевказану суму.

Крім того, 28.04.13 року, близько
05.00, ОСОБА_3, знаходячись на території
шино-монтажної станції, яка належить
ОСОБА_4 та розташована за адресою
АДРЕСА_2, шляхом вільного доступу
таємно повторно викрав майна на
загальну суму 1955 грн. Після цього
ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального
правопорушення зник, викраденим
майном, розпорядився на власний розсуд,
чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду
на вищевказану суму.

Крім того, 28.04.13 року, близько
05.00 год., ОСОБА_3, знаходячись на
території шино-монтажної станції, яка
належить ОСОБА_5 та розташована на 295 км.
автошляху Київ-Луганськ- Ізварино,
шляхом вільного доступу таємно
повторно викрав майна на загальну суму
2880 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця
скоєння кримінального правопорушення
зник, викраденим майном розпорядився
на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5
матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений
ОСОБА_3 просить вирок районного суду
змінити через невідповідність
призначеного покарання тяжкості
кримінальних правопорушень. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що при
призначенні покарання міськрайонним
судом не в повній мірі враховано те, що
він позитивно характеризується має на
утриманні малолітню дитину, просить
застосувати покарання не пов'язане з
позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, у дебатах думку
обвинуваченого та його захисника, які
підтримали апеляційну скаргу, думку
прокурора про залишення вироку суду
без зміни, вивчивши матеріали
кримінального провадження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу обвинуваченого слід залишити
без задоволення з таких підстав.

Викладені у вироку суду висновки про
винуватість ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України,
за що його засуджено, ґрунтуються на
сукупності зібраних по справі доказів,
які досліджені судом першої інстанції
у повному обсязі, та є
взаємоузгодженими між собою і
відповідають фактичним обставинам
справи.

Оскільки учасниками судового
провадження, в тому числі самим
обвинуваченим не оскаржуються
фактичні обставини вчинення
правопорушення в апеляційному порядку,
колегія суддів не входить до оцінки
доказів провадження, тому вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
визнав ОСОБА_3 винуватим у таємному
викраденні чужого майна, та таємному
викраденні чужого майна вчинене
повторно,і його дії правильно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК
України.

Порушень вимог
кримінально-процесуального закону, що
тягнуть за собою безумовне скасування
вироку, по справі не встановлено.

Призначаючи міру покарання
обвинуваченому, суд першої інстанції
відповідно до вимог ст. 65 КК України,
врахував характер і ступінь суспільної
небезпеки вчинених злочинів, які
відносяться до злочину середньої
тяжкості, особу обвинуваченого, який за
місцем проживання позитивно
характеризується, раніше судимий, має
на утриманні малолітню дитину,
обставини, що пом'якшують покарання -
визнання своєї вини та щире каяття у
вчиненому, обставини, відсутність
обставин, що обтяжують покарання, а
тому обґрунтовано дійшов висновку, що
виправлення ОСОБА_3 не можливе без
ізоляції від суспільства та призначив
за сукупністю злочинів мінімальне
покарання у виді позбавлення волі, яке
у даному випадку буде необхідним та
достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження
вчинення ним нових злочинів, та
відповідатиме цілям покарання.

Вказане покарання, на переконання
колегії суддів є виваженим, підстави
для застосування ст..69, 75 КК України
відсутні.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_3
щодо невідповідності призначеного
покарання особі винного, а саме
недостатнє врахування судом першої
інстанції при призначенні йому
покарання обставин, які пом'якшують
покарання, свого підтвердження не
знаходять, оскільки такі обставини
були повністю враховані судом першої
інстанції при призначенні покарання
засудженому.

Твердження обвинуваченого, що він
визнав свою вину у вчиненні
інкримінованих йому кримінальних
правопорушень, щиро розкаявся у їх
вчиненні, повною мірою враховані як
пом'якшуючі покарання обставини судом
першої інстанції, та їм надано належної
юридичної оцінки, про що безпосередньо
вказано у вироку суду.

За таких обставин, підстав для
скасування вироку чи для пом'якшення
обвинуваченому покарання колегія
суддів не вбачає, а тому апеляційна
скарга обвинуваченого задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК
України, колегія суддів апеляційного
суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 30
жовтня 2013 року стосовно ОСОБА_3 - без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення, а засудженим, який
тримається під вартою - в той самий
строк з дня вручення йому копії
судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Яковлєва С.В.