Справа № 1007/6055/2012
Провадження №1/1007/324/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Неділько С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.№168, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 кв.№163, офіційно тимчасово ніде не працюючого, невійськовозобов'язанного, інвалідності не маючого, раніше судимого:

-06.06.1997р. Артемівським районним судом м.Луганська за ст.140 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі. Звільнений 02.09.1998р по амністії.

-03.10.2003р. Шевченківським райсудом м.Києва за ст.185ч.З КК України до 3-х років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 22.09.2004р. звільнений умовно-достроково на 11 місяців 3 дня.

-01.06.2006р. Київським райсудом м.Донецька за ст.185ч.З КК України до 3-х років позбавлення волі.

-21.12.2006р. Алчевським міським судом Луганської області за ст.ст. 185ч.З; 70ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі. 21.03.2008р. звільнений із заміною на виправні роботи, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 16 днів.

-17.04.2009р. Артемівським райсудом м.Луганськазаст.185ч.З, 263ч.1, 70ч.1, 71 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі. 26.01.2012р. звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

у скоєні злочину, передбаченого ст.15ч.З, ст.185ч.З КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчини замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням в житло та повторно за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_1 09 травня 2012 року, приблизно о 12-й годині, перебуваючи біля будинку № 86 на вул.. Дяченко в с.Красилівка Броварського району Київської області та, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення названого будинку, де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, здійснив замах на таємне викрадення грошових коштів у загальній сумі 192 грн., що належали потерпілій ОСОБА_2, але розпорядитись викраденими грошовими коштами не встиг з причин, що не залежали від його волі, для доведення свого злочинного умислу до кінця.

Такими умисними діями, підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин, а саме замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло та вчинену повторно.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні замаху на крадіжку за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що раніше був неодноразово судимий за вчинення в основному квартирних краж. З місць позбавлення волі звільнився в січні місяці цього року по відбуттю строку покарання. Проживав тимчасово в брата в м.Києві на Троєщині. Займався різними роботами, підробляв на ринку «Петрівка» в м.Києві, допомагав своєму брату. 08 травня цього року відпочивав в м.Бровари в «Терміналі», витратив всі гроші. На слідуючий день на таксі поїхав в с.Красилівку шукати свого товариша, шукав будинок і не знайшов. Приїхав на таксі, з водієм якого необхідно було розрахуватись. На вул.Дяченко в с.Красилівка заліз через вікно, яке віджав, в одноповерховий будинок, що був останній на вказаній вулиці. Всередині знайшов гроші приблизно 200 гривень різними купюрами. Почув що хтось приїхав і через вікно залишив будинок, почав іти по вулиці, але був затриманий мешканцями і їм все розповів. Викликані працівники міліції його затримали.

Інших злочинів, правопорушень не вчиняв, в скоєному розкаюється. Вказав, що мешкає з жінкою, яка на даний час є вагітною.

Покази підсудного ОСОБА_1 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Винність ОСОБА_1, крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на досліджені яких підсудний не наполягав, оскільки не оспорював фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в пред'явленому йому обвинуваченні.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто (крадіжку), але не доведену до кінця з причин, що не залежали від його волі для доведення злочину до кінця і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.15ч.З, ст. 185ч.З КК України, оскільки даний злочин він вчинив повторно та з проникненням у житло і тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов по кримінальній справі в процесі досудового слідства та в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_1 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.З КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який недавно звільнився з місць позбавлення волі.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п,1 ч.1 ст. 66 КК України.

Обтяжуючою покарання обставиною, передбаченою ст.67 КК України в діях ОСОБА_1 суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує перераховані обставини, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_1, що він офіційно ніде не працює, позитивно характеризується, хоча і визнав вину в скоєному, розкаявся га разом з тим не знаходить підстав щодо застосування до нього інших видів покарань, менш м'якших, передбачених санкцією ч.Зет. 185 КК України, а тому засуджує його до покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Також необхідно стягнути з підсудного ОСОБА_1 судові витрати.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.15ч.З, ст.185 ч.З КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк З(три) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без зміни у вигляді взяття під варту з утриманням в Чернігівському СІЗО ДД ВП України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 09 травня 2012 року.

Речові докази по справі: грошові кошти 192 грн. вважати повернутими потерпілій ОСОБА_2, кросівки і мобільний телефон «Нокія-1280» вважати повернутими ОСОБА_1, тряпчані рукавички, плівку зі слідом низу підошви взуття та металеву викрутку, що зберігаються в камері схову Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.№168, громадянина України, (ідентифікаційний номер не отримував) судові витрати по справі за проведення трьох експертиз - 823грн.20когі.(вісімсот двадцять три гривні 20 копійок), які перерахувати в НДЕКЦ МВС України Код ЗКПО 25574713 на р/р № 0700 в УДК у Київській області., МФО 821018 з поміткою /за проведення експертиз №355 від 17.05.2012р.: №352 від 20.05.2012р.; №353 від 15.05.2012р. в тому числі ПДВ/.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися не може бути оскаржений учасниками судового роя ляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Рабець М.Д.