АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/20/15-к Номер провадження 11-сс/786/21/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора прокуратури Машівського району на ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 та

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з зобов`язанням виконувати обов`язки передбачені п.п. 1, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи дане рішення слідчий суддя в ухвалі зазначив, що стороною обвинувачення не доведений ризик про можливість підозрюваного переховуватись від слідства та суду, з огляду на те, що він проживає не за місцем реєстрації і при нагоді може виїхати в АРК, оскільки це не підкріплено доказами, а відтак носить характер припущень.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Машівського району не погоджуючись з висновками слідчого судді вказує на те, підозрюваний не є власником житла за тією адресою за якою проживає, а є його орендарем, тобто застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тягне за собою здійснення контролю за його виконанням, що дає право працівникам міліції з`являтись до житла та виконувати інші дії, на що згоду у власника на виконання цих дій в його будинку не з`ясовано. Також зазначає, що судом не взято до уваги вагомі наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; відсутність міцних соціальних зв`язків; те, що він проживаючи на території Машівського району упродовж 6 місяців пропрацював лише 1 місяць та був звільнений. А тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного проти її задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, органами досудового розслідування ОСОБА_8 оголошена підозра в тому, що він 8 січня 2015 року близько 21. 00 год., шляхом злому вхідних дверей проник до будинку ОСОБА_10 , що розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав ноутбук та мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою та флєш-носієм, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3375 грн..

09 січня 2015 року об 11.30 год. ОСОБА_8 затримано та цього ж числа йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

12 січня 2015 року старший слідчий СВ Машівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід.

Надані матеріали кримінального провадження свідчать про достатні підстави для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, такого висновку дійшов і суд першої інстанції. В даний час ОСОБА_8 проживає в АДРЕСА_1 , взятий на облік як особа, тимчасово переміщена з окупованої території, за місцем даного проживання характеризується позитивно, в судовому засіданні пояснював, що упродовж жовтня 2014 року він офіційно працював в ТОВ «Компанія «Фармко», в даний час перебуває на обліку в Машівському РЦЗ, так як всіх працівників звільнили та на зимовий період направили в центр зайнятості. Ці доводи підозрюваного стороною обвинувачення спростовані не були.

Отже, слідчий суддя, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу в виді утримання під вартою і обираючи запобіжний захід в виді домашнього арешту, вказуючи на конкретні обставини, обґрунтовано зазначив, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж утримання під вартою, оскільки посилався тільки на припущення.

Сам факт можливих перевірок ОСОБА_8 працівниками міліції не порушує прав власників житла, оскільки підозрюваний перебуває у ньому за їх згодою.

Таким чином прийняте судове рішення відповідає вимогам закону, є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів апеляційного суду,

У Х ВА Л И ЛА :

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Машівського району залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4