Справа № 591/1606/14-к Провадження № 1-кс/591/247/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого про закриття наведеного кримінального провадження звернувся ОСОБА_3 , яку підтримав та мотивував тим, що ухвалою слідчого судді було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинені злочини слідчим Сумського РВ ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Сумського району ОСОБА_7 , пов`язані з невиконанням судових рішень, якими зобов`язувалось здійснити певні процесуальні дії наведених осіб, а також пов`язані з зловживанням цими особами своїм службовим становищем. 28 лютого 2014 року слідчим прокуратури Сумської області було закрито кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях слідчого та прокурора складу злочину. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за його заявою була проведена однобічно та неповно.
Слідчий та прокурор в судовому в судовому засіданні скаргу не визнали, зазначивши, що перевірка за заявою скаржника проведена належним чином та в повному обсязі, тому в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог, в задоволенні скарги просили відмовити.
По-перше, слід зазначити про те, що, оскільки органами досудового розслідування не надано суду доказів дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена ним, тому у суду відсутні підстави вважати скаргу поданою поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.
По-друге, судом встановлено, що 23 серпня 2013 року ухвалою слідчого судді було зобов`язано прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за ознаками ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України за фактом зловживання своїм службовим становищем слідчим Сумського РВ ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Сумського району ОСОБА_7 , пов`язаним з невиконанням судових рішень, якими зобов`язувалось здійснити певні процесуальні дії наведених осіб ( в межах внесених до ЄРДР відомостей досудове слідство і проводилось).
Слідчим прокуратури в межах проведеного досудового розслідування були допитані потерпілий скаржник ОСОБА_3 , а також особи, щодо яких скаржником подано заяву про вчинений злочин та проведені одночасні допити з цими особами.
Крім того, в межах проведеного розслідування слідчим оглянуто кримінальне провадження, по якому ОСОБА_3 вважає, що було вчинено злочини слідчим та прокурором, а також витребувані інші документи, що покладені в основу оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.
Двічі кримінальне провадження слідчими закривалось і двічі постанови слідчого скасовувались слідчими суддями (ухвали від 27 листопада 2013 року та від 22 січня 2014 року а.с. 152, 233) в зв`язку з неповнотою проведеної перевірки.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
З дослідженої судом скарги заявника, його заяви про вчинений злочин, а також наданого суду кримінального провадження, суд робить висновок про те, що в своїх показах та поясненнях ОСОБА_3 фактично наводить свою думку та незгоду з процесуальною діяльністю слідчого та процесуального керівника прокурора та прийнятими ними процесуальними рішеннями, а також висловлює свою позицію по справі, яка розслідувалась слідчим ОСОБА_6 , процесуальне керівництво по якій здійснював прокурор ОСОБА_7 , проте не наводить жодних даних, що свідчили б про наявність в діях слідчого та прокурора складів злочинів, передбачених ст.ст. 364, 382 КК України, як такових і не наводить жодних даних, які б доводили наявність в діях слідчого та прокурору наміру на їх вчинення.
Всі доводи скарги (які дублюють в собі покази ОСОБА_3 ) ґрунтуються на його непідтверджених та необґрунтованих припущеннях, які спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, показами слідчого та прокурора, а також документальним підтвердженням того, що слідчий та прокурор з об`єктивних причин не виконували вимог ухвал слідчих суддів (певні з яких не містять в собі навіть визначення конкретних процесуальних чи слідчих дій, які слід вчинити - а.с. 18, 20, 21). Зокрема, це підтверджується оглянутим слідчим в приміщенні Сумського РВ кримінальним провадженням, в якому містяться клопотання скаржника (обсяг яких є значним), а також процесуальні документи слідчого щодо їх вирішення.
На думку суду, певні порушення з боку слідчого та прокурора, які були предметом розслідування, за наявності для цього підстав можуть бути предметом розгляду при вирішенні питання про дисциплінарну відповідальність наведених осіб або для заявлення їм відводу (заяв про що скаржник жодного разу до суду не подавав, що сам підтвердив в судовому засіданні), але не тягнуть кримінально-караних наслідків, з огляду на відсутність об`єктивних даних, що підтверджують цей факт.
На обґрунтування цього говорить і та обставина, що слідчого ОСОБА_6 вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності в зв`язку з допущенням певних процесуальних порушень по розслідуванню кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_3 або до яких він причетний (а.с. 117).
Відносно заявленого скаржником слідчому прокуратури клопотання про необхідність перевірки телефонних з`єднань між його та слідчого ОСОБА_6 телефонами, то в межах розслідуваного кримінального провадження проведення таких дій є недоцільним, з огляду на те, що ця інформація буде містити виключно дані про такі з`єднання, проте не розкриватиме змісту бесіди між абонентами, а отже не міститиме в собі доказового значення стосовно предмету розслідування.
З цих же підстав є недоречним проведення інших процесуальних чи слідчих дій, оскільки як заява про злочин так і покази скаржника не містять інформації стосовно злочинності дій як такових зазначених ним службових осіб, а проведеною перевіркою факт вчинення злочину слідчим та прокурором не підтвердився.
Не містить в собі такої інформації і скарга заявника, яка фактично побудована в формі його пояснень та міркувань та висловленої незгоди з процесуальними діями та бездіяльністю слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , які скаржник не позбавлений можливості оскаржити у встановленому законом порядку, проте скарга не містить в собі чіткого підґрунтя щодо підстав для скасування оскаржуваної постанови в контексті повноти проведеної перевірки, як і того, які саме слідчі чи процесуальні дії слід провести слідчому.
Що стосується інших доводів заявника, стосовно необхідності зобов`язання слідчого повідомити про підозру слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , то ці дії за вимогами ст. 303 КПК України знаходяться поза межами компетенції слідчого судді.
Таким чином, на думку суду перевірка за заявою ОСОБА_3 проведена в повному обсязі з дотриманням вимог ст. 9 КПК України та з виконанням попередніх ухвал слідчих суддів, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, а тому постанова слідчого є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не наведено та не було встановлено в судовому засіданні, отже скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя
Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1