Справа №1-115/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року м.
Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області

в
складі: головуючої - судді: Н.В. Мазай

при
секретарі: І.М.
Ставській

з участю
прокурора В.К.
Мінька

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Монастирище, українця,
громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого ЗАТ
"Монастирищенський котельний завод" різноробочим, жителя АДРЕСА_1,
прописаного с Половинчик
Монастирищенського району, раніше не судимого

у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
21 серпня 2007 року приблизно о 17 годині 30 хвилин перебуваючи в роздягальному
приміщенні ЗАТ "Монастирищенського котельного заводу", що по вул.
Леніна, 122 м. Монастирище, працівником якого він являється, з метою крадіжки
чужого майна та використання його в особистих цілях, таємно здійснив крадіжку
мобільного телефону марки "Nokia-6260"
вартістю 732 гривні, в якому знаходилась сім-картка телефонного оператора "Djuise" вартістю 25
гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 15 гривень, а також
гаманець під мобільний телефон вартістю 20 гривень, які належали громадянину ОСОБА_2, після чого з
місця вчинення злочину зник, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_2 матеріальні
збитки на загальну суму 792 гривні.

Підсудний
ОСОБА_1 на стадії досудового та судового слідства свою вину у вчиненому злочині
визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він є працівником ЗАТ
"Монастирищенський котельний завод" . 21.08.2007 року він перебуваючи
в роздягальні заводу помітив мобільний телефон, який належав ОСОБА_2. Доступ до
телефону він мав вільний. Він вирішив подивитись телефон, а потім злякавшись
поклав його собі в кишеню, і разом з ним залишив територію роздягальні. Він всі
збитки потерпілому відшкодував, просить не позбавляти його волі, призначити
йому покарання у вигляді штрафу.

Потерпілий
ОСОБА_2 пояснив,
що 21.08.2007 року він перебував на роботі в ЗАТ "Монастирищенському
котельному заводі". Після повернення з душу в роздягальню він виявив, що
зник його мобільний телефон, який він залишав в роздягальні. В цей час в
роздягальні знаходився працівник заводу і він його запитав чи не брав останній
мобільний телефон. Чоловік відповів, що телефону не брав і повідомив йому, що
щойно з роздягальні вийшов ОСОБА_1 Він наздогнав ОСОБА_1 та запитав в нього чи
не брав він мобільний телефон, на що йому ОСОБА_1 категорично заперечив. Після
цього він пішов в райвідділ міліції де написав заяву та повідомив про існування
підозрюваного у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_1 На сьогоднішній день збитки
йому відшкодовано в повному обсязі, претензій матеріального та морального
характеру до підсудного він не має. Вважає, що немає необхідності позбавляти
його волі, а у вирішенні питання про найбільш доцільнішу міру покарання
підсудному покладається на думку суду.

Крім
повного визнання вини підсудним під час досудового та судового слідства, його
вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому
законом порядку в ході досудового слідства, які за клопотанням підсудного, у
відповідності до ст.299 КПК України, в судовому засіданні, крім показів
підсудного, потерпілого, характеризуючих особу

підсудного
даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи та розмір
заподіяної шкоди ніким не оспорюються.

Оцінюючи
зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього
та об'єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає пред'явлене
обвинувачення доведеним.

Дії
підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

При
призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, який за
місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного суд визнає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Враховуючи
те, що підсудним вчинено злочин, який Законом віднесено до категорії злочинів
середньої тяжкості, пом'якшуючі покарання обставини, те, що він раніше не
судимий, позитивно характеризується, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно
відшкодував завдані матеріальні та моральні збитки, а тому суд вважає, що
виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і
находить за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Призначення
саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Підстав
для застосування іншого виду покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК
України та ст. 69 КК України суд не вбачає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Підсудного
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що в грошовому виразі становить 680 ( шістсот вісімдесят )
гривень.

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий
доказ у справі : мобільний телефон марки "Nokia-6260", гаманець під
мобільний телефон - передані на зберігання під схоронну розписку власнику
потерпілому ОСОБА_2 - залишити ОСОБА_2 за належністю, звільнивши останнього від
схоронної розписки.

Стягнути
з засудженого судові витрати в сумі 82 гривні 62 коп. за проведення експертизи (
висновок експерта № 62 від 28.08.2007 року) на користь УДКУ в Черкаській
області код 25574009 р/р 0037 УДК
МФО 854018 ( за проведення експертизи для НДЕКЦ).

Вирок
може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області протягом 15 діб з дня
його проголошення через Монастирищенський районний суд.