Справа № 283/340/14-к
Провадження №1-кп/283/43/2014
У Х В А Л А
13 березня 2014 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , старшого прокурора прокуратури Малинського району Житомирської області ОСОБА_3 , розглянув матеріали кримінального провадження № 0000928 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Піл час судового розгляду від захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, який обраний обвинуваченій з тримання під вартою на заставу.

Вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки в ході судового розгляду не здобуто доказів , що обвинувачена застосовувала насильство до потерпілої , ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 згодні з клопотанням та просять його задовольнити.

Потерпіла не заперечує по суті клопотання .

Прокурор заперечив по суті клопотання , вважає , що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, після вчинення злочину намагалась зникнути та таким чином уникнути відповідальності за вчинений злочин , остання є судимою.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання вважає , що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав .

В ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року « Про практику застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадії дізнання та досудового слідства » , зазначено , що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Санкція ч.2 ст.186 КК України за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає максимальне покарання у вид позбавлення волі на строк 6 років.

Після вчинення злочину обвинувачена ОСОБА_4 намагалась переховатись від органів досудового розслідування та суду, на даний час судовий розгляд не проведено в повному обсязі, по провадженню не допитані усі свідки, а тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу.

Керуючись статтями 177, 183, 331 КПК України , -

УХВАЛИВ :

В задоволені клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, який обраний обвинуваченій ОСОБА_4 з тримання під вартою на заставу відмовити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення; може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1