пр.№ 1-кп/464/56/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі :головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бродки, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 22.12.2008 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.4 ст.187 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.11.2010 р. постановою Сихівського районного суду м. Львова невідбуту частина покарання у вигляді 2 років 2 місяців 26 днів позбавлення волі замінено на виправні роботи на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку, покарання відбув повністю,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_5 30 жовтня 2014 р. в період з 01.00 год. по 04.00 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , розбивши праве бокове вікно автомобіля марки «Renault Traffic», д.н. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_6 , що був припаркований неподалік будинку, таємно викрав із салону вказаного автомобіля відеореєстратор «PAPAGO!» GoSafe 310, вартістю 999 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

Крім того, ОСОБА_5 30 жовтня 2014 р. в період часу з 07.30 по 07.40 год., знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , розбивши праве бокове вікно автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н. НОМЕР_2 , належного потерпілому ОСОБА_7 , що був припаркований неподалік будинку, таємно викрав із салону вказаного автомобіля відеореєстратор «BlackVue» DR550GW-2CH, вартістю 5000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

Крім того, ОСОБА_5 08 листопада 2014 року близько 06.40 год., перебуваючи по вул. Вигін, 1 у м. Львові, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом розбиття вікна проник у автомобіль марки «Пежо Партнер», д.н. НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , з якого мав намір викрасти планшет «Леново», вартістю 2000 гривень та автомобільний навігатор «Престиж», вартістю 900 гривень, однак, був викритий потерпілим ОСОБА_8 та затриманий останнім, у зв`язку із чим свій злочинний намір не зміг довести до кінця.

Крім того, ОСОБА_5 08 листопада 2014 року близько 06.40 год., перебуваючи по вул. Вигін, 1 у м. Львові, при спробі таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 із салону автомобіля марки «Пежо Партнер», д.н. НОМЕР_3 , будучи викритим потерпілим, з метою уникнення затримання завдав йому один удар ножем в ліву руку і витягнувши потерпілого ОСОБА_8 , який тримав його за одяг, через розбите вікно автомобіля на вулицю, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на обличчі, гомілках рани на лівій кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні підсудний вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 КК України визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, просить суворо не карати. Цивільні позови потерпілих визнав повністю, проти задоволення таких не заперечує. В частині обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України вину визнав частково, зазначивши, що мав намір викрасти з автомобіля планшет, для чого за допомогою рогатки і камінця розбив вікно у дверцятах водія. Через розбите скло вікна він половиною корпусу тіла заліз в автомобіль, однак нічого взяти не встиг, бо всередині у автомобілі ззаду сидів потерпілий, який схопив його обома руками. Намагаючись уникнути затримання він висунувся назад із вікна автомобіля, однак, потерпілий його не відпускав і тому він перетягнув через вікно на вулицю і потерпілого. На вулиці намагаючись відірватись від потерпілого він бризнув на нього газовим балончиком, однак потерпілий його не відпустив. Потім до них підбіг ще який хлопець, який допоміг потерпілому його затримати. Ударів ножем потерпілому не завдавав, ніж знаходився у нього в задній кишені штанів, щоб в разі потреби обрізати проводи. Після того як його затримали потерпілий витягнув цей ніж з кишені його штанів і відкинув в сторону. Рана на руці потерпілому була спричинена розбитим склом вікна, через яке він витягнув потерпілого. Визнає, що хотів вчинити крадіжку, однак, розбою не вчиняв і наміру такого не мав.

Крім повного визнання вини підсудним у вчиненні 30.10.2014р. кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України його винуватість повністю та об`єктивно зібраними в ході досудового розслідування доказами, фактичні обставини провадження та розмір цивільних позовів, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним, ні іншими учасниками процесу, тому судом у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнано за недоцільне їх дослідження.

Кваліфікація дій підсудного за ч.2 ст.185 КК України за цими епізодами обвинувачення є вірною, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна.

Крім часткового визнання підсудним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення 08.11.2014р. його винуватість стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні ствердив, що працює таксистом, 08.11.2014р. близько 06.00 год. отримав замовлення на вул.Вигін, 1 у м.Львові. Прибувши за викликом на своєму автомобілі «Пежо Партнер» близько 06.10 год. пересів на заднє сидіння, оскільки клієнт мав бути на 06.30 год. Сидячи на задньому сидінні почув удар у ліве бокове скло, після чого посипалось скло та у машину через вікно просунувся підсудний, який тримав у руці ніж та потягнувся до планшету, який був прикріплений до панелі. Тоді він накинувся ззаду на підсудного та схопив його обома руками, той у відповідь вдарив його ножем по руці та намагаючись втекти почав вилізати через вікно назад. Оскільки він підсудного не відпускав той висунувшись із вікна перетягнув і його через вікно на вулицю після чого вони обоє впали на землю. Підсудний намагався втекти, навіть бризнув йому в обличчя газовим балончиком, але він на міцно тримав його, потім до них підбіг це якийсь хлопець і їм вдвох вдалось затримати підсудного .

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні ствердив, що 08.11.2014р. близько шостої години зранку перебуваючи у квартирі почув на вулиці шум і крик про допомогу. Виглянувши у вікно побачив, що поблизу автомобіля білого кольору шарпаються двоє мужчин, один з яких кликав на допомогу. Він вибіг на вулицю та побачив потерпілого, який тримав підсудного,руки потерпілого були в крові, а в машині було розбите скло в дверях зі сторони водія. Потерпілий повідомив йому, що підсудний розбив скло в машині та хотів викрасти планшет, однак, він його затримав. Тоді він допоміг потерпілому затримати підсудного, після чого викликав працівників міліції та швидку медичну допомогу.

Даними протоколу огляду місця події від 08.11.2014р., з якого вбачається, що місцем події є автомобіль марки «Пежо Партнер», д.н. НОМЕР_3 , який знаходиться по вул.Вигін,1 у м.Львові, у якого розбите скло у лівій передній дверці, на землі поблизу дверки знаходяться уламки скла, чорна рукавиця, увімкнений ліхтарик та рогатка, неподалік автомобіля виявлено газовий балончик та ніж, а також сліди крові.

а.к.п.44-55

Даними слідчого експерименту від 13.11.2014р., з якого вбачається, що підсудний детально розповів та показав обставини вчинення 08.11.2014р. кримінального правопорушення, а саме показав як пересвідчившись, що в машині, яка була припаркована біля будинку №1 по вул.Вигін, нікого немає, розбив бокове скло зі сторони водія та просунувся через розбите вікно в салон, як його схопив потерпілий, як він втікаючи витягнув його на вулицю через вікно.

а.к.п.83-95

Даними висновку судово-медичної експертизи №505/14 від 24.11.2014р. та висновку додаткової судово-медичної експертизи №543/14 від 25.11.2014р., з яких вбачається, що у потерпілого ОСОБА_8 були множинні садна на обличчі та обох гомілках, рани на лівій кисті, які заподіяні загостреними предметами, могли утворитись 08.11.2014р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Рана на долонній поверхні лівої кисті заподіяна осколками скла, рана на тильній поверхні лівої кисті заподіяна загостреним предметом, могла утворитись як від дії осколку скла так і вістря чи леза ножа.

а.к.п.108-110

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 вказані висновки підтримала, уточнивши, що у додатковому висновку нею допущено технічну описку у підсумковій частині, а саме переставлено місця локалізації ушкоджень кисті руки. Так в дійсності рана на тильній поверхні лівої кисті заподіяна осколками скла, оскільки з цієї рани вилучені уламки скла, а рана на долонній поверхні лівої кисті заподіяна загостреним предметом, могла утворитись як від дії осколку скла, так і вістря чи леза ножа.

Даними висновку імунологічної експертизи № 1661/2014-ім від 24.11.2014р. з яких вбачається, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютинінами анти-А, супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. В слідах вилучених із місця події виявлена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_8 не виключається .

а.к.п. 119-122
Оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, якими є належні підсудному мобільний телефон, ліхтарик, рогатка, газовий балончик, чоловічі рукавиці, чоловіча сумка, розкладний ніж зі слідами крові, які виявлені при огляді місця події.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість підсудного у вчиненні кримінального правопорушення .

Органом досудового розслідування дії підсудного за цим епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, однак, з такою кваліфікацією суд погодитись не може виходячи з наступного.

Розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у злочинах проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій. Коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж. Застосування насильства в такому випадку утворює окремий склад злочину і потребує окремої кваліфікації залежно від тяжкості наслідків та заподіяної потерпілому фізичної шкоди.

Як встановлено судом умисел підсудного був спрямований на таємне заволодіння майном потерпілого, яке знаходилось у салоні належного йому автомобіля, про такий свідчить як спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме розбиття бокового скла у дверцятах автомобіля, так і показання самого підсудного та показання потерпілого, який ствердив, що підсудний не бачив його у автомобілі, оскільки він знаходився ззаду. Проникнувши у автомобіль підсудний не встиг заволодіти майном потерпілого, оскільки одразу ж був ним викритий та затриманий. Фізичне насильство, яке підсудний застосував до потерпілого було спрямоване на уникнення затримання, про що свідчать дії підсудного, зокрема, той факт, що він одразу після викриття його потерпілим намагався вилізти з машини, не викравши жодного майна, однак, його утримував потерпілий. Про зазначене в судовому засіданні ствердили як підсудний, так і потерпілий, при цьому, потерпілий не ствердив суду про те, що підсудний намагався завершити свій злочинний намір та викрасти його майно.

Суд критично оцінює показання підсудного про те, що удар ножем по руці потерпілому не наносив, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого, який послідовно та категорично стверджував суду про нанесення йому удару ножем по руці, висновками судово-медичної та імунологічної експертиз, якими підтверджується, що рана на руці потерпілого могла бути спричинена ножем, а кров виявлена на ножі може походити від потерпілого.

Відтак, з огляду на те, що потерпілий, розпочавши дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, не довів свого злочинного наміру до кінця, не вчинивши усіх необхідних для цього дій, з причин що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий потерпілим, суд приходить до висновку, що дії підсудного за даним епізодом обвинувачення слід вірно кваліфікувати як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. Зважаючи на те, що намагаючись уникнути затримання підсудний наніс потерпілому удар ножем по руці та витягнувши з машини через вікно, спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я його дії також підлягають кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої та середньої тяжкості, стадію вчинення одного з кримінальних правопорушень, а саме незакінчений замах, щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, особу підсудного, який має судимість, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

Враховуючи те, що внаслідок вчинення підсудним кримінальних правопорушень потерпілим завдано матеріальної шкоди, а також повне визнання підсудним цивільних позовів, суд приходить до висновку, що такі підлягають до задоволення.
Речові докази: газовий балончик PFEFFER KO FOG, ніж, рогатку, ліхтарик, чоловічі рукавиці чорного кольору, чоловічу сумку зі слідами РБК, які знаходяться на зберіганні у камері схову Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о слід знищити.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання

за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі

за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі

за ч.2 ст.125 КК України - 1 (один) рік обмеження волі

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання - 08.11.2014 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 800 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 000 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 599 грн.
Речові докази: газовий балончик PFEFFER KO FOG, ніж, рогатку, ліхтарик, чоловічі рукавиці чорного кольору, чоловічу сумку зі слідами РБК знищити .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення, а підсудним в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуюча: