Справа № 0907/1-394/2011
Провадження № 11/0990/150/2012
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Лев Юрійович
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2012 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Вилки С.С.,

суддів: Поповича С.С., Флісака Р.Й.,

з участю: секретаря Бутко Г.В.,

перекладача ОСОБА_2,

прокурора Грищука В.І.,

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_3 в інтересах засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8, захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та апеляціями засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2011 року, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений:

за ч. 1 ст. 162 КК України на два роки обмеження волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначено чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, без постійного місця проживання, громадянин ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодружений, непрацюючий, судимий 21 травня 2010 року Мостиським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 358 КК України до 850 гривень штрафу, штраф сплатив, -

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки і шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, без постійного місця проживання, громадянин ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.

ОСОБА_6 Кішварді Ревазович,

ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, без постійного місця проживання, громадянин ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо засуджених залишено попередньо обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання всім засудженим обчислюється з дня затримання 16 вересня 2010 року.

Стягнуто в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - 1 095грн. 48 коп. судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, визнано винними і засуджено за те, що вони вчинили таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілим, а ОСОБА_7 ще й у незаконних проникненні у житло та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

15 липня 2010 року біля 13.00 год. ОСОБА_7 зламавши серцевину врізного замка вхідних дверей квартири ОСОБА_11, що по вул. 22 Січня , 44/6 в м. Івано-Франківську незаконно проник всередину, але почувши, що у підїзд будинку хтось увійшов, вийшов із цієї квартири на вулицю.

09 вересня 2010 року з 08.30 год. по 15.45 год. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зламавши серцевину замка вхідних дверей квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що по вул. Лепкого, 49а/6 в м. Івано-Франківську, проникли всередину, звідки таємно викрали три срібні монети номіналом пять гривень, золоті вироби, парфуми та інше майно потерпілих на загальну суму 69 580 грн.

Цього ж дня у період часу з 10.00 год по 17.30 год. ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зламавши серцевину замка вхідних дверей квартири ОСОБА_14, що по вул. Набережна, 14/46 в м. Івано-Франківську, проникли всередину, звідки таємно викрали старовинну колекційну монету, золоті вироби, парфуми та інше майно потерпілих на загальну суму 15 935 грн.

16 вересня 2010 року по місцю проживання ОСОБА_7 за адресою вул. І. Маргітича, 49/70 в м. Мукачево, Закарпатської області, під час проведення обшуку житла працівниками міліції було виявлено і вилучено згортки паперу та поліетиленові пакети в яких знаходився наркотичний засіб обіг якого заборонений канабіс кількістю 14, 28 грама і пластикову пляшку на горловині та фольговому корку якої знаходилась речовина, яка є наркотичним засобом обіг якого заборонено екстрактом канабісу кількістю 0,8 грама.

В своїх апеляціях:

- захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_7 зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим з точки зору суворості та підлягає зміні в бік помякшення. Покликається на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину та відшкодував потерпілим завдану майнову шкоду.

Просить вирок суду змінити та помякшити покарання.

- захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим з точки зору суворості та підлягає зміні в бік помякшення. Покликається на те, що при призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, щиро розкаявся у вчиненому та повністю відшкодував потерпілим завдану майнову шкоду.

Просить вирок суду змінити та помякшити покарання.

- захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6, вважає вирок суду необєктивним та упередженим в частині кваліфікації злочинів та призначеного покарання. Зазначає, що ОСОБА_6 даних злочинів не вчиняв, оскільки ніколи не був у м. Івано-Франківську. Покликається на те, що органи досудового слідства не конкретизували вину кожного з обвинувачених і тим самим порушили їх право на захист та всупереч вимог ст. 22 КПК України не вжили всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи. Крім того вважає, що у досудового слідства відсутні докази щодо причетності ОСОБА_6 до скоєних злочинів.

Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України в межах відбутого ним терміну попереднього увязнення.

- захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_5 не оспорюючи кваліфікацію дій засудженого, вважає вирок суду необєктивним та упередженим в частині призначеного покарання. Покликається на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, щиро розкаявся, повністю визнав свою вину та відшкодував потерпілим завдану майнову шкоду.

Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_5Т остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України в межах відбутого ним терміну попереднього увязнення.

- засуджений ОСОБА_6, вважає вирок суду необєктивним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Покликається на те, що його безпідставно визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України так, як згідно чинного законодавства він може лише частково нести відповідальність за ст. 396 КК України.

Просить вирок суду скасувати та змінити статтю за якою його було безпідставно визнано винним у вчиненні злочину.

- засуджений ОСОБА_8 покликається на те, що при призначенні покарання суд не врахував всі помякшуючі його вину обставини справи, а саме: повне відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, щире каяття, а також, що на його утриманні перебуває неповнолітній син.

Просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії і помякшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

- засуджений ОСОБА_7 зазначає, що при призначенні покарання суд повністю не врахував обставини, які помякшують покарання, а саме: добровільне відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, а також, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Просить вирок суду скасувати, перекваліфікувати його дії і помякшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

- засуджений ОСОБА_5 вважає, що вирок суду є надто суворим. Покликається на те, що при призначенні покарання суд не врахував всі помякшуючі його вину обставини справи, а саме: щире каяття, повне відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, а також, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти.

Просить помякшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Не погодившись з апеляціями захисників та засуджених прокурор подав заперечення в яких зазначає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених. Тому просить, апеляції залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та засуджених, які підтримали подані апеляції і просили помякшити покарання, прокурора, який заперечив доводи апеляцій засуджених та їх захисників і просив залишити їх без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій та провівши судове слідство в частині дослідження обставин, які впливають на призначення покарання, колегія суддів вважає, що подані апеляції не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні та оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, ґрунтується на належно зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах.

Дії засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковано правильно.

Доведеність вини щодо засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в апеляціях не оспорюється, тому апеляційною інстанцією не перевіряється.

Щодо покликання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та самого засудженого про те, що останній даних злочинів не вчиняв, оскільки ніколи не був у м. Івано-Франківську, що органами досудового слідства не конкретизовано вину кожного з обвинувачених і тим самим порушено їх право на захист та всупереч вимог ст. 22 КПК України не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, то вони не заслуговують на увагу, оскільки, як видно із протоколу обшуку (а.с. 72, том №1) 16 вересня 2010 року під час обшуку квартири, в котрій на той час проживали засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5Т і ОСОБА_6, останній сам видав працівникам міліції валізу в котрій знаходились речі, які були викрадені з помешкань потерпілих по справі.

Твердження захисника ОСОБА_4 та самого засудженого ОСОБА_6 про те, що органами досудового слідства не конкретизовано вину кожного з обвинувачених і тим самим порушено їх право на захист та всупереч вимог ст. 22 КПК України не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, колегія суддів вважає необгрунтованими, так, як із постанови про предявлення йому обвинувачення та обвинувального висновку видно, що вони відповідають вимогам ст. ст. 132, 223 КПК України.

Доводи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та їх захисників щодо помякшення призначеного покарання і застосування ст. 69 КК України, колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи засудженим покарання, належним чином дотримався принципів визначених ст. 65 КК України та врахував, як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і інші дані, що відповідно до закону впливають на покарання винної особи.

Зокрема, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом в повній мірі враховано всі помякшуючі покарання обставини на які засуджений та його захисник покликаються в апеляціях: вчинення злочину вперше, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, добровільне відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, а також те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Крім того, згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання - застосування положень ст. 69 КК щодо покарання призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі помякшуючі покарання обставини на які сам засуджений та його захисник покликаються в поданих апеляціях: щире каяття та повне відшкодування завданої майнової шкоди потерпілим.

Разом з тим, враховано і те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 358 КК України.

Що стосується ОСОБА_5, то призначаючи йому покарання, суд також врахував всі помякшуючі покарання обставини на які засуджений та його захисник покликаються в апеляціях: вчинення злочину вперше, щире каяття, повне відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди, а також, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищенаведене, призначене ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, встановлених у ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, про що йдеться в апеляціях засуджених та їх захисників, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

у х в а л и л а :

Апеляції захисника ОСОБА_3 в інтересах засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8, захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 Кішварді Ревазовича, ОСОБА_15 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 07 грудня 2011 року щодо них - без змін.

Головуючий С.С. Вилка

Судді: С.С. Попович

ОСОБА_16