справа
№ 1-22/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року. Новгородківський
районний суд

Кіровоградської
області

в складі: головуючого судді Пасічника
Д.І.,

при секретарі Дорошенко
М.Л.,

за участю

представника потерпілої ОСОБА_3., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новгородка, кримінальну справу справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця с Кургани
Березнівського району Рівненської області, українця, громадянина України,
одруженого, освіта середня-спеціальна, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимий;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки смт.
Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, українки,
громадянки України, одруженої, освіта середня-спеціальна, пенсіонерки, мешканки
АДРЕСА_1, раніше не судимої;

у скоєнні
злочину передбаченого ч.І ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні
ОСОБА_1. та ОСОБА_2своїми умисними протиправними діями скоїли умисне нанесення
легких тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено при слідуючих обставинах:

26 травня 2006
року, близько 19.00 години
на вул.Пушкіна в смт.Новгородка Кіровоградської області, поблизу свого
домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1,
в ході сварки, яка виникла на грунті неприязних стосунків, підсудні
ОСОБА_1. та ОСОБА_2умисно нанесли потерпілій ОСОБА_4легкі тілесні ушкодження у
вигляді: синців по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, по
ходу нижньої щелепи праворуч, подряпини на нижній повіці лівого ока, на лівій
щоці, саден в нижній третині носа і які, відповідно до висновку експертів № 65 від 21.03.2007р.
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у скоєнні злочину визнав частково і
суду пояснив, що 26 травня 2006 року, близько 19.00 години він
перебував в своєму подвір'ї, в літній кухні, почув з вулиці сварку ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. Виглянувши у вікно підсудний побачив,

2

вулицю і, не з'ясовуючи причини сварки, відштовхнув
потерпілу та насварився на неї, потім вимазав їй обличчя коров'ячим послідом,
який лежав на дорозі. Потерпілу не бив.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_2.
вину у скоєнні злочину не визнала і заперечила свою участь в нанесенні
тілесних ушкоджень потерпілій, пояснивши, що вона лише відштовхнула ОСОБА_4. і
кинула в неї тапком, який зняла з ноги. Навпаки потерпіла вдарила підсудну
мотузкою по голові.

Потерпіла
ОСОБА_4. суду пояснила, що 26
травня 2006 року,
близько 19 години
вона по вул.Пушкіна в смт.Новгородка йшла до череди по свою корову. Коли
потерпіла проходила повз домоволодіння підсудних, то ОСОБА_2. почала вимагати
від неї, щоб вона зібрала коров'ячий послід, який нібито залишила на дорозі її
корова. Вона не погодилась з підсудною і заперечила факт випорожнення її корови
біля двору підсудних. В ході сварки ОСОБА_2. схопила потерпілу за одяг і, знявши зі своєї ноги тапочок
вдарила ним потерпілу по обличчю. В цей час з двору вибіг ОСОБА_1. і кілька
разів вдарив ОСОБА_4. рукою по голові, а потім, нагнувши її до землі, вимазав
обличчя в коров'ячі випорожнення. Потерпіла лише махнула в сторону підсудної
мотузкою, по голові не била. Під час сварки підсудні розірвали потерпілій кофту
і футболку та заподіяли моральну шкоду, а тому свої позовні вимоги вона
підтримала.

Свідок ОСОБА_5.
суду пояснила, що 26 травня 2006 року, близько 19 години вона
знаходилась на вул.Пушкіна в смт.Новгородка і бачила як підсудні били потерпілу
по голові, обличчю, замазали коров'ячим послідом.

Відповідно до
пояснень свідка ОСОБА_6 даних нею під час попереднього судового розгляду справи
та оголошених в судовому засіданні, 26
травня 2006 року,
коли вона гнала свою корову до череди та випорожнилась коло двору підсудних,
близько 19.00 години
вона по вул. Пушкіна смт. Новгородки гнала з череди свою корову і стала свідком
сварки та бійки між підсудними та потерпілою, бачила тілесні ушкодження
потерпілої.

Свідок ОСОБА_7.,
яка є дочкою підсудних, суду пояснила, що вона була присутня в дворі підсудних
під час бійки, але самої бійки не бачила.

Заслухавши
підсудних, потерпілу та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина
підсудних повністю доведена у судовому засіданні їх власним визнанням факту
початку сварки, бійки, матеріалами справи і їх дії правильно кваліфіковані по
ч.І ст. 125 КК
України, так як підсудні своїми умисними протиправними діями скоїли умисне
нанесення легких тілесних ушкоджень.

Твердження
підсудних про те, що вони не били потерпілу, а отримані тілесні ушкодження є
наслідком її побутової травми, суд визнає такими, що не відповідають дійсності
і направлені на уникнення відповідальності, а винність підсудних
підтверджується матеріалами справи, свідченнями потерпілої та свідків, які є
взаємно узгодженими та взаємно підтверджують і доповнюють друг друга.

При обранні міри
покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини
справи і особи винних.

Підсудні скоїли
злочин невеликої тяжкості і тяжкі наслідки по справі не наступили. Підсудні
ОСОБА_1. та ОСОБА_2вину не визнали, в скоєному не розкаялись. Вони вперше
притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за
місцем проживання. ОСОБА_1. є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а ОСОБА_2інвалідом Ш-ї групи

Обставин, що обтяжують їхню відповідальність судом не
встановлено.

Обставин що
пом'якшують покарання підсудних
відповідно до ст.66 КК

3

України судом не встановлено.

З урахуванням
викладеного, суд дійшов висновку про можливість та доцільність застосування до
них покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією
кримінального закону.

Потерпілою
заявлено цивільний позов про стягнення з підсудних матеріальної шкоди в розмірі
93,00 грн,
моральної шкоди в розмірі 2000
грн та судових витрат на послуги адвоката в розмірі 500 грн. Позов
підлягає задоволенню, адже понесені потерпілою матеріальні та моральні втрати є
наслідками злочинних дій підсудних, які разом пошкодили одяг потерпілої і
принизили її честь та гідність, цинічно вимазавши обличчя коров'ячими
випорожненнями, що беззаперечно спричинило значні моральні переживання для
потерпілої. Враховуючи вищевказане суд вважає, що в частинні матеріальної шкоди
та витрат понесених потерпілою на послуги адвоката відшкодування шкоди має бути
повним. В частині моральної шкоди, відповідно до вимог Постанови Пленуму
Верховного Суду України №
4 від 31 березня 1995 року, врахувавши
майновий стан підсудних, а саме їх пенсійний вік, інвалідність підсудної, суд
зменшує розмір коштів, які підлягають відшкодуванню до 1000 грн., вважаючи
такий розмір розумним, справедливим та достатнім.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320-324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 винними по ч.І ст.125 КК України і призначити покарання у вигляді
штрафу у розмірі 510,00 грн
кожному.

Стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_4 93,00 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної
шкоди; 1000,00 грн. у
відшкодування моральної шкоди та 500,00
грн. у відшкодування судових витрат.

Вирок може бути
оскаржений протягом п'ятнадцяти діб до Кіровоградського апеляційного суду з
моменту проголошення.

Головуючий суддя Д.І.Пасічник