У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 19 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційною cкаргою законного представника засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2. на вирок
Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Волинської області від
5 грудня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та жителя м. Луцьк,

судимості
не має,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України
ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_1.
зобов¢язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та періодично з¢являтися для реєстрації.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_3 судові
рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської
області від 5 грудня 2006 року апеляцію ОСОБА_2. залишено без задоволення, а
апеляцію ОСОБА_3 задоволено частково. З вироку Луцького міськрайонного суду від
29 вересня 2006 року виключено засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України, як
зайве.

Як визнав суд, 11 листопада 2005 року,
приблизно о 20 годині,
ОСОБА_1., за попередньою змовою із ОСОБА_3. та особами, невстановленими
слідством, перебуваючи біля бару “ІНФОРМАЦІЯ_2” на АДРЕСА_1, із застосуванням
насильства, що не є небезпечним для здоров¢я потерпілого
ОСОБА_4., відкрито заволоділи його грошима (1 грн.) та мобільним телефоном
“Сіменс С-55” з чіп картою стартового
пакету “Джинс” загальною вартістю 200 грн., що належав ОСОБА_5.

У касаційній скарзі законний представник засудженого ОСОБА_1.Є. - ОСОБА_2. вказує, що досудове
та судове слідство проведено неповно та однобічно, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано кримінальний
та істотно порушено кримінально-процесуальний закони. Законний представник
вважає, що на досудовому слідстві було порушено право ОСОБА_1. на захист та до
нього застосовувалися незаконні методи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги законного представника, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1. у вчиненні грабежу за
попередньою змовою з іншими особами, за який його засуджено, ґрунтується на сукупності
зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, і є правильним.

Так, на обгрунтування свого висновку щодо доведеності винності ОСОБА_1.,
суд підставно послався на показання потерпілих ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які
послідовно та детально розповіли про обставини вчинення злочину щодо них.
Зокрема, ОСОБА_4 суду пояснив, що 11 листопада 2005 року, він разом із ОСОБА_5.
відпочивав у барі “ІНФОРМАЦІЯ_2” на АДРЕСА_1. Приблизно о 20 годині його
викликав на вулицю ОСОБА_3, де разом із ОСОБА_1. та іншими невідомими особами,
вимагали у нього гроші, а потім відвели за приміщення бару, де ОСОБА_1. та інші
особи утримували його, а ОСОБА_3 штовхнув на стіну, від чого він вдарився
головою. Обшукавши його одяг відкрито заволоділи 1 грн. та мобільним телефоном,
котрий він тимчасово взяв у ОСОБА_5. Потерпіла ОСОБА_6. підтвердила показання
ОСОБА_4. та доповнила, що її мобільний телефон ОСОБА_3 повернув через деякий
час.

Показання потерпілих повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, а
саме із даними, що є у протоколах впізнання потерпілими ОСОБА_1. та ОСОБА_3,
відтворення обстановки та обставин події, очних ставок між потерпілими та
засудженими, висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, винність ОСОБА_1.
стверджується також і показаннями свідка ОСОБА_7. та законного представника
засудженого - ОСОБА_2., яка на досудовому слідстві повідомила, що її син
ОСОБА_1. розповів, за яких обставин він разом із ОСОБА_3відкрито заволоділи
мобільним телефоном. При цьому, ОСОБА_1. розповів матері, що під час вчинення злочину,
він особисто утримував потерпілого.

З огляду на наведене посилання законного представника ОСОБА_2. на те, що
досудове та судове слідство проведено неповно та однобічно, а так само, що
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можна визнати
підставними.

Правильність кваліфікації злочинних дій ОСОБА_1. за ч.2 ст.186 КК України
сумніву не викликає.

Що стосується твердження ОСОБА_2. про порушення права на захист
неповнолітнього ОСОБА_1. то воно було предметом перевірки і не знайшло свого
підтвердження.

Посилання ОСОБА_2. на те, що засуджений обмовив себе внаслідок застосування
до нього на досудовому слідстві незаконних методів, були предметом перевірки як
суду першої так і апеляційної інстанцій, та підставно визнані такими, що не відповідають
дійсності. З таким рішенням погоджується й колегія суддів Верховного Суду
України.

Доводи ОСОБА_2., аналогічні доводам її касаційної скарги, були предметом
ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, котрий також дійшов
обґрунтованого висновку про те, що винність ОСОБА_1. у вчиненні грабежу за
попередньою змовою із ОСОБА_3та іншими особами, є повністю доведеною.

Призначаючи ОСОБА_1. покарання, суд
урахував усі обставини справи, дані про особу засудженого, і належним чином
обґрунтував своє рішення щодо призначення винному покарання, яке є необхідним
та достатнім.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування
чи зміну судових рішень, не встановлено.

Підстав для
задоволення касаційної скарги законного представника
засудженого ОСОБА_1. - ОСОБА_2., а також для призначення справи до касаційного розгляду
з повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України, не убачається.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и
л а:

у задоволенні
касаційної скарги законному представнику
засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2., відмовити.

С у д д і:

Кравченко
К.Т. Канигіна
Г.В. Пошва Б.М.