Унікальний № 261/375/13- к
Провадження № 1-кп/261/80/13
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
24 грудня 2013 р.

Петровський районний суд м. Донецька у
складі: головуючого - судді Жупанової
О.О., за участю секретарів Дівів'євій
Я.О., Крутась Я.С, прокурорів Щепіхіна
О.В., Плясова О.В., Румянцевої К.В.,
захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, потерпілої
ОСОБА_3, обвинувачених ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№ 0000321 від 30 грудня 2012 р., за
обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївка Донецької області,
громадянина України, не одруженого,
який не працює, не має освіти, проживає
за адресою: АДРЕСА_1, раніш засудженого:

- 29 червня 2011 р. Петровським районним
судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК
України до 4 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнено від
відбуття покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК
України, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.
Амвросієвки Донецької області,
громадянки України, яка не має освіти
(закінчила 3 класи початкової школи), не
працює, не одружена, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не засудженої,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України, -

В С Т А Н О В
И В :

Суд визнав доведеним, що 27 березня 2012 р.
приблизно о 17 год. 50 хв. обвинувачений
ОСОБА_6, будучи особою раніш засудженою
за грабіж, перебуваючи на відкритій
ділянці місцевості навпроти будинку 47
«А» по вул. Карнавальній у Петровському
районі м. Донецька, з метою викрадення
чужого майна, з корисних мотивів, діючи
умисно, відкрито викрав, вирвавши з рук
раніше йому незнайомої потерпілої
ОСОБА_3 жіночу сумку білого кольору,
вартістю 48 грн., в якій знаходились її
особисті речі, а саме: грошові кошти в
сумі 460 грн., гаманець зі штучної шкіри
червоного кольору, вартістю 80 грн.,
косметичка чорного кольору з
візерунками, вартістю 17 грн. 50 коп.,
тісто для піци «Лучіано - Хліб Піта»
вартістю 4 грн., пакет кави «Platinum»,
вартістю 24 грн., ключі в кількості 3
штук, один з яких магнітний, загальною
вартістю 50 грн., пудра фірми
«Оріфлейм», вартістю 50 грн., рум'яна
«Оріфлейм», вартістю 50 грн., рум'яна
«Джордани», вартістю 100 грн., тіні
«Оріфлейм» в кількості 3 штуки,
загальною вартістю 45 грн., туш
«Оріфлейм» в кількості 2 штуки,
загальною вартістю 80 грн., помада
«Оріфлейм» в кількості 3 штуки по 20 грн.
кожна, загальною вартістю 60 грн.,
косметичний олівець «Оріфлейм»
вартістю 20 грн., брелок, фотографії,
аркуші паперу з записами і чеки з
банкоматів, банківську кредитну картку
«Приватбанк», які для потерпілої
ОСОБА_3 не представляють матеріальної
цінності, а також дві банківські картки
«Укрсоцбанк» із пін-кодами до них. З
викраденим обвинувачений ОСОБА_6 втік,
завдавши потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на суму 1 088 грн. 50
коп., вчинивши грабіж.

Продовжуючи свої злочині дії, цього ж
дня, приблизно о 18 год. 00 хв.,
обвинувачений ОСОБА_6, відійшовши від
місця скоєння кримінального
правопорушення, перебуваючи на
території Петровського району м.
Донецька, точний час та місце
перебування в ході досудового
розслідування встановити не довелось
можливим, при огляді вмісту викраденої
ним сумки, виявивши банківську
кредитну карту «Укрсоцбанку», на
картковому рахунку за НОМЕР_1 якої
знаходилось 1500 грн. та банківську
зарплатну картку «Укрсоцбанк», на
картковому рахунку за НОМЕР_2 якої
знаходилось 250 грн., видані ПАТ
«Укрсоцбанк» на ім'я ОСОБА_3, разом з із
пін-кодами до них, усвідомлюючи, що ці
картки є офіційними документами, з
корисних мотивів викрав останні,
розпорядившись ними на власний розсуд,
передавши викрадені картки
обвинуваченій ОСОБА_5, вчинивши
викрадення офіційних документів.

В свою чергу, обвинувачена ОСОБА_5 27
березня 2012 року, приблизно о 18 год. 30 хв.,
точний час в ході досудового
розслідування встановити не довелось
можливим, з метою викрадення чужого
майна, з корисних мотивів, діючи умисно,
прибула до банкомату «ПриватБанку», що
знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул.
Раціоналізаторів 8, та використовуючи
передані їй обвинуваченим ОСОБА_6
банківську зарплатну картку
«Укрсоцбанк», на картковому рахунку за
НОМЕР_2 якої знаходилось 250 грн., та
банківську кредитну карту
«Укрсоцбанку», на картковому рахунку
за НОМЕР_5 якої знаходилось 1500 грн.,
видані ПАТ «Укрсоцбанк» на ім'я ОСОБА_3,
та пін-коди до них, здійснила зняття
грошових коштів у розмірі 250 грн. та 1500
грн. відповідно, тим самим таємно
викравши чуже майно. Викраденим майном
розпорядилась на власний розсуд,
завдавши потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на суму 1750 грн.,
вчинивши крадіжку.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в
інкримінованих діяннях не визнав
повністю, скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 63 Конституції України,
від дачі показань відмовився.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у
вчинені крадіжки не визнала повністю,
скористалась своїм правом,
передбаченим ст. 63 Конституції України,
від дачі показань відмовилась.

Разом з тим, в судовому засіданні, яке
відбулось 28 травня 2013 р. пояснила суду,
що 26 березня 2012 року вона разом з ОСОБА_6
познайомилась з чоловіком циганської
національності на ім'я ОСОБА_6 та його
подругою на ім'я ОСОБА_2, які звернулись
до них з проханням переночувати,
оскільки у них не має грошей. Вони разом
приїхали до домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, де проживає їх родина. В ранці
27 березня 2012 року разом з ОСОБА_6 та
знайомими вони їздили у м. Марьїнку до
інших циганів. Повернувшись, приблизно
о 17-30 год. вона разом із знайомими
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 пішла до аптеки на
ринок «Трудівських», щоб купити ліки.
Вийшовши з аптеки, побачила, як
знайомий ОСОБА_6 підбіг до двох жінок,
які вийшли з магазину, та, зірвавши у
однієї з жінок сумку, втік. Вона разом з
ОСОБА_2 повернулась додому за адресою:
АДРЕСА_1, де знайомий ОСОБА_6 дав їй дві
банківські картки та попросив зняти з
них гроші, зазначивши, що на одній з
карток знаходиться 250 грн., на другій -
1500 грн. Зателефонувавши до своєї
знайомої ОСОБА_7, вона прибула до
банкомату, що знаходиться за адресою: м.
Донецьк, вул. Раціоналізаторів 8, де
ОСОБА_7 допомогла зняти їй кошти з
карток в розмірі 1750 грн., оскільки вона
не має освіти та не вміє користуватися
банкоматом. Після чого вона
повернулась додому, передала знайомому
ОСОБА_6 гроші разом з банківськими
картками, а він дав їй 500 грн. Приблизно
о 19-00 год. їх знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_2
уїхали. При цьому обвинувачений ОСОБА_6
по приїзду з м. Мамр'їнка постійно
знаходився у домоволодінні за адресою:
АДРЕСА_1, до аптеки разом з ними не
ходив.

Висновок суду про винуватість
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у
вчинені зазначених кримінальних
правопорушень ґрунтується наступними
доказами.

По епізоду скоєного грабежу та
викрадення офіційних документів,
вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 27
березня 2012 року.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що 27
березня 2012 р. приблизно о 18-00 год. вона
разом зі своєю подругою ОСОБА_8
поверталась додому, вийшовши з
магазину «Максим» на ринку
«Трудівських». Навпроти будинку № 47
«А» по вул. Карнавальній до неї підбіг
молодий чоловік циганської
національності та вирвав з рук сумку, в
якій знаходились особисті речі, а саме:
грошові кошти в сумі 460 грн., гаманець
червоного кольору, тісто для піци
«Лучіано - Хліб Піта», пакет кави
«Platinum», ключі в кількості 3 штуки з
брелком, банківська кредитна картка
«Приватбанка», фотографії, аркуші
паперу з записами і чеки з банкоматів,
косметичка чорного кольору з
візерунками, в якій знаходилась: пудра
фірми «Оріфлейм», рум'яна фірми
«Оріфлейм», рум'яна фірми «Джордани»,
тіні «Оріфлейм» 3 штуки, туш «Оріфлейм»
2 штуки, помада фірми «Оріфлейм» 3 штуки,
косметичний олівець фірми «Оріфлейм»,
а також банківська кредитна картка
«Укрсоцбанк», на рахунку якої
знаходилось 1500 грн., та банківська
зарплатна картка «Укрсоцбанк », на
рахунку якої знаходилось 250 грн., разом
із пін-кодами. Вона спробувала його
наздогнати, крикнувши грабіжнику, що
запам'ятала його обличчя, але він дуже
швидко побіг. Освітлення біля будинку,
де її пограбували, було достатньо, щоб
запам'ятати обличчя грабіжника.
Повернувшись до подруги, яка
знаходилась на місці пограбування,
вона зателефонувала до міліції. Після
чого поїхала до відділу міліції, де
впізнала грабіжника. В ході судового
розгляду справи потерпіла спочатку
сумнівалась, що обвинувачений ОСОБА_6 є
тією особою, яка вчинила грабіж. Потім
вказала, що при наданні пояснень вперше
в суді дуже нервувала, а тому
засумнівалась, але, прийшовши додому,
вона перебрала в пам'яті всі події, які
сталися 27 березня 2012 року, згадавши
обличчя грабіжника, на теперішній час у
неї не має сумнівів, що сумку зірвав
саме обвинувачений ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 27
березня 2012 р. приблизно о 18-00 год. вона
разом зі своєю подругою ОСОБА_3 вийшла з
магазину «Максим» на ринку
«Трудівських». Біля магазину вона
побачила чоловіка та жінку циганської
національності, які розмовляли. Вона з
ОСОБА_3 пішла в напрямку дому,
обернувшись, побачила чоловіка
циганської національності, який стояв
біля магазину, він йшов за ними, вона
продовжила рух та почула, як чоловік
прискорив шаг, а потім побачила, що він
підбіг до ОСОБА_3 та вирвав з її рук
сумку. В той момент, коли грабіжник
зривав сумку, вона запам'ятала його
обличчя, оскільки він тягнув за сумку, а
тому приблизно протягом однієї хвилини
воно було навпроти її обличчя. Це був
обвинувачений ОСОБА_6 У неї не має
сумнівів, що чоловік циганської
національності, який знаходився біля
магазину і чоловік, який зірвав сумку у
ОСОБА_3, є ОСОБА_6 Вона запам'ятала саме
його обличчя, а не обличчя чоловіка
циганської національності. Потерпіла
ОСОБА_3 побігла за грабіжником, але не
здогнала його. Повернувшись, ОСОБА_3
зателефонувала до міліції і повідомила
про її пограбування. Також потерпіла
ОСОБА_3 повідомила їй, що вона
запам'ятала обличчя грабіжника, а
також, що в сумці крім особистих речей
знаходились банківські картки
«Укрсоцбанка» (зарплатна та кредитна) з
пін-кодами, на рахунках яких були гроші.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 27
березня 2012 року приблизно 17-30 год. він
прийшов в гості до своїх родичів разом
з ОСОБА_10, які проживають за адресою:
АДРЕСА_1. Підходячи до будинку, час не
пам'ятає, він зустрів ОСОБА_5, яка зі
незнайомими йому чоловіком та жінкою
циганської національності виходила з
подвір'я. Він зайшов у будинок, його
запросили попити чаю, за столом був
ОСОБА_6, який нікуди не відлучався,
також в домі були діти та хазяйка. З
будинку він пішов приблизно о 19-00 год.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 27
березня 2012 року приблизно 17-30 год. він
приїхав на ринок «Трудівський» та
разом з ОСОБА_9 пішли в гості до своїх
родичів, які проживають за адресою:
АДРЕСА_1. Підходячи до будинку, він
зустрів ОСОБА_5, яка зі незнайомими йому
чоловіком та жінкою циганської
національності виходила з подвір'я. Він
зайшов у будинок, його запросили попити
чаю, за столом був ОСОБА_6, який нікуди
не відлучався, також в домі були діти та
хазяйка. У будинку були приблизно 40
хвилин, потім пішли. Пояснити чому
раніш не повідомив органи досудового
розслідування про те, що бачив
обвинуваченого в домі не зміг.

Показання потерпілої ОСОБА_3 та свідка
ОСОБА_8 суд бере до уваги як такі, що
об'єктивно відтворюють обставини
скоєння обвинуваченим ОСОБА_6
відкритого викрадення майна
потерпілої ОСОБА_3 Зокрема, показання
свідка ОСОБА_8 вказують на те, що саме
обвинувачений ОСОБА_6 наздогнав
потерпілу ОСОБА_3 та вирвав з її рук
сумку. Вона запам'ятала саме його
обличчя, а не обличчя чоловіка
циганської національності. Протягом
судового розгляду свідок ОСОБА_8
надавала послідовні показання, вона
раніше не була знайома з обвинуваченим
ОСОБА_6, а тому у неї відсутні підстави
для обмови останнього.

Окрім цього, в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_3 не виказувала
будь-якого упередженого ставлення до
обвинуваченого ОСОБА_6, зазначила, що
дійсно при наданні пояснень вперше в
суді дуже нервувала, а тому
засумнівалась, щодо особи грабіжника,
але на теперішній час, у неї відсутні
будь-які сумніви, що пограбування
вчинив саме обвинувачений ОСОБА_6,
зазначивши, що в її сумці знаходились
особисті речі та банківські картки
«Укрсоцбанку» разом з пін-кодами. Отже,
суд вважає, що в останньої відсутні
підстави для обмовляння ОСОБА_6

Показання потерпілої ОСОБА_3 та свідка
ОСОБА_8 відповідають одне одному та
узгоджуються між собою, вказані особи
не є зацікавленими в конкретному
вирішенні справи, а тому суд вважає ці
показання такими, що об'єктивно
відтворюють обставини вчинення ОСОБА_6
грабежу з подальшим викраденням
офіційних документів - банківських
карток. Дані, які містяться в
показаннях зазначених осіб, за своїм
характером є прямими доказами вини
обвинуваченого ОСОБА_6 в
інкримінованому діянні.

Разом з цим до показань свідка ОСОБА_9
та ОСОБА_10 суд ставиться критично,
оскільки вони спростовуються
показаннями свідка ОСОБА_8 та
потерпілої ОСОБА_3, які не є
зацікавленими особами в конкретному
вирішенні справи, а тому суд вважає, що
ці свідчення свідками дані з метою
забезпечити алібі обвинуваченому
ОСОБА_6, враховуючи, що останні є
родичем обвинуваченого, отже вони є
зацікавленими у певному вирішенні
справи.

Крім того, винуватість обвинуваченого
ОСОБА_6 підтверджується наступними
письмовими та речовими доказами у
справі:

- протоколом огляду місця події з
фототаблицями, згідно якого 27 березня
2012 року навпроти будинку 47 «А» по вул.
Карнавальна у Петровському районі м.
Донецька зафіксована відкрита ділянка
місцевості, де було вчинено
кримінальне правопорушення. Під час
огляду нічого не вилучено. Дані,
зафіксовані в ньому, повністю
узгоджуються зі свідченнями
потерпілої ОСОБА_3, щодо місця вчинення
злочину (а.с.162);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання від 27 березня 2012 року, згідно
якого потерпіла ОСОБА_3 в ході
проведеного пред'явлення осіб для
впізнання, впізнала обвинуваченого
ОСОБА_6, як особу, яка 27 березня 2012 року
приблизно о 17-50 год. відкрито
заволоділа її сумкою з особистими
речами (а.с.169-171);

- протоколом огляду від 30 березня 2012
року, з якого вбачається, що в ході
проведення 30 березня 2012 року
відтворення обстановки та обставин
події за участю обвинуваченого ОСОБА_6
та понятих були вилучені: сумка жіноча
білого кольору (забруднена), косметичка
чорного кольору з візерунками,
упаковка кофе «Platinum» 80 гр., тісто для
піци «Лучіано - Хліб Піта», туш
«Оріфлейм» 1 штука. Вилучені предмети
відповідно до постанов від 30 березня
2012р. та від 07 травня 2012 року долучені в
якості речових доказів до
кримінального провадження (а.с.165,167) та
передані на відповідальне зберігання
потерпілій ОСОБА_3 (а.с. 165);

- протоколом огляду від 07 травня 2012
року, з якого вбачається, що потерпіла
ОСОБА_3 впізнала серед речей, які
були вилучені під час відтворення
обстановки та обставин події за участю
обвинуваченого ОСОБА_6, свої особисті
речі, а саме: сумку жіночу білого
кольору, косметичку чорного кольору з
візерунками та туш для вій «Оріфлейм»
за індивідуальними ознаками (а.с.166, 168);

- протоколом виїмки та огляду від 07
травня 2012 року, згідно якого у
потерпілої ОСОБА_3 вилучені договір
банківського поточного (карткового)
рахунку НОМЕР_3 від 27 жовтня 2011 р., який
відповідно до постанови від 13 травня
2012р. долучений в якості речового доказу
до матеріалів кримінального
провадження. Відповідно до зазначеного
договору, потерпілій ОСОБА_3 ПАТ
«Укрсоцбанком» були надані банківські
картки та відкрито обслуговування
поточного (карткового) рахунку за
рахунком НОМЕР_4 та кредитної лінії за
рахунком НОМЕР_5 (а.с.185-189).

- висновком експерта №305 від 06 квітня 2012
року, відповідно до якого залишкова
вартість наданих на експертизу
предметів складає: сумки - 48 грн.,
косметички чорного кольору з
візерунками - 17 грн.50 коп., туши для вій
«Оріфлейм» - 30 грн. (а.с.172-179);

- довідкою ПП «Вика» від 19 квітня 2012 р.,
згідно якої вартість наступних речей
станом на 27 березня 2012 року складає:
гаманця з штучної шкіри - 80 грн., пудра
фірми «Оріфлейм» - 50 грн.,
рум'яна «Оріфлейм» - 50 грн., рум'яна
«Джордани» - 100 грн., тіні «Оріфлейм»
15грн., туш «Оріфлейм» - 50 грн., помада
«Оріфлейм» - 20 грн., косметичний
олівець «Оріфлейм» - 20 грн.,
магнітного ключа - 20 грн., металевого
ключа - 10 грн. (а.с.180-182).

Зазначені письмові докази по справі
зібрані відповідно до вимог
кримінального процесуального закону
1960 р., є допустимими, та такими, що в їх
сукупності безпосередньо вказують на
вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 діянь,
інкримінованих їм стороною
обвинувачення та узгоджуються з
показаннями потерпілої ОСОБА_3 та
свідка ОСОБА_8

По епізоду скоєної крадіжки грошових
коштів з банківських карток, що
належали потерпілій ОСОБА_3, вчиненої
обвинуваченою ОСОБА_5 27 березня 2012 року.

Потерпіла ОСОБА_3 надала суду
показання про те, що в сумці, яку вирвав
з її рук обвинувачений ОСОБА_6
знаходились її особисті речі, а також
банківська кредитна картка
«Укрсоцбанк», на рахунку якої
знаходилось 1500 грн., та банківська
зарплатна картка «Укрсоцбанк», на
рахунку якої знаходилось 250 грн., разом
із пін-кодами. Вона після пограбування
заблокувати доступ до банківських
карток не встигла, оскільки коли
подзвонила в банк їй повідомили, що з
банківських карток вже відбулось
зняття грошей. 27 березня 2012 року вона
грошей з зазначених карток не знімала.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 27
березня 2012 р. приблизно о 18-00 год. вона
разом зі своєю подругою ОСОБА_3 вийшла з
магазину «Максим» на ринку
«Трудівських». Біля магазину вона
побачила чоловіка та жінку циганської
національності, які розмовляли - це
були обвинувачений ОСОБА_6 та
обвинувачена ОСОБА_5 У подальшому саме
обвинувачений ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_3
та вирвав з її рук сумку, скоївши
пограбування. Потерпіла ОСОБА_3
повідомила їй, що в сумці крім
особистих речей знаходились
банківські картки «Укрсоцбанка»
(зарплатна та кредитна) з пін-кодами, на
рахунках яких були гроші.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 27
березня 2012 р. до неї ввечері
зателефонувала ОСОБА_11 та попросила
допомогти зняти з її кредитних карток
гроші, вона погодилась, оскільки знала,
що ОСОБА_11 не вміє цього робити. Вони
зустрілись біля банкомату
«Приватбанку», що знаходиться за
адресою: м. Донецьк, вул.
Раціоналізаторів 8. ОСОБА_11 попросила,
щоб вона дізналася скільки грошей на
банківських картках та зняла всі гроші.
З переданих ОСОБА_5 банківських карток
вона зняла 1750 грн., з яких ОСОБА_5
передала їй 500 грн. для покупки
продуктів харчування. Також, вона точно
пам'ятає, що одна з карток була
банківська картка «Приватбанку»
«Клубничка», іншу не пам'ятає.

Крім того, як вбачається з дослідженого
в ході судового розгляду справи
протоколу виїмки та огляду від 07 травня
2012 року, зі згоди ОСОБА_3 у останньої
вилучені договір банківського
поточного (карткового) рахунку НОМЕР_3
від 27 жовтня 2011 р., який відповідно до
постанови від 13 травня 2012р. долучений в
якості речового доказу до матеріалів
кримінального провадження. Відповідно
до зазначеного договору, потерпілій
ОСОБА_3 ПАТ «Укрсоцбанком» було
надано банківські картки та відкрито
обслуговування поточного (карткового)
рахунку за рахунком НОМЕР_4 та кредитну
лінію за рахунком
НОМЕР_5 (а.с.185-188).

Також, як вбачається з дослідженого в
ході судового розгляду справи
протоколу виїмки та огляду від 07 травня
2012 року, зі згоди ОСОБА_3 у останньої
вилучені копії роздруківок операцій
зняття грошових коштів з банківських
карток НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що належать
ОСОБА_3 Вилучені роздруківки
відповідно до постанов від 07 травня
2012 р. долучені в якості речових
доказів до матеріалів кримінального
провадження (а.с.191-199).

Як вбачається із зазначених
роздруківок: з банківської картки
НОМЕР_6, яка належить ОСОБА_3, за
картковим рахунком НОМЕР_5 27 березня 2012
року була здійснена видача готівки з
банкомату по вул. Раціоналізаторів,8 в
м. Донецьку в сумі 1500 грн., з оплатою
комісії в розмірі 35 грн.; з банківської
картки НОМЕР_7, яка належить ОСОБА_3, за
картковим рахунком НОМЕР_2 27 березня 2012
року була здійснена видача готівки з
банкомату по вул. Раціоналізаторів, 8 в
м. Донецьку в сумі 250 грн., з оплатою
комісії у розмірі 8,75 грн.

Виходячи із сукупності наведених вище
доказів, змісту показань потерпілої
ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8, обвинуваченої
ОСОБА_5, яка при надані показань 28
травня 2013 р. не заперечувала, що знімала
гроші в розмірі 1500 грн. та 250 грн. з двох
банківських карток за допомогою
свідка ОСОБА_12 саме в банкоматі
«Приватбанку», який розташований за
адресою: м. Донецьк, вул.
Раціоналізаторів 8, свідка ОСОБА_12, яка
пояснила суду, що вона за проханням
обвинуваченої ОСОБА_5 знімала у
вищезазначеному банкоматі гроші в
розмірі 1500 грн. та 250 грн. з банківських
карток, наданих останньою. При цьому
ОСОБА_5 не було відомо, яка сума грошей
знаходиться на банківських картках, а
тому остання попросила дізнатися суму
грошей на банківських картках та зняти
всі гроші, після чого ОСОБА_5
розпорядилась грошима на власний
розсуд, передавши 500 грн. для покупки
продуктів харчування, версія
обвинуваченої ОСОБА_5, що вона не
скоювала викрадення чужого майна, а
саме, грошей з банківських карток
«Укрсоцбанку», що належали потерпілій
ОСОБА_3, які були їй передані
обвинуваченим ОСОБА_6, на думку суду є
неспроможною.

Показання свідка ОСОБА_12 в судовому
засіданні про те, що частина грошей
знімалась з банківської карти
«Приватбанку» «Клубничка», суд вважає
не правдивими і не приймає їх до уваги,
оскільки вони спростовуються
сукупністю наведених вище доказів.
Свідок ОСОБА_12 проживає разом з родиною
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, перебуває з
останньою у приятельських відносинах,
відтак ця особа є зацікавленою у
певному вирішенні справи, а тому суд
розцінює ці показання такими, що надані
з метою допомоги близькій людині. В
іншій частині показання свідка ОСОБА_12,
суд бере до уваги як такі, що
відповідають дійсності, оскільки вони
узгоджуються з іншими доказами у
справі.

Суд, аналізуючи досліджені у справі
докази з точки зору їх допустимості,
об'єктивності та достатності, з
урахуванням позиції обвинувачених під
час судового розгляду справи, показань
потерпілої та свідків, за відсутності
будь-яких істотних суперечностей,
вважає винуватість обвинуваченого
ОСОБА_6 у вчиненні ним повторно
відкритого викрадення чужого майна
(грабежу), а також у викраденні
офіційних документів, а обвинуваченої
ОСОБА_5 у вчиненні нею таємного
викрадення чужого майна (крадіжки)
доведеною повністю.

В межах висунутого обвинувачення
відповідно до обвинувального акту, суд
приходить до переконання про
правильність кваліфікації дій
обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч.1
ст. 357 КК України, а обвинуваченої
ОСОБА_5 - за ч. 1 ст. 185 КК України.

Визнаючи ОСОБА_5 винною у вчинені
крадіжки грошових коштів з банківських
карток «Укрсоцбанку», що належали
потерпілій ОСОБА_3, суд не приймає до
уваги її пояснення надані 28 травня 2013 р.
про те, що вона не причетна до цього
злочину, оскільки ці пояснення
спростовуються сукупністю наведених
вище доказів, які узгоджуються між
собою та викривають ОСОБА_5 у вчинені
злочину. Разом з тим, невизнання
обвинуваченою ОСОБА_5 своєї провини у
вчиненні злочину, суд розцінює як
намагання уникнути відповідальності
за вчинене.

При призначенні покарання
обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у
відповідності зі ст. 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчинених
кримінальних правопорушень, особи
винних, не знаходячи обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв два
кримінальних правопорушення, один з
яких, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України,
відноситься до категорії тяжких
злочинів, а інший, передбачений ч. 1 ст.
357 КК України, - до категорії злочинів
невеликої тяжкості, раніше був судимий
за вчинення злочинів проти власності,
вчинив злочин під час відбуття
покарання з випробуванням з іспитовим
строком, що свідчить про його відверте
небажання стати на шлях виправлення,
офіційно суспільно-корисною працею не
займається, за місцем реєстрації
характеризується позитивно, на обліку
у лікаря нарколога та психіатра не
перебуває.

Обвинувачена ОСОБА_5 скоїла
кримінальні правопорушення, яке згідно
ст.12 КК України
відносяться до категорії злочинів
середньої тяжкості, раніше не судима,
офіційно суспільно-корисною працею не
займається, за місцем проживання
характеризується позитивно, на обліку
у лікаря нарколога та психіатра не
перебуває.

Аналізуючи наведене, суд приходить до
висновку про неможливість виправлення
обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від
суспільства, тяжкість вчиненого,
поведінка обвинуваченого після
вчинення кримінальних правопорушень,
ставлення обвинуваченого до вчиненого
безумовно вказує на необхідність
призначення відповідного покарання. А
тому суд вважає, що обвинуваченому
ОСОБА_6 необхідно обрати міру покарання
у виді позбавлення волі, що буде
необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів, з призначенням
покарання за сукупністю злочинів, в
межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, якою
передбачене більш суворе покарання,
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, відповідно до
вимог ст. 70 КК України.

Враховуючи, що вироком Петровського
районного суду м. Донецька від 29 червня
2011 р. обвинуваченого ОСОБА_6 засуджено
за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбуття
покарання з випробуванням із іспитовим
строком на 2 роки, суд вважає необхідним
призначити обвинуваченому
ОСОБА_6 остаточно покарання у виді
позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 71,
ч. 3 ст. 78 КК України за
сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком до
покарання, що призначається за даним
вироком.

Разом з тим, суд приходить до висновку,
що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5
можливе без відбуття покарання в
місцях позбавлення волі, а тому їй слід
призначити покарання в межах санкції
ч.1 ст.185 КК України, за якою
кваліфіковано кримінальне
правопорушення, у виді позбавлення
волі та звільнити її від відбування
покарання з випробовуванням,
встановивши на підставі ст. 75 КК
України іспитовий строк, з покладанням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України, що буде необхідним та
достатнім для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_3,
суд вважає необхідним заявлений
останньою цивільний позов залишити без
розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в
порядку ст. 115 КПК України (1960р.) був
затриманий 27 березня 2012 року, суд
вважає за необхідне зарахувати в строк
відбуття покарання затримання
останнього в якості підозрюваного.

Відповідно до ст. 118, 122, 124 КПК України
суд вважає за необхідним стягнути з
обвинуваченого ОСОБА_6, винному у
грабежу, на користь держави
процесуальні витрати за проведення
товарознавчої експертизи в розмірі
352грн. 80 коп..

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
369-370, 373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК
України, і призначити йому покарання
за ч. 2. ст. 186 КК України у виді 4
(чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК
України у виді 1 (одного) року обмеження
волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6
покарання шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим у
виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК
України до покарання, призначеного за
даним вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Петровського районного суду м.
Донецька від 29 червня 2011 року і за
сукупністю вироків призначити ОСОБА_6
остаточне покарання у виді 5 (п'яти)
років позбавлення волі, обчислюючи
строк відбування покарання з 27 березня
2012 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6
тримання під вартою в Донецькому
слідчому ізоляторі УДПС України в
Донецькій області залишити незмінним,
до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і
призначити їй покарання у виді
1 (одного) року 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_5 від відбування
покарання з випробуванням, встановити
іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік,
поклавши на неї обов'язки не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтись для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 до
ОСОБА_6, ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної злочином, залишити без
розгляду.

Речові докази по справі, передані
потерпілій ОСОБА_3 на зберігання -
сумку жіночу білого кольору,
косметичку чорного кольору з
візерунками, упаковку кофе «Platinum»,
тісто для піци «Лучіано - Хліб Піта»,
туш «Оріфлейм» - залишити у її
користуванні. Договір банківського
поточного (карткового) рахунку НОМЕР_3,
копії роздруківок операцій зняття
грошових коштів з банківських карток
НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що належать
ОСОБА_3 - залишити в матеріалах
кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави
процесуальні витрати за проведення
судово-товарознавчої експертизи в
розмірі 352 грн. (триста п'ятдесят дві
гривні) 80 коп. (вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Донецької області
через Петровський районний суд м.
Донецька протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КПК України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя
О.О. Жупанова