У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

доповідача Мороза М.А.,суддів
Вільгушинського М.Й., Колесниченка
В.М.,розглянувши у судовому засіданні 8
листопада 2014 року у м. Києві касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 12 серпня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

і мешканця м. Борислава, не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 6
років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за
те, що він 24 серпня 2013 року о 02 год. 28 хв.,
біля розважального клубу «Казанова» у
м. Трускавці умисно на ґрунті
неприязних стосунків завдав ОСОБА_5
удари розкладним ножем в область спини,
спричинивши тяжке тілесне ушкодження у
вигляді проникаючого колото-різаного
поранення правої задньо-бокової
підреберної ділянки, та легкі тілесні
ушкодження у вигляді непроникаючого
колото-різаного поранення поперекової
ділянки спини та правої лопаткової
ділянки.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4
посилається на невідповідність
призначеного покарання ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та його особі через суворість.
Зазначає, що судом не в повній мірі
враховано пом'якшуючі його вину
обставини, а саме те, що він щиро
розкаявся; злочин вчинив, захищаючи
сина; має на утриманні неповнолітніх
дітей та хвору дружину. Просить змінити
судові рішення та пом'якшити
покарання, застосувавши ст. 69 КК
України.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та долучені копії судових рішень, суд
касаційної інстанції не вбачає підстав
для задоволення скарги та вважає, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4 у вчиненні
зазначених у вироку злочинів та
правильність кваліфікації його дій у
касаційній скарзі не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд
відповідно до вимог ст. 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини злочину і дані про
особу засудженого. Зокрема, суд взяв до
уваги те, що він не визнав вину в
умисному спричиненні тілесного
ушкодження ножем; при цьому
добровільно відшкодував заподіяну
шкоду, що судом враховано як
пом'якшуючу обставину. Обтяжуючих
покарання обставин не встановлено.

На думку касаційного суду, враховуючи
конкретні обставини кримінального
провадження, обране ОСОБА_4 покарання є
обґрунтованим, необхідним і достатнім
для виправлення засудженого й
попередження нових злочинів.

Наведені засудженим в апеляційній
скарзі доводи, які за своїм змістом
аналогічні доводам касаційної скарги,
належним чином перевірено й
спростовано.

Отже, з касаційної скарги, наданих
копій судових рішень та інших
документів убачається, що підстав для
задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2
ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_4 на вирок
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 12 серпня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 17 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

М.А. Мороз М.Й. Вільгушинський В.М.
Колесниченко