Справа № 509/5701/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, гагауза, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв замах на таємно викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, при наступних обставинах.

Так, 20 серпня 2014 року приблизно о 04.50 ранку, точний час не встановлений, обвинувачений ОСОБА_4 разом з трьома невстановленими особами, з якими він познайомився раніше, на мікроавтобусі марки "IVEKO", державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув на територію TOB Одесатехнобуд за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись раніше виготовленими дублікатами ключів вони відкрили двері та проникли у контейнерне приміщення № НОМЕР_2 , звідки викрали належні потерпілій ОСОБА_5 баули з одягом (куртки, спортивні костюми, шорти), загальною вартістю 228064,68 гривень, та завантажили їх у вищезазначений транспортний засіб. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне вчинити для доведення злочину до кінця, але цей злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він був помічений робітниками міліції та ними затриманий.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні цього злочину визнав повністю та у скоєному ним щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв цей злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що в подальшому він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та крім пояснень обвинуваченого підтверджуються показаннями потерпілої.

З врахуванням встановленого суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно здійснив замах на таємне викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, при цьому він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а тому повинний нести відповідальність за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої відповідно до її заяви від 13.02.2015 року, позитивну характеристику, наявність на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, обставини, що пом`якшують покарання, його особу та вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та відбування ним покарання у місцях позбавлення волі, в силу ст.75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитом на строк 2 роки та покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1