В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2014 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 зайшовши на подвір`я будинку АДРЕСА_2 умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, через незачинене вікно проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав чотири банки тушонки із свинини домашнього виготовлення, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 240,00 грн.
Крім того, ОСОБА_4 в один із днів середини серпня 2014 року, перебуваючи за місцем свого проживання у прибудові до житлового будинку АДРЕСА_1 умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження перегородки між прибудовою та житловим будинком в АДРЕСА_1 , проник на горище житлового будинку, звідки спустився по наявній там драбині в середину будинку, звідки із кімнати викрав грошові кошти в сумі 2000,00 грн., які знаходились в шафі під одягом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2000,00 грн.
Крім того, ОСОБА_4 в один із днів середини серпня 2014 року, умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, проник через незачинені двері в середину приміщення будинку культури, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрав мідний кабель довжиною 25 метрів, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 403,75 грн.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що 01.10.2014 року біля 13 год. 00 хв., проник через незачинене вікно до будинку ОСОБА_5 , звідки викрав чотири банки з тушонкою. Дві - з`їв, а дві продав , отримані гроші витратив на придбання вина. Крім того, показав, що проживає в прибудові до будинку АДРЕСА_1 , в один із днів середини серпня 2014 року пошкодивши перегородку між прибудовою та житловим будинком в АДРЕСА_1 , піднявся по драбині на горище житлового будинку, звідки спустився по наявній там драбині в середину будинку, звідки із кімнати викрав грошові кошти в сумі близько 2000,00 грн., які знаходились в шафі під одягом. Кошти в сумі 200 гривень витратив на придбання алкогольних напоїв, а решту суму коштів сховав на подвір`ї будинку на столі під скатертину. Дані гроші знайшла ОСОБА_8 . Крім того, показав, що в один із днів середини серпня 2014 року через незачинені двері проник в середину приміщення будинку культури, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрав мідний кабель довжиною 25 метрів, який продав за 25 гривень, а гроші витратив на придбання алкогольних напоїв.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Потерпілий ОСОБА_6 надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) поєднана з проникненням у житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягався до кримінальної відповідальності та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини .
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - домашній арешт.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1