В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2015 Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, учня Львівського професійного ліцею харчових технологій, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, учня Львівського професійного ліцею харчових технологій, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 23.09.2013 року близько 13.00 год., перебуваючи в гардеробі Львівського професійного ліцею харчових технологій, що знаходиться на АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою та в групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрали майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки Самсунг Дуос С3322 вартістю 590 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку Діджус вартістю 10 грн., сім-картка оператора Лайф вартістю 15 грн., картка пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 54,20 грн. та шкіряний чохол чорного кольору вартістю 69 грн., чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 738,20 гривень.

Неповнолітній ОСОБА_8 , 23.09.2013 року близько 13.00 год., перебуваючи в гардеробі Львівського професійного ліцею харчових технологій, що знаходиться на пл.Д.Галицького,8 у м.Львові, діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрали майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки Самсунг Дуос С3322 вартістю 590 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку Діджус вартістю 10 грн., сім-картка оператора Лайф вартістю 15 грн., картка пам`яті об`ємом 4 Гб вартістю 54,20 грн. та шкіряний чохол чорного кольору вартістю 69 грн., чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 738,20 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаявся у скоєному.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаявся у скоєному. Просив суд суворо його не карати та застосувати до нього Закон України Про амністію у 2014 році.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не заперечували фактичні обставини та судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки та, отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, суд враховує, що цивільний позов потерпілим не заявлено у зв`язку із добровільним відшкодуванням завданої шкоди.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і вони підлягають відповідальності за ч.2 ст.185 КК України.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, при яких його було вчинено, особу винного, який раніше не судимий, розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину і вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи дані про особу, який на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, посередню характеристику за місцем навчання, та позитивну характеристику за місцем проживання, а також, враховуючи вік обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів можливе без відбування покарання в умовах іспитового строку і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, особу обвинуваченого, який вчинив злочин у неповнолітньому віці, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, посередню характеристику за місцем навчання, та позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що обвинувачений у ранньому віці став сиротою, навчається, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Пом`якшуючими обставинами покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, 17.03.2015 року обвинуваченим ОСОБА_8 через канцелярію суду подано письмове клопотання, яке підтримано в судовому засіданні, про застосування до нього пункту а ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році.

Відповідно до пункту "а" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу Україниособи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, будучи неповнолітнім.

Заперечень щодо задоволення даної заяви від учасників процесу не поступило.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_8 підлягає задоволенню та останнього слід звільнити від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на підставі пункту "а" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі пункту "а" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1