Справа № 606/256/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
17 лютого 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дуліби Бучацького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, несудимого, має на утриманні одну неповнолітню дитину
за ч.1 ст.263 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 20 січня 2015 року у лісосмузі між селами Заздрість та Струсів Теребовлянського району Тернопільської області виявив обріз двоствольної мисливської рушниці, який умисно, без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та в подальшому став зберігати за своїм місцем проживання у с.Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області.
Далі, продовжуючи діяти умисно, ОСОБА_4 , маючи при собі вказаний обріз двоствольної мисливської рушниці та не маючи передбаченого законом дозволу на його носіння, 22 січня 2015 року прибув у м.Теребовлю Тернопільської області дозволу, де цього ж дня близько 12.10 год. у парку «Молодіжний» неподалік спортивного майданчика Теребовлянської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 був затриманий працівниками міліції Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області, які вилучили у нього зазначений обріз рушниці.
Відповідно до висновку експерта, що проводив балістичну експертизу № 1.2-35/15 від 27 січня 2015 року, вилучений у ОСОБА_4 предмет, є гладкоствольною не мисливською вогнепальною зброєю обрізом двоствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі ТОЗ-БМ, який придатний для стрільби з правого ствола патронами 16-го калібру до мисливської гладкоствольної зброї.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування 30 січня 2015 року між прокурором прокуратури Теребовлянського району ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досягнуто угоди про визнання винуватості.
За змістом цієї угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування вказаного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Згідно із вказаною угодою ОСОБА_4 погодився на призначення йому покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування вказаного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та із покладенням на нього обов`яків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, та зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.4 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про визнання винуватості від 30 січня 2015 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.
При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.4 ст.469, 470, 472, 474 КПК України.
Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Також суд вважає, що погоджене прокурором та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.
Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами кримінального провадження 30 січня 2015 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Керуючись ст. 370,371,373-375 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Захід забезпечення кримінального провадження особисте зобов`язання - до набрання вироком законної сили до засудженого ОСОБА_4 залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 245.70 грн. вартості проведеної НДЕКЦ при Управлінні МВС України в Тернопільській області балістичної експертизи від 27 січня 2015 року № 1.2-35/15.
Речовий доказ у провадженні: обріз двоствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі ТОЗ-БМ, який зберігається в кімнаті зберігання зброї Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області, передати для зберігання в науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Управління МВС України в Тернопільській області.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.