Справа № 11-40/ 2007
року Головуючий
в 1-й інстанції Голуб В.В.
185 ч.2, 162 ч.І КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24 січня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного

суду
Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Кульбаби В.М., Суддів Суслова М.І., Курдзіля В.Й., участю прокурора Підлісного
О.В.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну

справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Ізяславського районного суду

від 7 листопада
2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця с.
Плужне, мешканця с
Ульянівка, Ізяславського району, Хмельницької області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, працюючого їздовим в ТОВ
„Дружба" с Плужне,
одруженого, раніше судимого:

21.11.2005 р. Ізяславським районним
судом Хмельницької області за ст. 185 ч.З КК України на 4 роки позбавлення волі
з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, -засуджено:

·
за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі;

·
за ст. 162 ч.І КК України на 1 рік обмеження волі, а на
підставі ст. 70 КК України остаточно призначено 2 роки 6 місяці позбавлення
волі.

Згідно ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання
за попереднім вироком і остаточно призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід
- підписку про невиїзд змінено на утримання під вартою, в

залі суду.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця с.
Семиозерне Кушморунського району Кустанайської області, республіка
Казахстан, мешканця с Ульянівка,
Ізяславського району, Хмельницької області, українця, громадянина України,
працюючого в ТОВ „Дружба" с
Плужне, в силу ст. 89 КК України не судимого:

засуджено:

- за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України він звільнений від
відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.

В силу ст. 76 КК України зобов'язано його не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід
- підписка про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. солідарно на
користь ОСОБА_3. 150 грн. заподіяної шкоди.

За
вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він 8 серпня 2006 року біля 9 години,
разом з ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та проїжджаючи
біля господарства ОСОБА_3.
в с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, вирішив зайти
разом з останнім в двір потерпілої для вияснення тим сімейно-побутових обставин
зі своєю дружиною, яка мала перебувати в домоволодінні ОСОБА_3.. Житловий будинок
потерпілої був закритий, а зайшовши у цьому господарстві у літню кухню, вчинили
крадіжку майна, на загальну суму 820 грн.

Крім того, 9 серпня 2006 року, біля 9 год.
засуджений ОСОБА_1., перебуваючи в станні алкогольного сп'яніння, проник в
хлів в господарстві цієї ж потерпілої, звідки викрав металеву діжку вартістю
150 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1., як вбачається з її
змісту, просить вирок суду змінити, призначивши більш м'яке покарання. При
цьому він посилається на його суворість і на те, що судом не в повному обсязі
враховані обставини, які його пом'якшують . Зокрема, у нього на утриманні
перебуває п'ятеро дітей, він щиро розкаюється у вчиненому та відшкодував
завдану шкоду.

Засуджений
ОСОБА_2. вирок не оскаржив.

Заслухавши
доповідь судді, апеляційного суду, міркування прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, перевіривши доводи апеляції засудженого та вивчивши
матеріали справи, колегія суддів судової палати

знаходить:

апеляцію засудженого як таку, що
задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_1. у вчинених злочинах при викладених у вироку
обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Так, в суді засуджений показав, що дійсно 8 серпня 2006
року біля 9 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з
ОСОБА_2., їхав підводою на роботу. Проїжджаючи біля господарства ОСОБА_3,
останній побачив на подвір'ї халат своєї дружини і вирішив зайти вияснити чому
остання не ночує вдома. Хата була закрита, а зайшовши в літню кухню і нікого не
виявивши, вирішили вчинити крадіжку вищевказаного майна. Не, заперечує, що на
наступний день, викрав з хліва потерпілої ОСОБА_3. металеву діжку.

Визнавальні покази ОСОБА_1. про участь у викрадені майна ОСОБА_3.
підтверджуються показами останньої, засудженого ОСОБА_2., з показів яких
вбачаються обставини викрадення з господарства потерпілої її особистого майна.

Об'єктивно його
вина підтверджується протоколами огляду місця події, огляду і вилучення
краденого, довідками про вартість та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши вчинене та оцінивши в сукупності усі
докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини засудженого у
вчинених злочинах, кваліфікувавши його дії за ст.ст. 185 ч. 2, 162 ч.І КК
України.

Міра покарання ОСОБА_1. обрана згідно вимог ст. ст. 50 і
65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, особистості
винного, конкретних обставин по справі та невідбутого покарання за попереднім
вироком.

При призначенні покарання судом враховані всі обставини, які його
пом'якшують, в тому числі і ті, на які посилається засуджений.

З врахуванням викладеного підстав для зміни вироку і
пом'якшення покарання апеляційна інстанція не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

вирок
Ізяславського районного суду від 7 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1залишити без
змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.