Справа 1-327 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
листопада 2007року м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого
- судді Бейко М.А.

при
секретарі - Семчук
Л.Я.

за
участю прокурора - Штремиха Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Калуші справу про обвинувачення
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця,
позапартійного, освіта середня, не депутата, одруженого, раніше не судимого, не
працює, військовозобов'язаного, урядових нагород не має, громадянина України,
за ст.213 ч.1 КК України, суд-

встановив:

що підсудній
ОСОБА_1 незаконно організував пункт прийому металобрухту та приймав у громадян
брухт чорного металу, чим порушив порядок здійснення операцій з металобрухтом.

Злочин скоєно
при слідуючих обставинах:

Підсудній
ОСОБА_1 4 жовтня 2007 року, близько 17 години в АДРЕСА_1 на території подвір'я
свого будинку здійснив прийом брухту чорного металу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а
саме: загальною вагою 43 кг. чорного (автозапчастини, частини труб, частини
дитячих санчат) металу, за ціною 0,75 грн. за один кілограм, за що заплатив
гроші в загальній сумі 25 гривень.

Крім того підчас
огляду місця події працівниками ВДСБЕЗ Калуського РВ УМВС на території подвір'я
приватного будинку ОСОБА_1 було виявлено та вилучено 2150 кілограм брухту
чорного металу, який останній приймав від громадян та переховував на території
власного подвір'я з метою подальшого збуту.

Громадянин
ОСОБА_1 здійснив операції з брухтом чорного металу без державної реєстрації і
без спеціального дозволу , одержання якого передбаченого законодавством та
організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєному визнав повністю і пояснив, що
проживає в с. Тужилів, Калуського району ніде не працює,а тому вирішив
зайнятися прийомом металобрухту. З серпня 2007 року йому сусіди і односельчани
здавали металобрухт по 75 коп. за один кілограм. В майбутньому він планував
здати даний металобрухт, але куди саме не знав.

4 жовтня 2007
року до нього додому прийшли незнайомі йому хлопці і принесли брухт чорного
металу загальною вагою сорок три кілограми, які він прийняв та дав хлопцям
гроші в сумі 25 гривень .

Спеціального
дозволу на придбання чорних металів у нього не має, так як він не знав, що для
даного виду діяльності пітрібен спеціальний дозвіл (ліцензія). В скоєному
розкаюється й просить його суворо не карати. А також просить дослідження
фактичних обставин справи обмежитись його допитом.

Судом
дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом підсуднього ОСОБА_1
так,як підсудній повністю визнав свою вину в скоєному злочині і не бажає
досліджувати в судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового
слідства і прокурор не заперечує проти цього. А тому суд визнав недоцільним
дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд
приходить до висновку, що вина підсуднього ОСОБА_1 скоєному злочині доведена
повністю, а його злочинні дії за ст.213 ч.1 КК України кваліфіковано правильно.

Призначаючи
покарання підсудньому ОСОБА_1суд враховує ступінь тяжкості скоєного, особу
підсуднього й обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зокрема
суд враховує, що підсудний судиться вперше, повністю визнав свою вину і
розкаюється в скоєному, позитивно характеризується, має на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, а також його посткримінальну поведінку і дані пом'якшуючі
обставини істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину.

На піставі
викладеного й керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст.213 ч.1 КК України й призначити йому покарання 1700 гривень
штрафу.

Речові докази, а
саме брухт чорних металів в кількості 43 кг. та 2150 кг., вагу, як знаряддя
злочину конфіскувати в користь держави.

Гроші в сумі 25
гривень, які здобуті злочинним шляхом та зберігаються в Калуському РВ УМВС на
депозитному рахунку конфіскувати в користь держави.

Міру запобіжного
заходу попередньо обрану підписку про невиїзд залишити ОСОБА_1без зміни.

Вирок може бути оскарженим до Івано-Франківського апеляційного суду
протягом 15 діб з часу проголошення.