АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
11а - 821/2007 Головуючий
у суді 1 інстанції Яковлев
186 ч. 2 КК Доповідач
у суді II інстанції Лещенко P.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року. Колегія судців судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого -
судді Новіцького Е.Й., суддів Лещенка P.M.,
Коротченка В.В.,
за участю прокурора Голубенко Г.П..,
розглянула у відкритому
судовому засіданні у
м. Кіровограді
апеляцію засудженого
ОСОБА_1 на вирок
Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 26 квітня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Баку Азербайджану мешканець м.
Кіровоград, раніше не судимий,

засуджений:
за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,
за ст. 353 КК України до покарання у виді обмеження
волі строком на 2 роки. На підставі
ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначено
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Цим же
вироком засуджений також ОСОБА_2, який
відкликав свою апеляцію ще до початку розгляду справи в апеляційному суді.

Стягнуто
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_3 2000
грн., ОСОБА_4 579 грн., ОСОБА_5
350 грн., ОСОБА_6 1372 грн., ОСОБА_7 1500 грн., ОСОБА_8 2683 грн., ОСОБА_9 1654 грн., ОСОБА_10 420 грн., ОСОБА_11 800 грн., ОСОБА_12 2585 грн., ОСОБА_13 5721 грн., ОСОБА_14 3766 грн., ОСОБА_15
2173 грн.

Зазначеним
вироком ОСОБА_1 визнаний винним у відкритому викраденні в м. Кіровограді чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілих, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме:

·
14 грудня 2006 року близько 13 години майна
неповнолітнього ОСОБА_3 на загальну суму 1724 грн.;

·
15 грудня 2006 року близько 13 години майна
неповнолітнього ОСОБА_4 на загальну суму 579 грн. та неповнолітнього
ОСОБА_5 на загальну суму 375 грн.;

·
15 грудня 2006 року близько 17 години майна
неповнолітнього ОСОБА_6 на загальну суму 372 грн.;

·
16 грудня 2006 року близько 11 години 50 хвилин майна
неповнолітніх ОСОБА_7 на
загальну суму 500 грн. та ОСОБА_16 на загальну суму 591 грн.;

·
16 грудня 2006 року близько 15 години майна
неповнолітнього ОСОБА_8
на загальну суму 683 грн.;

·
17 грудня 2006 року близько 14 години майна
неповнолітнього ОСОБА_9 на загальну суму 654 грн.;

· 18
грудня 2006 року близько 12 години майна неповнолітніх ОСОБА_10 на загальну
суму 420 грн. таОСОБА_11 на загальну суму 825 грн.;

·
18 грудня 2006 року близько 13 години 25 хвилин майна
неповнолітнього ОСОБА_12 на загальну суму 585 грн.;

·
19 грудня 2006 року близько 14 години 45 хвилин майна
неповнолітньогого ОСОБА_13 на загальну суму 721 грн.;

·
21 грудня 2006 року близько 13 години майна
неповнолітнього ОСОБА_14 на загальну суму 766 грн.;

·
22 грудня 2006 року близько 12 години майна
неповнолітнього ОСОБА_15 на загальну
суму 673 грн.

Крім того, цим же вироком ОСОБА_1 визнаний винним у
самовільному присвоєнні звання службової особи,
а саме працівника міліції,
поєднаного із вчиненням суспільно небезпечних діянь - вищевикладених
грабежів.

В своїй апеляції
та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1,
не оспорюючи кваліфікацію скоєного,
просить змінити вирок суду стосовно нього, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75
КК України, з випробуванням, посилаючись на те, що він щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора відділу
прокуратури Кіровоградської області, яка
вважає що вирок суду необхідно залишити без зміни, засудженого ОСОБА_1, що підтримав свою апеляцію, представника неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_13 - його батька ОСОБА_17, який
вважає що вирок суду підлягає залишенню без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів приходить до
висновку що вона задоволенню не підлягає,
з наступних підстав.

Суд
першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст.
186, ст. 353 КК України, що ніким із учасників судового розгляду
справи не оспорюється.

Призначаючи
засудженому ОСОБА_1 покарання, суд у
повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу,
обставини, що обтяжують та
пом'якшують покарання, в тому числі і
те, що як особа він характеризується
посередньо, раніше не судимий, через що вірно призначив йому майже
мінімальне покарання, передбачене
санкцією вказаних статей кримінального закону.

Тому
підстав для задоволення апеляції та пом'якшення призначеного ОСОБА_1
покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення,
а вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26 квітня 2007 року щодо нього - без зміни.