Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2007 р. м.
Косів

Косівський
районний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого судді Гордія
В.І. із секретарем Корбутяк Н.М. з участю прокурора Хомина В.Д., захисника
ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові
справу про обвинувачення ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с Соколівка
Косівського району, жителя с
Великий Рожин Косівського району, Івано-Франківської області, з
середньою-спеціальною освітою, військовозобов'язаного, громадянина України,
українця, не працюючого, не судимого за ст. 263 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом
дозволу.

Злочин було
вчинено за наступних обставин:

Так,
1998 році в с Великий
Рожин Косівського району ОСОБА_2. придбав у громадянина ОСОБА_3 обріз, який
являється вогнепальною зброєю - спусковим механізмом та затвором № 235762 від
7,62 мм від магазинного карабіну конструкції Мосіна зразка 1891/1930 р. промислового
виробництва, та ствола до мисливської рушниці № 3529 G, вкороченого
саморобним способом до залишкової довжини 490 мм, який придатний до проведення
пострілів. Після цього незаконно придбану вогнепальну зброю ОСОБА_2., незаконно
зберігав по місцю свого проживання в с
Великий Рожин .

В судовому
засіданні підсудний вину свою визнав повністю і суду дав такі показання :

Що
дійсно він проживає в с Великий
Рожин Косівського району. З 1993 року по 2002 рік він працював головою
Великорожинської сільської ради. В 1998 році приблизно в березні, коли зранку
він прийшов до роботи, йому повідомили, що вночі перед виборами невідомий
чоловік стріляв з рушниці по сільській раді. Він дізнався, що тієї ночі стріляв
ОСОБА_3. Він викликав в сільську раду ОСОБА_3, однак замість нього в сільську
раду прийшов нині уже померлий його батько ОСОБА_4 і почав просити щоб він не
повідомляв в правоохоронні органи про те, що сталось. Через деякий час цього ж
дня ОСОБА_4. приніс в сільську раду рушницю. Дану рушницю він оглянув і побачив,
що це мисливська рушниця 32 калібру. Цю рушницю він зберігав у шафі сільської
ради до закінчення своїх повноважень як голови сільської ради, точніше до 2002
року. Після чого дану рушницю він забрав собі додому, яку в розібраному стані
зберігав у дивані. Також ОСОБА_2. пояснив, що і гадки не мав, що дана рушниця є
обрізом, а не мисливською та і те, що з неї ніколи не стріляв. Дану рушницю в
правоохоронні органи не здавав так як не хотів щоб ОСОБА_4. притягли до
кримінальної відповідальності, за те, що він стріляв по сільській раді. У
вчиненому щиро розкаявся.

2

Незважаючи
на повне визнання вини підсудним його вина у вчиненому повністю підтверджується
доказами зібраними по справі, а саме:

·
протоколом обшуку від 04.01 2007 р. підтверджується те,
що знайдено та вилучено в будинку ОСОБА_2. (ас. 6);

·
висновком балістичної експертизи № 14-Б від 06.01.2007
року підтверджується те, що предмет, вилучений в ОСОБА_2., є вогнепальною
зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом шляхом використання ствольної
коробки з пусковим механізмом та затвором № 235726 від 7,62-мм магазинного
карабіну конструкції Мусіна зразка 1891-1930р. промислового виробництва та
ствола від мисливської рушниці № 3529 G, вкороченого
саморобним способом до залишкової довжини 490 мм. Приклад саморобний. Обріз до
проведення пострілів придатний. Дана зброя в пред'явленому стані до категорії
мисливських ( спортивних гладкоствольних рушниць не відноситься) (а.с. 23-31).

Таким чином, оцінивши всі зібрані і досліджені в ході судового слідства
докази в сукупності, суд вважає вину ОСОБА_2. у вчиненні незаконного придбання
та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, доведеною,
а його дії слід кваліфікувати за ст. 263 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає, що підсудний щиро
покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю
проживання, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, які б
обтяжували покарання суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає, що до підсудного ОСОБА_2. слід застосувати
міру покарання не пов'язану із позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК
України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324, 327 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 263 ч.1 України
та призначити покарання - 2 два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК
України на засудженого ОСОБА_2. покласти слідуючи обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи та навчання;

- періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_2.
165 грн.24 коп. за проведення судово-балістичної

експертизи в
користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області. Речові доказ обріз
який знаходяться в камері зберігання речових доказів Косівського РВУМВС
-знищити.

Міру
запобіжного заходу підписку про невиїзд засудженому залишити без змін до вступу
вироку в законну силу.

Вирок
може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 діб з
моменту проголошення.