№1-9/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
лютого 2007 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді Жовток Є.А. при секретарі Якуб А.В., Нерус Н.І. з участю
прокурора Софієнка В.В.,
Довгошей О.А. потерпілої ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу про обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця смт.Ріпки Ріпкинського району
Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна
середня, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2
ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ :

12 липня
2006 року близько 20 години в смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської
області ОСОБА_2., за місцем свого проживання, в господарстві АДРЕСА_1, на
грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_3, із-за вживання останньою алкогольних напоїв, а також за
те, що вона забрала його гроші, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно
наніс ОСОБА_3. декілька
ударів руками в область голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, від яких
настала смерть потерпілої.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину у скоєнні злочину не визнав та
показав, що він упродовж декількох років співмешкав з ОСОБА_3., проживаючи в
АДРЕСА_1. Між ним та ОСОБА_3періодично
виникали сварки та бійки. Вранці 12.07.2006 року ОСОБА_3., після двох днів відсутності, прийшла додому, пробула там
деякий час та зникла, забравши 15 грн., котрі належали ОСОБА_2. Ввечері
12.07.2006 року ОСОБА_3.3нову
повернулася додому і на запитання ОСОБА_2 про гроші, відповіла що пропила їх.
Після цього ОСОБА_2. наніс ОСОБА_3близько
двох-трьох ударів кулаком в область обличчя і ОСОБА_3пішла спати. Наступного дня ОСОБА_3., позичивши у
сусідки грошей, знову пішла з дому, повернувшись через деякий час у нетверезому
стані, при цьому

вона падала на
подвір»ї і ОСОБА_2 зміг завести її в будинок, лише за допомогою знайомого.
Ввечері 13.07.2006 року до ОСОБА_2 та ОСОБА_3приходили
гості, з якими вони розпивали алкогольні напої. При цьому ОСОБА_3скаржилася на
погане самопочуття. Вранці 14.07.2006 року ОСОБА_2 виявив, що ОСОБА_3мертва,
після чого повідомив доньці померлої та до міліції. ОСОБА_2. вказує, що під час
досудового слідства покази працівникам міліції давав добровільно, щиро кається
в тому, що завдавав удари потерпілій, однак її смерті не бажав.

Допитана
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1. показала, що не вважає ОСОБА_2. винним
у скоєнні злочину, оскільки її мати ОСОБА_3. упродовж всього життя зловживала
алкогольними напоями, часто ходила побита, не ночувала вдома, тілесні
ушкодження їй міг заподіяти ОСОБА_4. - рідний брат потерпілої.

Незважаючи
на невизнання вини підсудним, винність ОСОБА_2. у вчиненні інкримінованого йому
діяння, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так,
допитаний по справі в якості свідка ОСОБА_5. показав, що ввечорі 12.07.2006
року, коли він зі своїми знайомими та родичами був у ОСОБА_2. вдома, ОСОБА_3. скаржилася на
погане самопочуття.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_4.
показав, що він є рідним братом ОСОБА_3.
і ввечері 12.07.2006 року заходив додому до ОСОБА_2., котрий повідомив йому
про погане самопочуття ОСОБА_3.
В той час ОСОБА_3спала і на її обличчі були видимі тілесні ушкодження. Раніше
ОСОБА_3скаржилася
ОСОБА_4 на те, що її бив ОСОБА_2.

Допитаний
по справі ОСОБА_6. показав,
що коли він востаннє бачив свою доньку ОСОБА_3.,
у неї на обличчі були видимі тілесні ушкодження старого характеру та свіжа
рана на голові з запеченою кров»ю. Упродовж періоду спільного проживання
ОСОБА_2. весь час наносив ОСОБА_3.
тілесні ушкодження.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_7. показала, що востаннє бачила ОСОБА_3. напередодні її
смерті, коли разом з родичами та знайомими розпивали вдома у ОСОБА_2 алкогольні
напої. ОСОБА_3в той час
лежала на дивані, скаржилась на головний біль, однак теж випила чарку горілки.
Раніше між ОСОБА_2 та ОСОБА_3виникали
сварки та бійки.

Допитана
в судовому засіданні ОСОБА_8. показала, що періодично між ОСОБА_2 та ОСОБА_3виникали сварки
та бійки. Напередодні смерті потерпілої, ОСОБА_8., разом з родичами та
знайомими була вдома у ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
ОСОБА_3в той день також вживала алкогольні напої, однак з ліжка не
підіймалась та скаржилася на головний біль.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9. показав, що він займає посаду
слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС. Під час досудового слідства у справі про
обвинувачення ОСОБА_2., останній при проведенні слідчих дій добровільно
розказував про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3. і вказав, що під
час сварки із-за грошей декілька разів ударив потерпілу в область голови.

Допитаний
по справі в якості свідка ОСОБА_10. показав, що він був присутнім в якості
понятого під час відтворення обстановки та обставин вчинення злочину за участю
ОСОБА_2., котрий добровільно розказав та показав на місці, яким чином у нього
відбувся конфлікт із співмешканкою.

Крім
показів підсудного та свідків, винність ОСОБА_2. у вчиненні злочину
підтверджується протоколом огляду місця події від 14.07.2006 року, з якого
вбачається, що при огляді господарства АДРЕСА_1, в будинку виявлено плями
бурого кольору, зовні схожі на кров. Під час огляду місця події, серед інших
речей, виявлено та вилучено штору та сорочку зі слідами плям, схожими на кров
(а/с 7-8).

З
висновку судово-медичної (імунологічної) експертизи № 183 від 19.09.2006 року
вбачається, що у слідах на шторі та сорочці, вилучених під час огляду місця
події, мається кров людини, яка могла походити від ОСОБА_3. ( а/с 67-72).

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 965 від 14.09.2006 року, смерть ОСОБА_3. настала
внаслідок набряка-набухання речовини головного мозку, який є ускладненням забою
головного мозку, внутрішньочерепних крововиливів (субдурального та
субарахноїдального над правою скроневою часткою головного мозку,
субарахноїдального над лівою скроневою часткою головного мозку), які в свою
чергу виникли на тлі внутрішньо-черепної травми. Під час експертизи трупа
виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що
морфологічно проявились наступною патологією: синці в правій та лівій скроневих
ділянках, в потиличній ділянці голови; в області лівого вуха; рана слизової
рота справа, садна на голові, крововиливи в м»які тканини голови в правій та
лівій скроневій ділянці, в потиличній ділянці, субдуральної та
субарахноїдальної гематом над правою скроневою часткою головного мозку, забою
головного мозку в правій скроневій ділянці, субарахноїдального крововиливу над
лівою скроневою часткою; сукровичний ліквор в шлуночках головного мозку.
Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупих предметів
за 1,5-2 доби до настання смерті, тобто 12.07.2006 року та, за ступенем
тяжкості відносно до живої людини, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень
за ознакою небезпеки для життя (а/с 53-61).

З
висновку додаткової судово-медичної експертизи № 6 від 23.01.2007 року,
вбачається, що тяжкі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3., могли утворитись
від декількох ударів кулаками в область голови та не могли утворитись при
падінні з висоти власного зросту. Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в
прямому причинно-наслідковому зв»язку із настанням смерті потерпілої.

Із
з»явлення із зізнанням від 28.09.2006 року вбачається, що ОСОБА_2. власноручно
виклав обставини, при яких 12.07.2006 року він наносив удари кулаком в область
голови ОСОБА_3. (а/с
83).

З
протоколу відтворення обстановки та обставин події та додатків до нього,
вбачається, що ОСОБА_2. добровільно, в присутності понятих, розказав та показав
на місці, яким чином він наносив удари ОСОБА_3.
(а/с 85-87).

Будучи
допитаним 28.09.2006 року в якості обвинуваченого, ОСОБА_2. показав, що
12.07.2006 року, близько 20 години, коли ОСОБА_3.
повернулась додому у стані алкогольного сп»яніння, та сказала що пропила
належні ОСОБА_2 15 грн., він наніс ОСОБА_3.
близько трьох ударів кулаком в область обличчя та голови (а/с 97).

Оцінюючи
досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_2. у
скоєнні злочину, оскільки він умисно заподіяв ОСОБА_3. тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть
потерпілої, а дії підсудного органом досудового слідства правильно
кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

В основу
вироку суд приймає послідовні, стверджувальні покази ОСОБА_2, дані під час
досудового та судового слідства, які в сукупності з показами свідків та
висновками судово-медичних експертиз, свідчать про причинно-наслідковий зв»язок
між умисними діями підсудного та настанням смерті потерпілої.

Оскільки
умисні дії підсудного, котрі мали метою завдати невизначену шкоду здоров»ю
потерпілої, призвели до смерті ОСОБА_3.,
то ОСОБА_2. має нести відповідальність за наслідки своїх дій.

Вирішуючи
питання про вид та розмір покарання, суд враховує обставини та наслідки
скоєного злочину, а також відомості про особу винного.

Обставинами,
пом»якшуючими покарання ОСОБА_2., суд вважає з»явлення із зізнанням та щире
каяття у скоєному. Крім того, до обставин, пом»якшуючих покарання підсудного,
суд відносить аморальну поведінку потерпілої, що зумовило вчинення по відношенню
до неї злочину.

Обставин
обтяжуючих покарання підсудного, по справі не встановлено.

З
матеріалів справи вбачається, що підсудний посередньо характеризується за
місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З
урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_2. неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому
необхідно визначити у вигляді позбавлення волі.

В той же
час, враховуючи сукупність обставин, пом»якшуючих покарання підсудного, котрі
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також відомості про
особу винного, суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_2. із
застосуванням ч.1 ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі,
встановленої санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Речові
докази: наволочку, фрагмент подушки, простирадло, штору, светр, чоловічу
теніску, дві сорочки жовтого і блакитного кольору, а також рушник, тюль,
шльопанець, фрагмент перини, котрі зберігаються в Ріпкинському РВ УМВС,
необхідно знищити.

Цивільний позов
по справі не заявлено, судові витрати - відсутні.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
- визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та
призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України, у вигляді
чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_2., до набрання вироком чинності, залишити попереднім - підписку
про невиїзд.

Строк
покарання ОСОБА_2. відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові
докази: наволочку, фрагмент подушки, простирадло, штору, светр, чоловічу
теніску, дві сорочки жовтого і блакитного кольору, а також рушник, тюль,
шльопанець, фрагмент перини, котрі зберігаються в Ріпкинському РВ УМВС -знищити
(а/с 49-50).

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.