Справа № 303/7518/14-к
1-кп/303/47/15
Номер рядка стат. звіту -22
ВИРОК
Іменем України
09 лютого 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільховиця, Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда II-ої групи загального захворювання, раніше не судимого у відповідності ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КК України,
за участю сторін
кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілих ОСОБА_8

ОСОБА_3 , вчинив кримінальні злочини при наступних обставинах.
Так, 12 жовтня 2014 року ОСОБА_3 , біля 21 години 30 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, штовхнув руками свою тещу, потерпілу ОСОБА_9 , внаслідок чого остання впала на підлогу. Після чого, придавив її своїм тілом до підлоги, не даючи можливості їй підвестися та почав викручувати їй праву ногу, чим самим спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день.
Після цього, 12 жовтня 2014 року біля 21 години 40 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, затіяв сварку з своєю дружиною, потерпілою ОСОБА_7 , в ході якої, наніс їй не менше десяти ударів руками затиснутими у кулак в область голови та тулуба, після чого наніс останній один удар лезом кухонного ножа в область лівої сторони грудної клітини, чим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
Таким чином, в сукупності ОСОБА_3 вчинив кримінальні злочини, передбачені ч.1 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також ч.1 ст.122 КК України, тобто - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиросердечно розкаявся у вчиненні кримінальних злочинів, просив суд суворо його не карати. Що стосується обставин вчинення кримінальних злочинів, пояснити суду не зміг, оскільки не пам`ятає.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала суду, що в той день 12 жовтня 2014 року, вона разаом з ОСОБА_3 поїхали на ринок, щоб купити продукти харчування, після чого повернулися додому та запросили де себе додому їх куму ОСОБА_10 повечеряти. Разом з ними вечеряла її невістка ОСОБА_11 .. Повечерявши, вона провела куму додому. Повернувшись до хати, вона побачила, що її невістка вибігає з будинку вся в сльозах. Зайшовши до кімнати, відкривши двері, вона побачила за столом обвинуваченого, який вставши із-за столу, почав наносити їй удари у різні частини тіла. На це приходить моя мама і почала просити ОСОБА_3 припинити наносити мені удари. Однак він не реагував на зауваження її мами та почав наносити ї їй удари. Коли я підвелася з підлоги, він взяв мене за волосся, потягнув мене з приймальної кімнати через коридор на кухню, взяв ніж і наніс мені один удар кухонним лезом ножа у ліву частину грудної клітини. Він хотів ще один раз нанести мені удар ножем, але підбіг її син ОСОБА_12 та вихопив від нього ніж. Після чого була викликана швидка медична допомога та працівники міліції.
Свідок ОСОБА_10 показала суду, що про подію, яка сталася 12 жовтня 2014 року їй нічого не відомо, але напередодні ОСОБА_7 запросила її до них повечеряти. Під час вечері вони випили 1 пляшку горілки 0,5 літра та одну пляшку пива 1,5 літра. Після чого ОСОБА_7 провела її додому.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала суду, що вона і ОСОБА_3 , який доводиться їй свекром, живуть в одному дворі, але в різних приміщеннях. Так, в жовтні біля 19 години, вона зайшла до нього та свекрухи ОСОБА_7 додому, оскільки останні її запросили повечеряти. Через деякий час вона зібралась додому, але свекруха попросила її трохи почекати і кудись вийшла, а в цей вона та ОСОБА_3 сиділи за столом та розмовляли. Після чого вона пішла додому бо в цей час з риболовлі додому повернувся її чоловік. Через декілька хвилин вони почули якісь крики і її чоловік ОСОБА_13 відразу пішов подивитися що сталося, а вона ( ОСОБА_11 ) пішла туди десь через 10-15 хвилин. Коли прийшла до свекрів додому, то побачила, що свекруха сидить на кухні біля сміттєвого бака вся у крові, а ОСОБА_12 в цей час тримав ОСОБА_3 і сказав їй щоб вона швидко викликала міліцію. Тоді вона побігла додому за телефоном викликала працівників міліції та швидку.
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що у жовтні місяці десь біля 18-19 год. він почув крики, які лунали з будинку її мами і відразу пішов туди. Коли зайшов в середину, то побачив, як вітчим наносить мамі удари ножем після чого вихопив із його рук ніж і викинув його на вулицю, а вітчима вдарив ОСОБА_3 і повалив на землю. Після того викликали швидку та працівників міліції. Маму відразу забрали в лікарню, а ОСОБА_9 дали укол і поклали у ліжко.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.1 та 122 ч.1 КК України стверджується належними та допустимими доказами дослідженими у судовому засіданні, зокрема:
протоколом огляду місця події за адресою : АДРЕСА_1 від 12 жовтня 2014 року та ілюстративною таблицею до нього (а.с.40-45);
протокол №249 медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння ОСОБА_3 від 12 жовтня 2014 року, згідно якого останній під час проходження освідчення знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с.41);
висновком експерта №938/14 Мукачівського районного відділу СМЕ, згідно якого у громадянки ОСОБА_9 видимих тілесних ушкоджень не виявлено. На праву нижню кінцівку від нижньої третини гомілки до верхньої третини стегна накладена гіпсова лонгета. Рентгенологом встановлено діагноз : внутрішньосуглобовий уламковий перелом проксимального епіметафіза великогомілкової кістки з незначним зміщенням, суглобова щілина деформована за рахунок дегенеративних змін. Перелом головки малогомілкової кістки без суттєвого зміщення. Вказані тілесні ушкодження виникли по механізму ротації, можливо при викручуванні правої ноги в різні сторони. При цьому громадянка ОСОБА_9 могла знаходитися в горизонтальному чи близькому до нього положенні. По давності виникнення можуть вкладатись в дату події, що мала місце 12.10.2014 року і відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день (а.с.69-71);
висновком експерта № 949/14 Мукачівського районного відділу СМЕ, згідно якого у громадянки ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани в області грудної клітки по передній поверхні, на рівні 2-3 міжребер`я, по середньо ключичній лінії та встановлено діагноз : проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва.Лівобічний гемоторакс. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колюче-ріжучих предметів по механізму удару, чим міг бути кухонний ніж, та як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с.72-74).
Згідно вимог частини 1 статті 94 Кримінально - процесуального кодексу України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до статті 85 Кримінально - процесуального кодексу України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу : який раніше притягався до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.89 КК України вважається не судимий, є людиною пенсійного віку, характеризується посередньо, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога Мукачівської ЦРЛ не перебуває, є інвалідом ІІ-ої групи загального захворювання та приходить до висновку, що необхідним покаранням для його виправлення слід обрати покарання в межах санкцій статтей 121 ч.1 та 122 ч.1 КК України.
Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 29 Постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством і виходити з роз`яснень із цих питань, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" з наступними змінами.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.
Правилами частини 1 статті 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до Постанови №4 Верховного суду України від 31 березня 1995 року право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди, а з абзацу 2 п. 5 даної Постанови вбачається, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пункту 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Із змісту цивільного позову ОСОБА_7 вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_3 їй спричинена матеріальна шкода на загальну суму 5501 грн. 56 коп., але при цьому у підтвердження завданих їй матеріальних збитків, в які входять витрати на лікування, придбання лікарських засобів, ніяких квитанцій, чеків суду не надала.
Судом знайдено підтвердження того, що потерпілим /позивачам/ ОСОБА_9 та ОСОБА_7 злочинними діями обвинуваченого заподіяна моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із спричиненням їм тілесних ушкоджень, моральних переживаннях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, в результаті чого порушено їх звичайний спосіб життя, вони постійно перебувають у пригніченому стані, наявний постійний фізичний біль, а також те, що у зв`язку злочинними діями ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_7 втратила роботу та заробіток, що також призвело до непорозумінь у стосунках з родиною. З наведеного суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, з ОСОБА_3 необхідно стягнути по 8 000 гривень кожній.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди в розмірі 5501 грн. 56 коп. залишити без розгляду.
Роз`яснити позивачу ОСОБА_7 та її представнику ОСОБА_8 , що відповідно до частини 7 статті 128 Кримінально - процесуального кодексу України встановлено, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 завданої моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., задоволити частково.
Речові докази: одяг ОСОБА_3 - футболка, штани, носок, упаковано у поліетиленовий пакет, а також кухонний ніж упакований у спеціалізований експертний пакет № 0173972, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського МВВС - знищити.
Процесуальні витрати покласти на ОСОБА_3 в дохід держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. ст. 94, 370, 371, 373, 376 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 121 КК України - 05 (п`ять) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 122 КК України - 02 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 03 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 - 100 000 гривень у відшкодування завданих моральних збитків, завданих злочином - задоволити частково, стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі по 8 000 (вісім тисяч) гривень, кожній.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_3 - 5501 гривні 56 копійок завданих матеріальних збитків - залити без розгляду.
Процесуальні витрати в розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 56 копійок покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - в дохід держави.
Речові докази по справі : одяг ОСОБА_3 - футболка, штани, носок, упаковано у поліетиленовий пакет, а також кухонний ніж упакований у спеціалізований експертний пакет № 0173972, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського МВВС - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1