Справа № 192/1855/14
Провадження № 1-кс/192/102/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
скаржника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного 22 вересня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987 за його заявою по факту спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за якою було розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.125 КК України.
На обґрунтування скарги, зазначає, що 21 вересня 2013 року в період з 11.00 до 12.00 години на території присадибної ділянки по АДРЕСА_1 на ґрунті виниклого конфлікту його син ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, наніс йому один удар рукою в праву скроменеву область, після чого він втратив свідомість, а коли отямився, то побачив, що син наносить йому удари ногою у праву частину тулубу. Злякавшись таких дій останнього, з метою самооборони взяв у дворі металеву палицю та замахнувся на ОСОБА_6 , щоб налякати його та припинити його протиправну поведінку, однак останній схватив його за шию, повалив на землю і почав бити по голові та душити за горло, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої скроневої області, ссадин носа, лівої та правої щоки, забою грудної клітки справа.
Згідно постанови слідчого кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, оскільки останній нібито застосовував заходи самооборони, при цьому зазначено, що ОСОБА_6 наносив йому удари лише долонями. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 дізнався із постанови, яку отримав 17 липня 2014 року у відповідь на його лист від 15 липня 2014 року, тому просить поновити строк на звернення зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини кримінального провадження, так як слідчий ОСОБА_5 з незрозумілих мотивів зазначив в постанові про те, що ОСОБА_6 застосовував заходи самооборони, в той час як саме ОСОБА_4 оборонявся від протиправних дій свого сина ОСОБА_6 , про що свідчить висновок експертизи з якого вбачається численність та різноплощинність нанесених йому тілесних ушкоджень. Прохав скасувати постанову слідчого з підстав порушення порядку збирання доказів та дачі їм правової оцінки.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав із зазначених у скарзі підстав, просив її задовольнити, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки дане рішення слідчим було прийнято необґрунтовано, та направити кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволені, оскільки відсутні визначені законом підстави для скасування постанови, а постанова про закриття кримінального провадження винесена з урахуванням встановлених в процесі досудового слідства доказів.
Суд, заслухавши пояснення скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 п.3 ст.303 КПК України під час досудового провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження, при цьому згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Положеннями ст.60 КПК України передбачено, що заявником є фізична особа або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим, при цьому заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття та реєстрацію.
Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 2 ст.56 КПК України, передбачено, що під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; заявляти відводи та клопотання; подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування, вчиняти інші процесуальні дії.
Відповідно до положень ч.2 ст.283 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.
Згідно п. 2 ч.1, ч.5 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 21 вересня 2014 року звернувся з усним повідомленням до Солонянського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області про те, що 21 вересня 2013 року о 10 годині 30 хвилин його син ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушкодження на огороді садиби АДРЕСА_1 , яка було внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2013 року за №0000987 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, а органом досудового розслідування визначено Солонянський РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
26 вересня 2013 року ОСОБА_4 подав до Солонянського РВ заяву про визнання його потерпілим, йому була в той же день вручена пам`ятка потерпілого та його було допитано в якості потерпілого слідчим СВ Солонянського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 .
Проведення досудового слідства по даному кримінальному провадженню доручено слідчому СВ Солонянського РВ ГУ МВС України ОСОБА_5 19 грудня 2013 року.
Постановою слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 грудня 2013 року, тобто в день отримання доручення про проведення досудового розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987 за заявою ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень кримінальне провадження було закрито згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та на підставі кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 36 КК України, а копія постанови про закриття кримінального провадження була фактично отримана ОСОБА_4 лише 17 липня 2014 року.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 має право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та звернувся з відповідною скаргою до суду у визначений законом строк - протягом десяти днів з дня фактичного отримання її копії, оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких документів про отримання потерпілим ОСОБА_4 копії зазначеної постанови, направленої поштою згідно супроводжуваного листа від 21 лютого 2014 року за вихідним №1021, в зв`язку з чим підстави для вирішення питання про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови судом відсутні.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно ч.1 та ч.2, ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, при цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Суд, дослідивши в судовому засіданні надані матеріали кримінального провадження №0000987, приходить до висновку, що дана постанова прийнята передчасно, всупереч вимог п.2 ст.9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, оскільки перевіряючи обставини, викладені в заяві ОСОБА_4 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень в процесі досудового слідства слідчим не було надано належної правової оцінки вчиненому діянню, а також показанням свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як зазначили що сварка та бійка на подвір`ї сім`ї ОСОБА_11 відбулася 22 вересня 2013 року об 11-12 годині, в той час як в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та в письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначений інший час 21 вересня 2013 року 10 годин 30 хвилин, а в проколі допиту потерпілого від 26 вересня 2013 року вказано, що дії відбулися о 15 годині 21 вересня 2013 року, при цьому вказані суперечності в процесі досудового слідства усунені не були, а оцінка цим доказам в постанові про закриття кримінального провадження взагалі слідчим не дана.
В постанові про закриття кримінального провадження слідчим взагалі не приведено аналіз встановлених досудовим слідством по даному кримінальному правопорушенню, обставинам та зібраних доказів, як не надана і належна їм правова оцінка, при цьому в постанові не зазначено підстав для висновку про те, що ОСОБА_4 , будучи потерпілим, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта № 4147е, відповідно до якого легкі тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_4 , а не ОСОБА_6 . Крім того, слідчий не зазначив будь-яких підстав для висновків про те, що ОСОБА_6 застосував заходи самооборони, наносивши удари долонями ОСОБА_4 , оскільки висновок експертизи не містить конкретних даних щодо предмету заподіяння тілесних ушкоджень, а лише зазначено, що такі ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету).
Таким чином, в постанові взагалі не зазначено за яких обставин слідчий дійшов висновків про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення та кваліфікував його дії як самооборону, у зв`язку з чим, суд вважає, що перевірку проведено не об`єктивно, одностороннє та не всебічно як того вимагає закон, а висновки про відсутність складу злочину та закриття кримінального провадження зроблено передчасно.
Більш того, сама постанова про закриття кримінального провадження містить виклад обставин, які є суперечливими як в частині способу звернення потерпілого ОСОБА_4 до міліції з повідомлення про скоєння кримінального правопорушення: зазначено, що він звернувся з повідомлення по телефону, а в матеріалах кримінального провадження знаходиться прийнята черговою частиною усна заява потерпілого, зроблена ним особисто 21 вересня 2013 року, при цьому зазначено, що останній повідомив про його побиття сином, яке мало місце 01 грудня 2013 року, тобто заява подана за три місяці до виникнення обставин, щодо яких ОСОБА_4 звернувся з заявою до міліції 21 вересня 2013 року, при цьому факт наявності у нього тілесних ушкоджень саме на цей період та звернення до лікарні підтверджується довідкою КЗ «Солонянська ЦРЛ ДОР» від 21 вересня 2013 року.
З урахуванням зазначеного, у суду є підстави вважати, що викладені в скарзі доводи є обґрунтованими, а закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було проведено передчасно без врахування всіх зібраних в процесі проведення досудового слідства доказів та свідчить про недотримання при винесені постанови про закриття кримінального провадження, передбаченої ст.9 КПК України такої засади кримінального провадження, як законність, а саме: повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені у скарзі доводи ОСОБА_4 дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, в зв`язку з чим зазначена скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.303-307, 318-380, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного 22 вересня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19 грудня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000987, від 22 вересня 2013 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя