Справа №1-93/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року Збаразький
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого суду ГУДИМИ
І.В.

при
секретарі ГАВІЛОВСЬКІЙ
Г.С.

з участю прокурора СВЕРГУНА
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Збараж Тернопільської
області, мешканця с. Колодно Збаразького
району Тернопільської області,
українця, громадянина
України, з середньою освітою, неодруженого,
тимчасово не працюючого, раніше
судимого вироком Заводського районного суду М. Миколаєва від 05.10.2007 року за
ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 4
років позбавлення волі і на підставі ст.
75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та
визначенням іспитового строку на 2 (два) роки,
за ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_1
13 липня 2007 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_2,
який знаходиться в с. Колодно Збаразького району
Тернопільської області, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав належний ОСОБА_3 мобільний телефон
марки "Нокіа-6080" вартістю 647, 20 грн., чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму.

Свою
вину у скоєному злочині підсудний ОСОБА_1 визнав повністю і в судовому
засіданні пояснив, що дійсно він 13
липня 2007 року приблизно обідньої пори приїхав з м. Збараж в с. Колодно
Збаразького району. По дорозі додому він зустрів свого знайомого ОСОБА_4, який запропонував йому піти до ОСОБА_2.
Оскільки вона є його родичкою, то він
інколи заходить до неї. Зайшовши в приміщення будинку вони побачили, що там також є ОСОБА_3,
який є племінником ОСОБА_2. Після цього він разом з
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 сіли в кімнаті та почали розмовляти. В цей час ОСОБА_3 почав
вихвалятися своїм новим телефоном марки "Нокіа-6080". Він попросив у
ОСОБА_3 телефон щоб подивитися. В цей час ОСОБА_3 пішов спати, оскільки був в стані сп'яніння. Він розглядав
цей телефон та виясняв як він працює до тих пір, поки в ньому не розрядився акумулятор. Після
цього у нього виник намір викрасти телефон,
а тому він сховав його собі в кишеню. Через декілька хвилин він разом із
ОСОБА_4 вийшли з будинку та пішли в бар "Зустріч", щоб випити. В барі він обміняв викрадений
телефон на телефон марки "SAMSUNG" з доплатою йому
50 гривень. Через декілька днів він зустрів ОСОБА_3, який вимагав повернути йому телефон, але він відповів, що загубив вказаний телефон

2

і вони домовилися, що він буде повертати ОСОБА_3 гроші
частинами.

Вина підсудного ОСОБА_1 стверджується показами потерпілого. Так, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні
ствердив, що 30.05.2007 року в магазині
"Мелодія", що в с. Гніздичне
Збаразького району, він придбав
мобільний телефон марки "Нокіа-6080". 13 липня 2007 року він поїхав
до своєї тітки ОСОБА_2. В цей же день приблизно о 15 годині в її житловий
будинок прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Він показав свій телефон підсудному
ОСОБА_1, який почав оглядати його. Після
цього він ліг на диван відпочити та заснув. Ввечері, приблизно о 19 годині, він проснувся і почав шукати телефон, однак телефону ніде не було. Тоді він
запідозрив, що телефон міг викрасти
ОСОБА_4 або ОСОБА_1. На слідуючий день про зникнення телефона він повідомив
міліцію. Через декілька днів після цього він зустрів ОСОБА_1 і попросив, щоб той повернув йому мобільний телефон, однак ОСОБА_1 відмовився. Згодом ОСОБА_1 сам
підійшов до нього і в присутності його сестри та тітки віддав 200 гривень, а також пообіцяв пізніше частинами сплатити
усю вартість мобільного телефона.

Покази
підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються.

Таким
чином суд приходить до висновку, що
органами досудового слідства дії ОСОБА_1 за ч.2
ст. 185 КК України, як за
ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, кваліфіковано вірно.

Обираючи
міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, приходить до
висновку, що йому слід призначити покарання
у вигляді позбавлення волі. При цьому суд,
враховуючи пом'якшуючі його вину обставини, як те,
що він повністю визнав вину у скоєному злочині, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, та те,
що ним усунуто заподіяну злочином шкоду,
які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, приходить до переконання про можливість
виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання,
в зв'язку з чим слід звільнити його згідно ст. 75 КК України від відбування призначеного
покарання з випробуванням. При цьому суд
вважає за необхідне встановити ОСОБА_1 іспитовий строк терміном на 3 роки та
покласти на нього слідуючі обов'язки, що
передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і
роботи.

Поряд з
цим, беручи до уваги те, що підсудним ОСОБА_1 було скоєно даний злочин
ще до винесення вироку Заводським районним судом М. Миколаєва від 05.10.2007
року, яким ОСОБА_1 засуджений за
ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 4
років позбавлення волі і на підставі ст.
75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням
та визначенням іспитового строку терміном 2 (два) роки, суд вважає,
що в даному випадку покарання підлягає призначенню на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів.

Суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного
центру при УМВСУ в Тернопільській області судові витрати в розмірі 94 гривень
15 копійок за проведену товарознавчу експертизу.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

Визнати
винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання у
вигляді 1

(одного) року
позбавлення волі.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України за
сукупністю вчинених злочинів,
передбачених ч.2 ст. 185 КК
України за даним вироком і ч.2 ст. 187
КК України за вироком Заводського районного суду М. Миколаєва від 05.10.2007
року, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три)
роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1
слідуючі обов'язки:

-не виїжджати
за межі України
на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 94 гривні 15 копійок вартості проведеної товарознавчої
експертизи, перерахувавши їх у НДЕКЦ при
УМВСУ в Тернопільській області, код
24524727, банк УДК в Тернопільській
області, МФО 838012,
розрахунковий рахунок №0215,
з відміткою щодо призначення платежу: «За проведення товарознавчої
експертизи №5-436 від 08.08.2007 року».

Даний вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного

суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом 15 діб з
моменту

його
проголошення.