печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003103, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, працюючої адміністратором салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Києві, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03.05.2015 в період часу з 17 год. 11 хв. по 17 год. 19 хв. у ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала в приміщенні магазину «Зара» за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 23, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення однієї пари дитячого взуття, під час того, як вона приміряла його своїй дитині.

Відразу після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна із полиці викрала одну пару дитячого взуття, яке належить ТОВ «Зара Україна», вартістю 999 грн. 00 коп. (вартість без ПДВ 799 грн. 20 коп.), артикул 1180/003/010, з яким направилась до виходу з магазину, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, а саме була зупинена працівниками охорони магазину.

22.05.2015 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

29.05.2015 між потерпілим ТОВ «Зара Україна» в особі представника ОСОБА_5 (якому відповідно до договору про надання правової допомоги від 03.02.2015, укладеним з ТОВ «Зара Україна» надано право на укладення угоди про примирення) та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди ТОВ «Зара Україна» в особі представника ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , представник потерпілого ТОВ «Зара Україна» ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Обвинувачена та представник потерпілого в судовому засіданні зазначили, що обвинувачена повністю визнала вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, сторонами остаточно узгоджені істотні обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засідання підтримала затвердження угоди, вказала, що укладена угода повністю відповідає вимогам КПК України та КК України.

Судом роз`яснені представнику потерпілого та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0003103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2015, дослідивши угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим, надходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила суду, що вона беззаперечно визнає вину у вчиненні злочину, що їй інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Злочин, у якому обвинувачується та визнає себе винуватою ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий в особі представника ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ТОВ «Зара Україна» в особі представника ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Підстави для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу відсутні.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов потерпілим не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 травня 2015 року між потерпілим ТОВ «Зара України» в особі представника ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1