ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 561/172/15-к

11 березня 2015 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000023 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, без постійного місця роботи, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Залізниця, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, без постійного місця роботи, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -
в с т а н о в и в:
03 лютого 2015 року у період з 09 по 11 год. ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , прибувши в урочище річки Веселуха, що неподалік с. Річки Зарічненського району Рівненської області, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра самовільно, без отримання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи заводського виготовлення, обладнаної двигуном внутрішнього згорання і призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідрозмиву грунту, здійснили незаконне видобування 1,65 г. каміння бурштину сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контролю за операціями з ними» від 18.11.1997р., Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994р. «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення і є дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав угоди про визнання винуватості, укладені між ним та підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 16 лютого 2015 року, за умовами яких сторони погодилися про повне беззастережне визнання підозрюваними своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначення їм покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у вчиненому розкаюється. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просить затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у вчиненому розкаюється. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між ним та підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки вони відповідають вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Перевіривши угоди про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, обвинувачених, суд приходить до висновку, що укладення зазначених угод сторонами є добровільним, вони відповідають вимогам КПК України та КК України, і підлягають затвердженню.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання ними винуватості.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винних, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

П. 1 ч. 3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та призначення їм узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.314, 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 від 16 лютого 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 16 лютого 2015 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 240 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Речові докази: п`ять камінців бурштину-сирцю вагою 1,65 г., мотопомпу «FP40HP», шланг сірого кольору діаметром 77 мм., шланг-заборник, які знаходяться на зберіганні в Зарічненському РВ УМВС України в Рівненській області конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченим та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1