Справа № 1-226/11
Провадження №1/149/16/14
Номер рядка звіту 22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13.07.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Хмільницької міжрайпрокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

підсудного ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільника Вінницької області, проживаючого - АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, фізичної особи підприємця, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з обвинувального висновку, протягом 2008 року в м. Хмільник ОСОБА_10 , з метою створення довірчих стосунків, умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_4 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в м. Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у ОСОБА_4 , через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 склались довірчі стосунки. В подальшому 30 вересня 2008 року ОСОБА_10 умисно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 , заволодів коштами останнього в сумі 31820 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 30.09.2008 року 154680,20 гривень.

Крім того, 3 лютого 2009 року, ОСОБА_10 будучи знайомим на протязі тривалого часу з ОСОБА_12 умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_12 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в м. Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , умисно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_12 , заволодів коштами останнього в сумі 11330 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 03.02.2009 року 87241 гривням.

Крім того, в кінці квітня 2009 року в м. Хмільник ОСОБА_10 будучи знайомим з ОСОБА_7 умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_7 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в м. Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою 01.05.2009 року в м. Хмільник уклав з останнім договір позики та заволодів коштами на загальну суму 38250 гривень.

Крім того, на протязі 2008-2009 років ОСОБА_10 з метою створення довірчих стосунків, умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_5 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в м. Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у гр. ОСОБА_5 , через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 склались довірчі стосунки. В подальшому 17 червня 2009 року ОСОБА_10 умисно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , заволодів коштами останнього в сумі 8750 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 17.06.2009 року 66599,75 гривень.

Крім того, ОСОБА_10 будучи знайомим з ОСОБА_13 умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_13 неправдивої інформації про те, що він є власником майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , та з метою створення довірчих стосунків періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у гр. ОСОБА_13 , через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 склались довірчі стосунки. 21.06.2009 року в м. Хмільнику ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою заволодів коштами ОСОБА_13 в сумі 4780 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 21.06.2009 року 36411,72 гривень.

На протязі 2002-2008 років в м. Хмільник ОСОБА_10 з метою створення довірчих стосунків, умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_14 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в м. Хмільнику з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у гр. ОСОБА_14 , через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 склались довірчі стосунки. В подальшому 01.07.2009 року ОСОБА_10 умисно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_14 , уклав договір позики та заволодів коштами останнього в сумі 10250 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 01.07.2009 року 78210,57 гривень

Крім того, на протязі 2008-2009 років ОСОБА_10 з метою створення довірчих стосунків, умисно, шляхом обману, який виразився в повідомленні ОСОБА_8 неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем , а також власником магазинів в м. Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у гр. ОСОБА_8 , через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 склались довірчі стосунки. В подальшому 1 липня 2009 року ОСОБА_10 умисно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , заволодів коштами останнього в сумі 32000 гривень.

Таким чином ОСОБА_10 , діючи з єдиним злочинним умислом, завдав матеріального збитку потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 на загальну суму 493393,20 гривень, що більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Дії підсудного ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України.

Потерілими у кримінальній справі заявлені цивільні позови: - ОСОБА_4 - на 764410,87 гривень, з яких матеріальна шкода - 714410,87 гривень, моральна - 50000 гривень; ОСОБА_5 - на 224451,76 гривень, з яких матеріальна шкода - 196451 гривень, моральна - 28000 гривень; ОСОБА_6 - на 259129,21 гривень, з яких матеріальна шкода - 230129,21 гривень, моральна - 29000 гривень; ОСОБА_13 - на 131818,79 гривень, з яких матеріальна шкода - 107318,79 гривень, моральна - 24500 гривень; ОСОБА_8 - на 61000 гривень, з яких матеріальна шкода - 32000 гривень, моральна - 29000 гривень; ОСОБА_7 - на 68250 гривень, з яких матеріальна шкода - 38250 гривень, моральна - 30000 гривень; ОСОБА_12 - на 284376,97 гривень, з яких матеріальна шкода - 254376,97гривень, моральна - 30000 гривень.

Прокурор в судовому засідання обвинувачення відносно ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України та заявлені потерпілими цивільні позиви, підтримав.

Як на підтвердженні вини ОСОБА_10 у вказаному злочині сторона обвинувачення посилається на показання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які були допитані в судовому засіданні та дали наступні показання:

потерпілий ОСОБА_6 показав, що почалося з того, що ОСОБА_19 заїжджав до нього на СТО обслуговувати автомобілі. У мене був бізнес СТО, відкрив у 2002 році, працювало до 13 чоловік. На СТО він по запису зі знижками обслуговував автомобілі ОСОБА_10 . Потім він за це з ним розраховувався. Моя дружина працювала вчителем і навчала його і його дружину. На протязі певного часу позичав ОСОБА_19 гроші. Почалося це з 2004 року, а можливо і раніше, точно вже не пам`ятаю. Спочатку той гроші повертав. Перестав повертати гроші в 2008-2009 році. Так як мав будуватися біля будинку ОСОБА_19 , то бачив, що будує дім, вважав, що в того і хата є, і в хаті. Будівництво йшло швидко, що свідчило про наявність фінансових можливостей. Швидко росла хата, я думаю, що це за наші кошти. Вважав, що будинок належить саме йому. Також думав, що телефонний бізнес також його. В 2008 році його запросили на родини. Одного разу почув від людей, що ОСОБА_10 не буде віддавати гроші, які позичив. Останній раз коли ОСОБА_10 прийшов до мене позичати гроші, я був у себе на СТО. Прийшов і каже, позичте мені 1000 доларів США. В нього був золотий ланцюжок доволі масивний, я кажу, залишай в заклад цей ланцюжок, але він відмовився. Також гроші взяв у мого майстра. Коли ОСОБА_10 був у мене на СТО, приїхав майстер і каже, поміняйте мені рублі. ОСОБА_19 взяв їх у нього позику це по курсу на той час було 2000 євро. Він ці гроші майстру так і не повернув. Але так як я гарантував майстру, що ОСОБА_19 поверне йому гроші, то я сам віддав майстру борг за ОСОБА_19 , а цю суму включив у загальну суму боргу ОСОБА_19 . Одного разу просив позичити 600 доларів США ледве не на колінах. Я так вважаю, що він зрозумів, що з мене можна витягувати гроші, і витягував їх як міг. На даний час загальна сума боргу ОСОБА_19 складає 10250 доларів США. ОСОБА_10 спочатку брав гроші потрохи, потім повертав. Була сума 3500 доларів США, потім іще суми, і 2000, і 3000 доларів, коли брав вже не пам`ятає, але загальна сума 10250 доларів США. В цю суму збили все, що позичав ОСОБА_10 на протязі певного часу, тому і вийшла не "кругла" сума. Після відмови ОСОБА_19 дати у заклад ланцюжок зрозумів, що щось не так. ОСОБА_19 і його родина зібрали нас у адвоката і обіцяли повернути позичені ним ОСОБА_19 під певними умовами, але кошти так і не повернули. Говорили, що хтось із ОСОБА_20 купить хату, і вони 30000 доларів передадуть на погашення боргів, мені з них мало бути 2000 доларів. Але так цього і не сталося. Хтось вже не пам`ятаю порадив звернутися в прокуратуру, що я і зробив. На мою думку він дуже швидко погодився підписати договір позики. Під час цього були ОСОБА_19 , його дружина, я, та адвокат. Вважаю, що він мав можливість повертати гроші, але цього не робив, і не робив жодних спроб цього. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

потерпілий ОСОБА_12 показав, що покази дані ним під час досудового слідства підтримує. З ОСОБА_19 підтримував приятельські відносини. Купляв у нього мобільний телефон і думав, що це його бізнес. У нього на той час була іномарка, але яка не пам`ятаю. Позичив на його прохання 6000 доларів США. Це була перша сума, але коли вже не пам`ятаю. Кошти позичав на кілька місяців. Частину коштів з 6000 доларів повернув, але був залишок. Другий раз позичив 2700 доларів, але точно не пам`ятаю. Потім позичив йому 1000 євро, потім долари, і ця сума стала біля 12000 доларів США. ОСОБА_19 говорив йому, що у Хмельницькому "зависли" кошти за мопеди. Говорив, що його "кинули " на сто тисяч чи то доларів чи гривень Вже не пам`ятаю. Розписку попросив написати тоді, коли вже зрозумів, що позичені кошти не повертає. Обставини написання розписки вже не пам`ятаю. Здається, що ОСОБА_10 сам привіз розписку, що мене заспокоїло. Обіцяв повернути кошти. Коли зрозумів, що це лише розмови, то вирішив звернутися з заявою в прокуратуру. З його слів у нього був будинок, у нього і дружини автомобілі. Бачив його в ресторанах Лісному, ОСОБА_21 та інших. Кілька раз їздив з ОСОБА_19 у Вінницю, ОСОБА_22 по гроші, когось чекали на вокзалах, якихось міфічних людей, які нібито мали віддати йому гроші. Гроші ОСОБА_10 позичав у доларах США і євро, але суму підбили у доларах. Вважаю, що він вчинив шахрайство, так як ігнорував його, ховався, уникав зустрічей, при зустрічах "єхидно" посміхався. Я думаю, що історія про мопеди, видумана ним, щоб приховати шахрайство. Коли писав заяву про злочин, то в ній вказав приблизну суму, а в розписці вказано 11350 доларів США. Але чому так сталося тоді, вже не пам`ятає. Гроші під проценти не позичав, сума 11350 без будь-яких процентів. Цивільний позов підтримав та просив його задовольнити, зменшивши його на 4000 гривень надісланих ОСОБА_19 , які він отримав. Менші суми по 200 гривень не отримував;

потерпілий ОСОБА_13 показав, що влаштувався на роботу в магазин "Сотовичок", в якому торгували мобільними телефонами. На роботу брав ОСОБА_23 , хоча підприємцем була його мама чи дружина. Познайомився з ним, коли влаштовувався на роботу. Це було можливо в 2005 році, можливо пізніше, вже не пам`ятає. Певний час працював без договору. Потім був укладений трудовий договір. Після цього ОСОБА_24 кілька раз просив позичити йому 500, 1000 доларів США, на протязі року кілька раз. Спочатку гроші повертав. Коли вже працював на базарі в контейнері, то позичив йому на його прохання 5000 доларів США. Коли позичав гроші, то зазвичай говорив "потрібно на одне діло". Через деякий час справи почали йти у нього погано. Почав закривати точки. Перейшли торгувати на базар у контейнер. Так як толку вже не було, то звільнився з роботи. Коли зрозумів, що гроші не поверне, то на протязі року їздив до нього, але він гроші не повертав, хоча була хата. Це було шахрайство, але я про це зрозумів, коли стало відомо, що він багатьом людям винен гроші, але спочатку це видавалося ним за позичку. Формально бізнес мобільними був на його матері, але фактично цим бізнесом займався саме він. Пропрацював у нього приблизно два роки. ОСОБА_19 рік півтора торгував мобільними телефонами, а потім з рік мопедами. Його брат ОСОБА_25 також винен людям гроші. Коли ОСОБА_19 писав розписку не пам`ятаю. Був у нього дома, бачив його будинок, автомобілі, і думав, що це його. Він був завжди при грошах, ні в чому собі не відмовляв. Причину розбіжності в сумах 4780 доларів США та 5000 доларів США пояснити не можу, хай буде 4780 доларів США. Під проценти гроші ОСОБА_19 не позичав. Коли працював у нього, то кілька раз разом їздили на відпочинок до моря автомобілями. Був на його запрошення на всіх його днях народження, був також на його весіллі. Обставини позики грошей в сумі 4780 доларів США вже не пам`ятаю. Коли стало відомо, що багатьом винен гроша, написав заяву про злочин. Шахрайство та обман полягає в тому, що створив такі умови, щоб позичати гроші, знав, що не зможе повертати, і все одно у багатьох позичав і знав, що не зможе повернути. Бачив, що вже через рік, коли не повертав гроші, як до його будинку завозили хороші меблі, бесідку ставив, машину купив. Моральна шкода полягає в тому, що після цього була депресія, це дуже велика для нього сума. Надіслав йому поштою 4000 гривень і 800 гривень, які не отримав. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

потерпілий ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_10 вчинив шахрайство методом заволодіння коштами багатьох людей. На прохання ОСОБА_19 позичив йому 5000 доларів США. Гроші позичав йому на бізнес, говорив при цьому він так прокручу і верну. Розповідав йому, що в нього будинок, автомобілі. Я бачив у нього міцубісі грандіс, іще два автомобіля, але моделі вже не пам`ятаю. На кому бізнес ОСОБА_19 не знав, але знав, що він займається мобільними телефонами, а тому вважав, що бізнес його. У нього було три точки продажу мобільних телефонів в Хмільнику. Також довіру викликало те, що дружив з ОСОБА_26 , а у того бізнес СТО. До нього з цього приводу під різними приводами телефонував 2-3 дні. Приїхав з Германії, сидів у ОСОБА_6 на СТО. Приїхав ОСОБА_27 . Пройшла неділя, він гроші не віддавав. Розумію, щось не те. Одного разу ОСОБА_19 на моє звернення з приводу повернення позичених грошей каже, зараз приїде ОСОБА_26 , якщо йому скажете, що ви мені позичили гроші, то позичених грошей не побачите. Тоді зрозумів, що шахрай. Але я сказав про все це ОСОБА_26 . Після цього, ОСОБА_28 почав мені погрожувати. Від нотаріуса дізнався, що машина кредитна. Коли все це стало відомо, зателефонував йому і кажу, треба укласти договір позики. Він приїхав з паспортом. Потім коли 1.05.2009 року складали договір він каже, давайте у гривнях запишемо у договорі і я погодився. Літом 2014 року надійшло якихось 200 гривень, але я їх не отримував. Надіславши 200 гривень ОСОБА_19 вирішив познущатися наді мною. Коли вже був винен і не повертав мені гроші, він у ОСОБА_29 продав два автомобіля, я дізнався про це і сказав йому повертай гроші. Він дядя ОСОБА_30 , повірте, я поверну. Я вірив. Моральна шкода полягає в тому, що він всього цього я переніс моральний стрес, отримав гіпертонічну хворобу. В міліцію пішов з заявою тоді, коли ОСОБА_19 заявив мені, грошей не побачиш, я ложив на все, підеш в суд буду все життя по 50 гривень платити. Коли звертався в міліцію, то знав про такий же випадок із ОСОБА_31 . Пізніше взнав про ОСОБА_26 , ОСОБА_32 та інших. Гроші позичив ОСОБА_19 в 20-х числах квітня 2009 року на тиждень без будь-яких розписок. Але почав сумніватися і на мою пропозицію склали договір. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

потерпілий ОСОБА_5 показав, що з ОСОБА_10 познайомився у 2008 році коли купляв у нього телефон. Телефон купляв по своїй ініціативі. Купив влітку 2008 року. Пропрацював місяць і перестав працювати, я його йому повернув, а взяв інший. Після цього склалися дружні стосунки. Говорив що в нього є будинок, але потім виявилося що його мами. Через деякий час на його прохання позичив певну суму грошей. Був у нього на дні народження, а він у мене. Не знаю чи так треба було робити і чи це дружба. ОСОБА_33 позичене повертав вчасно, або з запізненням на день-два. В 2009 році позичив 10750 доларів США. Просив більше суму, але в мене було стільки і я позичив йому саме цю суму. Ці гроші передавав йому чи десь в місті, чи в автомобілі, вже не пам`ятаю. Розписку писав зразу, були з ним один на один. Потім пропав десь, на телефонні дзвінки не відповідав. Потім сказав при зустрічі, що переоформляє будинок і поверне гроші, запитав, чи не знаю когось щодо допоміг переоформити. З цього приводу моя допомога була лише в звернення до знайомого в ДЗК, щоб допоміг оформити землю. Потім знов пропав, на телефонні дзвінки не відповідає. Зрозумів, що все грошей не поверне. Написав заяву в прокуратуру. Обставини написання заяви не пам`ятаю. Перед написанням заяви знав, що ОСОБА_19 винен ще людям гроші, але кому саме вже не пам`ятаю. Шахрайство полягає в тому, що увійшов до мене в довіру і шляхом обману заволодів моїми коштами. Підтримую те, що говорив раніше. Якби знав, що в нього немає майна, не позичив би гроші. Грошові перекази приходили, але їх не отримував. Перша сума позики не могла бути 20000 доларів США, а була меншою. Після оголошення в судовому засіданні розписки на а.с. 30, т.1, показав, що, це дійсно так, але до цього суми позик були різні і менші. Розписки не писалася і ОСОБА_19 повертав позичене. ОСОБА_10 коли повертав гроші, не вимагав повернення розписок і вони залишилися у мене. Були випадки коли розписка писалася і гроші позичалися на день. 20000 доларів позичив до 17.07.2008 року. Повернув. 14650 доларів, 3000 доларів США, 8350 доларів повернув у строк. 10750 доларів згідно розписки не повернув. Процентів за позики не брав. Позичав з дружніх спонукань. В послідуючому повернув моїй матері 2000 доларів США. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

потерпілий ОСОБА_4 показав, що познайомився з ОСОБА_19 у 2001 році коли той купляв у нього автомобіль Рено Кено. Недоплатив частину грошей, не значну частину 1/8 чи 1/10 частини, але потім на 2-й чи 3-й день приніс гроші. Потім так же іншу машину купляв. Час від часу купляв у мене машини і завжди недоплачував зразу всю суму, але потім розраховувався. Цікавився у мене машинами, а я їх тоді ганяв з Германії. Почав позичати у мене кошти. Знав, що він займається торгівлею мобільними телефонами. Позичав кілька раз, по 3000, 5000 доларів США. Приходив до мене і казав потрібно терміново гроші на покупку телефонів, і я позичав. Повертав. Склалися дружні стосунки, був не раз у мене вдома. Потім позичив 31820 доларів США і не повернув. Почав мене уникати. Коли я його знайшов сказав, будете ходити за мною звернуся у міліцію. Спочатку суми позик були 1000, 500 доларів США, раз була сума 5000 доларів США. Їх завжди повертав. ОСОБА_34 почав йому довіряти. При цьому він говорив, що є власником магазинів, якби знав, що в нього немає майна, то не позичив би. Шахрайство полягає в тому, що коли позичав ці гроші, то не думав їх повертати, знав що не зможе повернути. Проте, що у нього немає ніякого майна мені стало відомо після написання ним першої розписки. Він перестав зі мною спілкуватися, але під час однієї розмови сказав, що нічого мені не зробите, в мене нічого немає. Потім вже дізнався, що він багатьом людям винен великі суми грошей. Моральна шкода полягає в тому, що вчинив шахрайство та у знущанні наді мною, коли переслав 200 гривень. ОСОБА_34 збирав гроші на освіту дітям, він шахрайським шляхом позбавив мене цього, заробити їх в даний час важко. Якби знав, що в нього нічого немає, то не позичив би гроші. Коли позичав 32000 доларів, то казав, я людина чесна, поверну. 32000 доларів у мене не було. І я позичив скільки було 31820 доларів США. Можливо сума 31820 доларів США це саме така сума, яку просив ОСОБА_19 на телефони, я вже не пам`ятаю. Це було 30.09.2008 року. Позичив без розписки, а розписку він на моє прохання добровільно написав 21.05.2009 року. Тепер розумію, що коли писав розписку також не думав повертати кошти, а написав, щоб я не ходив за ним. Першу розписку писав сам, другу також, третю в присутності свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 . При написанні розписок ОСОБА_19 сам запропонував вказати, що у випадку не повернення коштів, пропонуватиме автомобіль, будинок. В 2010 році звернувся в міліцію, після чого стало відомо про те, що він ще багатьом людям заборгував значні кошти. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

потерпілий ОСОБА_8 показав, що до мене звернувся ОСОБА_19 і сказав, що потрібно евакуатором з ОСОБА_37 до ОСОБА_38 доставити автомобіль для жінки. Приїхав особисто на автомобілі міцубісі грандіс. Заводив зі мною стосунки. Потім сказав, що послуг евакуатора не потрібно. Але потім поросив позичити 1000 доларів США. ОСОБА_34 сказав, що гроші не позичаю. Потім знову почав просити. Я знаючи його батьків - позичив. Потім дзвонить чи не можу позичити ще 4000 доларів. ОСОБА_34 позичив. В строк не повертає, дзвоню, він говорить зараз буду. Приїхав, привіз і дає 100 доларів каже це за затримку. Я їх взяв. Потім позичені гроші повернув. Так було кілька раз, тільки суми інші. Потім за затримку пропонував 200 доларів, але я їх не взяв. Потім на його прохання в черговий раз позичив 4000 доларів, які він так і не повернув. Телефонував йому, трубку не брав, зустрічей уникав. Розписку запропонував написати на 32000 гривень, а я погодився. Перший раз кошти позичив на початку 2009 року. Розписку написав пізніше, через кілька місяців. Присилав есемески з обіцянками, першу прислав 27.08.2009 року, остання була 25.05.2010 року. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити;

свідок ОСОБА_15 показав, що пройшов тривалий час і він вже не пам`ятає всі обставини з приводу яких його допитували, але показання дані ним на досудовому слідстві підтримує. Суд оголосив показання ОСОБА_15 зафіксовані в протоколі допиту на а.с. 67, т.1. Після цього показав, що ОСОБА_10 , його знайомий, але кому і скільки він був винен гроші мені невідомо. Чи говорив він мені про те, що комусь винен гроші і не буде їх повертати, сказати не можу, так як цього не пам`ятаю. Але його брат ОСОБА_39 говорив мені про те, що він з братом ОСОБА_28 винен багатьом людям гроші, але повертати вони їх не будуть, так як в них все одно ніякого майна немає. Я на той час уявляв, що у власності ОСОБА_10 є будинок, автомобілі, магазини;

свідок ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_10 позичав у нього гроші. Це було давно. Перший раз повернув. Потім не повернув, а віддав за це мені автомобіль. Брав у мене під реалізацію велосипеди на 5000 гривень. Реалізував і повернув кошти приблизно через місяць. Другий раз на більшу суму на 8000 гривень, реалізовував їх біля 3-х місяців. Розписок не було під чесне слово. Коли не віддав кошти за велосипеди, він каже, що вони у Хмельницькому. Запропонував автомобіль Таврію-Славуту. Я погодився, хоча я перший йому запропонував погасити борг автомобілем, а він погодився. Так як автомобіль коштував більше ніж був його борг переді мною, то я йому різницю віддав. Це було у червні-липні 2009 року. Я ОСОБА_19 не погрожував, що у випадку неповернення коштів звернуся до міліції;

свідок ОСОБА_17 показав, що потерпілий ОСОБА_4 є його рідним братом. Обвинувачений ОСОБА_10 мав бізнес, магазини. Користуючись цим, входив у довіру до людей щоб видурити у них гроші. Живе в хаті, має машини, а людям гроші не повертає. До цього підходив так - представлявся заможною людиною, в якої є хата, автомобілі, спочатку позичав маленькі суми, повертав, 2-3 дні і поверне. Коли видурив значні суми то і не думав повертати. Про позики грошей ОСОБА_19 у брата, знав зі слів брата. При передачі грошей присутнім не був. Знаю, що позичив у брата значну суму. Коли брат почав йому телефонувати, він почав його уникати, на телефонні виклики не відповідати. Слав есемес повідомлення, зараз буду, буду через годину, і на цьому все. Кілька раз говорив, що зараз привезуть гроші, ми чекали з братом, але нічого не було. Дурив нас. Одного разу брат каже ОСОБА_19 все, їдемо до твоїх батьків. Він просить не треба. Поїхав до приватного будинку і привіз свою дружину. Вона була в когось на дні народження. Поїхали до будинку брата. ОСОБА_19 продиктував своїй дружині текст і вона дописала розписку. Ніякого тиску на неї ніхто не чинив. На мою думку, коли ОСОБА_19 позичав у брата і інших людей гроші, то він і не думав їх повертати. Брат звернувся до правоохоронних органів тоді, коли почав розуміти, що ОСОБА_19 вчинив шахрайство;

свідок ОСОБА_18 показала, що вона працює лікарем фтизіатром Хмільницької ЦРЛ, підсудний ОСОБА_10 її чоловік. Вони уклали шлюб 23.09.2006 року, а приблизно через тиждень вселилися до будинку по АДРЕСА_1 . Будинок не був закінчений будівництвом, але жити в ньому вже можна було. До кінця року вони завершили будівництво. Будинок був зареєстрований на маму ОСОБА_10 , але вони всі разом його будували. Будинок складається із двох квартир, в одній живе вона з чоловіком, а в іншій його брат. Право власності на другу квартиру в будинку оформлено на його брата. Вона коли одружилася з ОСОБА_40 то на його прохання зареєструвалася ФОП. Але так як тоді іще навчалася, то підприємницькою діяльністю займався її чоловік, він займався всіма фінансовими питаннями, через цього йшли всі гроші, він займався постачанням товару і його реалізацією. Вони на той час займалися реалізацією іграшок, мобільних телефонів та мототехніки. Вона особисто займалася лише іграшками, а всім іншим її чоловік. Спочатку справи ішли добре, але в кінці 2008 року на початку 2009 року справи пішли погано. Прибутку не було, чоловік говорив, що кошти за поставлений товар - мопеди не повертають. Кілька раз я їздила з чоловіком за товаром, але він займався цим безпосередньо. Про позики чоловік мені нічого не говорив. Частину мопедів реалізували в ОСОБА_41 , але більшу частину чоловік возив у місто Хмельницький. Він говорив, що йому не повертають гроші за мопеди. Я розуміла, що і він винен гроші через це, але кому і скільки я не знала, а він не говорив. Їздив на Хмельницький за грішми, але повертався ні з чим. Після того, як в червні 2009 року дізналася про борги, вже на відпочинки не їздили. Автомобіль міцубісі грандіс зареєстрований на мені, і я плачу кредит, при цьому допомагають мої батьки. В червні 2009 року від потерпілого ОСОБА_4 взнала, що в нас проблеми і що мій чоловік винен йому близько 30000 доларів США. Він приїхав до нас зі своїм братом. Це було 26.06.2009 року. ОСОБА_34 це пам`ятаю, так як в цей день було день народження моєї молодшої сестри. Ми тоді були у моєї сестри на дні народження. Потім на вимогу ОСОБА_42 та його брата поїхали до його будинку, я була в автомобілі, а вони разом з чоловіком зайшли до будинку. Потім винесли розписку, яка вже була написана, в якій змусили мене написати про мою відповідальність за позичені чоловіком гроші. Я спочатку не погоджувалися, але вони змусили мене підписати розписку. ОСОБА_4 та його брат знали, що автомобіль та будинок моєму чоловікові не належали. Потім приблизно через місяць на вимогу ОСОБА_4 я вимушена була підписати іще одну розписку. Через деякий час приїхав потерпілий ОСОБА_43 і на його вимогу я сіла в автомобіль, і він повіз мене до своєї тещі. Там в її будинку вона та він умовили мене підписати розписку. Потім на вимогу ОСОБА_6 підписала договір позики. Договір позики з ОСОБА_6 я підписала у адвоката ОСОБА_44 . При цьому був адвокат, ОСОБА_6 я та чоловік. Договір був складений раніше і я лише його підписала. Проте ні від кого я коштів не отримувала, ні раніше, ні в день підписання розписок та договору. Чи давала та підписувала від свого імені довіреність на чоловіка про право на заняття підприємницькою діяльністю від її імені, вже не пам`ятаю. Мопедами, які отримували від ТОВ "Укравтозапчастина" у м. Вінниці, займався її чоловік, вона можливо і їздила кілька раз у Вінницю з ним, але мопедами займався особисто він. Їй не відомо звідки чоловік брав кошти на оплату товару, для бізнесу, можливо це були кошти отримані ним від ОСОБА_45 та інших людей.

Оглянувши в судовому засіданні копію розписки на аркуші справи 9, т. 1, свідок ОСОБА_18 повідомила, що сама розписка написана почерком її чоловіка і вона її не писала, але тест під розпискою дописаний її рукою і підпис її, це примусили зробити її ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_17 . Оглянувши в судовому засіданні копію розписка на аркуші справи 10, т. 1, ОСОБА_18 повідомила, що сама розписка написана почерком її чоловіка і вона її не писала і не підписувала.

Оглянувши в судовому засіданні копію розписка на аркуші справи 11, т. 1, ОСОБА_18 повідомила, що сама розписка написана почерком її чоловіка і вона її не писала, але свій підпис під даною розпискою вона поставила на вимогу ОСОБА_4 .

На клопотання потерпілого ОСОБА_6 суд оглянув оригінал договору позики від 01.07.2009 року, та засвідчив що копія договору позики на а.с. 21, т. 1 відповідає оригіналу наданому для огляду. Оглянувши в судовому засіданні договір позики від 01.07.2009 року, ОСОБА_18 повідомила, що підпис під договором її.

На запитання головуючого потерпілі ОСОБА_46 та ОСОБА_6 показали, що при написанні розписок та договору позики, про які повідомила свідок ОСОБА_18 , грошові кошти не передавалися і ОСОБА_18 такі кошти від них не отримувала.

Також сторона обвинувачення як на доказ вини ОСОБА_10 посилається на досліджені в судовому засіданні докази:

заяву потерпілого ОСОБА_4 , зареєстрована 02.02.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 135, про те, що ОСОБА_10 проживаючий в АДРЕСА_1 , в вересні 2008 року шляхом обману заволодів коштами в сумі 31820 доларів США Додані копії розписок ОСОБА_10 (а.с.7, т.1);

протокол заяви ОСОБА_6 від 25.05.2010 року, зареєстрована 25.05.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764, про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , проживаючі в АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, зловживаючи його довірою, що виразилося у використанні особливих довірливих стосунків, ввели його в оману та заволоділи його коштами в сумі 10250 доларів США (а.с.19, т.1);

протокол заяви ОСОБА_5 від 05.07.2010 року, зареєстрована 05.07.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764/2, про те, що ОСОБА_10 17.06.2009 року, житель АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання його довірою, заволодів його коштами в сумі 10750 доларів США (а.с.46, т.1);

протокол заяви ОСОБА_8 від 05.07.2010 року, зареєстрована 05.07.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764/3, про те, що ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання його довірою, заволодів його коштами в сумі 32000 гривень (а.с.47, т.1);

протокол заяви ОСОБА_13 від 13.07.2010 року, зареєстрована 13.07.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764/3, про те, що ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , зловживаючи його довірою, з корисливих мотивів заволодів його коштами в сумі 5000 доларів США (а.с.63, т.1).

протокол заяви ОСОБА_7 від 19.07.2010 року, зареєстрована 19.07.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764/4, про те, що ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , зловживаючи його довірою, з корисливих мотивів заволодів його коштами в сумі 38250 гривень(а.с.78);

протокол заяви ОСОБА_12 від 26.07.2010 року, зареєстрована 26.07.2010 року по ЖРЗПЗ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області за № 764/5, про те, що ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживаючи його довірою, заволодів його коштами в сумі близько 12000 доларів США (а.с.109, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 21.05.2009 року проте, що він позичив у ОСОБА_4 31820 доларів США і зобов`язується повернути до 01.06.2009 року. На розписці зроблено напис ОСОБА_18 від 26.06.2009 року про те , що вона підтверджує написання її чоловіком ОСОБА_10 розписки та гарантуємо заставити будинок, який по праву належить нам у АДРЕСА_2 , але оформлений на ОСОБА_47 (а.с. 9, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 21.05.2009 року проте, що він позичив у ОСОБА_4 31820 доларів США і зобов`язується повернути до 01.06.2009 року (а.с. 10, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 та ОСОБА_18 від 02.07.2009 року проте, що він зобов`язується до 14.07.2009 року повернути ОСОБА_4 15000 доларів США в рахунок загального боргу 31820 доларів США. В разі невиконання зобов`язується віддати автомобіль Мітсубісі Грандіс НОМЕР_1 , оформлений на моїй дружині ОСОБА_18 (а.с. 11, т.1);

копію договору позики від 01.07.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_18 про те, що вони позичили 10250 доларів США, які зобов`язуються повернути до 01 жовтня 2009 року. На другій стороні розписка ОСОБА_10 від 01.07.2009 року про отримання коштів в сумі 10250 доларів США (а.с. 21, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 17.06.2008 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 20000 доларів США до 17.07.2008 року (а.с. 30, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 19.12.2008 року про те, що він позичив ОСОБА_5 14650 доларів США до 23.12.2008 року. Запис: Віддав 16000 гривень 19.12.2008 року (а.с. 31, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 18.02.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 3000 доларів США. Зобов`язався повернути о 19.00 годині 18.02.2009 року (а.с. 32, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 18.02.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 8350 доларів США. Зобов`язався повернути до 20.02.2009 року (а.с. 33, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 17.06.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 10750 доларів США. Зобов`язався повернути до 17.07.2009 року (а.с. 34, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 01.07.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_8 32000 гривень на будівництво паркану і зобов`язався повернути до 17.06.2010 року. Присутні : ОСОБА_48 , ОСОБА_49 (а.с. 36, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 21.06.2009 року про те, що він взяв у борг у ОСОБА_13 4780 доларів США і зобов`язався повернути до 21.07.2009 року (а.с. 65, т.1);

копію договору позики від 01.05.2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_10 позичив 38250 гривень, які зобов`язуються повернути до 20.05.2009 року. Підпис в договорі є свідчення отримання коштів. Доказом повернення є складання розписки (а.с. 81,82, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 27.01.2010 року про те, що він позичив у ОСОБА_12 11330 доларів США і зобов`язався повернути до 03.02.2010 року (а.с. 112, т.1);

облікову картку приватного ТЗ від 19.10.2010 року виготовленої Хмільницьким ВРЕР УДАІ у Вінницькій області, відповідно до якої за ОСОБА_18 зареєстровано: 19.08.2008 року Mitsubishi Grandis 2.4 Comfort, 2008 року. Кредит Укрсоцбанк. Право керування ОСОБА_10 , ОСОБА_50 (а.с.173, т.1);

довідку Хмільницької ОДПІ від 29.06.2010 року № 2820 відповідно до якої, ОСОБА_10 як фізична особа-підприємець зареєстрований в Хмільницькій ОДПІ з 21.12.2009 року (а.с. 45, т.1);

видаткові накладні Вінницької філії ТОВ «Укравтозапчастина» на отримання моторолерів та запчастин до них на суму: 04.04.2008 року - 114024,72 гривень ( ОСОБА_18 ); 08.05.2008 року 207 гривень ( ОСОБА_18 ); 08.05.2008 року 7593 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 15.05.2008 року 7486,08 гривень ( ОСОБА_18 ); 26.05.2008 року 11904,12 гривень ( ОСОБА_18 ); 26.05.2008 року 7486,08 гривень ( ОСОБА_18 ); 04.06.2008 року 125,04 гривень ( ОСОБА_18 ); 04.06.2008 року 3975 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 12.06.2008 року 37430,40 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 01.07.2008 року 60584,52 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 04.07.2008 року 19875 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року 3975 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року 4242 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року 470,34 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 05.08.2008 року 56830,08 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 01.09.2008 року 20940,18 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 09.09.2008 року 28275 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 03.10.2008 року 24160,08 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ) (а.с. 114-131, т.1);

взаєморозрахунками виготовленими Вінницькою філією ТОВ "Укравтозапчастина" про взаєморозрахунки між Вінницькою філією ТОВ "Укравтозапчастина" та ФОП ОСОБА_18 за період з 04.04.2008 року по 16.01.2009 року, в якій зазначено, що "приход" від ОСОБА_18 409586,38 гривень, "разход" ТОВ "Укратозапчастина" м. Вінниці 409583,64 гривень, різниця 2,74 гривень (а.с. 132-134, т.1).

Підсудний ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні злочину передбаченому частиною ч. 4 ст. 190 КК України не визнав, цивільні позови не визнав, та показав: приблизно в 2004 році, моя мама ОСОБА_51 зареєструвалася як підприємець почала займатися підприємницькою діяльністю, а я їй допомагав. Ми орендували приміщенні та відкрили чотири магазини по продажу мобільних телефонів. Бізнес ішов успішно. У 2007 році вирішили розширити бізнес та розпочати продаж мототехніки мопедів і запчастин до них. Брали партії мопедів і реалізували їх. Все було добре. Періодично позичав кошти у ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , а потім повертав їм. У 2008 році потрібні були додаткові кошти для ведення бізнесу. Я почав періодично позичати у потерпілих кошти для цього на протязі 2008 року року у ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_26 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_32 , ОСОБА_56 . Спочатку коли зверталися з вимогами про повернення коштів то відразу, або з запізненням день-два повертав, але потім не зміг повертати. Зі мною не розрахувалися у місті Хмельницькому за поставлений товар, а тому не зміг розрахуватися з тими, у кого позичав гроші. Власюку через його маму повернув 2000 доларів США, про що є відповідна розписка. Ліщук отримав перераховані йому 4000 гривень, Бесараб 200 гривень. Але інші не хотіли отримувати кошти, хотіли щоб все всім і відразу. Але я не міг це зробити. При отриманні коштів у потерпілих розписки не писалися. Розписки були написані мною пізніше на прохання потерпілих. Я писав ці розписки добровільно, так як я позичив у потерпілих гроші і не міг по іншому поступити. Суми вказані у розписках не відповідають тим сумам, які я отримував від них. Деякі потерпілі вимагати включити туди витрати які вони понесли, проценти, потім від деяких з них почалися погрози. Потерпілі знайшли працівника міліції начальника ВБЕЗ ОСОБА_57 , який завів проти мене кримінальну справу. Він погрожував моїй мамі, що якщо я не поверну позичені кошти, то мене закриють. Потім він зателефонував до мене і запросив у міліцію, де мені пред`явили обвинувачення.

Щодо позики грошей у ОСОБА_4 можу повідомити, що сума вказана у розписці була іншою. 31820 доларів США написана мною у розписці на вимогу ОСОБА_4 . Розписку першу писав добровільно, тиску не було. При позиці грошей у ОСОБА_4 свідків не було і жодних розписок тоді не писалося. Потім приїхав потерпілий ОСОБА_4 з своїм братом ОСОБА_17 і погрожуючи каліцтвом, примусили мене і мою дружину ОСОБА_18 написала свої зобов`язання перед ним, хоча дружина коштів не позичала і їй не було відомо про обставини позики та про суму позичених коштів. Я частину коштів ОСОБА_4 повернув, але він відмовився писати про це розписку сказавши, що напише про це, коли поверну всі кошти вказані у розписці. Але доказів цього у мене немає. Зі ОСОБА_4 були знайомі. Позичав у нього по 2000, 5000 доларів США коли було потрібно для бізнесу та закупки товару. Повертав. Потім позичив 20000 доларів США, також повернув. Потім стали друзями. Він приходів до мене додому, я до нього. Купляв у нього кілька раз автомобілі, потім продавав їх. Позичені у нього кошти вклав у бізнес частково на придбання мобільних телефонів, а частково мопедів. Завіз для реалізації у Хмельницький партіями від десять мопедів і більше, 110 мопедів - приблизно на півмільйона гривень. Кому завіз не можу сказати, так як не взяв у них розписки, а також боюсь за життя родини та своє. Всі мопеди купляв по документах, але підтвердити передачу мопедів у Хмельницькому документами не можу. Кредити, які були отримані у банку для придбання автомобіля, який зареєстрований за дружиною, гасили з доходів від бізнесу та при допомозі її батьків.

Щодо позики грошей ОСОБА_6 в сумі 10250 доларів США, які вказані у договорі позики, то кошти позичав частинами, в доларах та євро 7000 доларів США, 2000 доларів США, 600 євро. Потім на день підписання договору ми разом з ним перерахували суму в доларах США і вийшла ця сума. Договір позики мною підписаний, вказана там сума без процентів. У ОСОБА_6 була СТО, я там обслуговував свої автомобілі. ОСОБА_6 також привозив мобільні телефони з закордону і давав мені для реалізації. Кілька раз позичав у Бесараба гроші по 2, 5, 3 тисячі доларів США, які повертав на вимогу ОСОБА_58 . До позичених сум добавляв певну суму ОСОБА_6 як подяку, хоча попередньої домовленості про це не було. Потім так сталося, що не зміг повертати позичені кошти. Він сказав про це дружині і запропонував підписати договір позики. Я погодився. Приїхав з дружиною до адвоката ОСОБА_59 де підписали підготовлений договір. Цей договір я вже підписав після того, як написав і підписав розписку ОСОБА_4 .

Щодо позики грошей у потерпілого ОСОБА_5 . Розписка на суму 20000 доларів США написана мною у 2009 році. Позичав у нього гроші, потім повертав. Залишалася сума 10750 доларів США. Потім він повернув Власюку 2000 доларів США і на даний час винний йому 8750 доларів США. ОСОБА_5 знав давно з 2002 року, потім він купляв у мене мобільні телефони. Потім з ним спільно займався реалізацією каміння на будівництва, вкладали гроші спільно. Я вклав 20000-30000 гривень, це було у 2007 році. Позичив в нього всього 8350 доларів США. Сума 10750 доларів США це сума з процентами, які нарахував ОСОБА_5 , яку я написав у розписці, і вийшло 10750 доларів США. Позичені кошти вкладав у бізнес для купівлі мототехніки, телефонів і їх послідуючої реалізації. Повернув 2000 доларів і залишилася сума 8750 доларів США. Продав частину майна і повернув частину позики. Розписку на 8750 доларів США писав у лютому 2009 року. ОСОБА_60 вимагав повернути все, але я не міг повернути все зразу. Кошти позичав у Власюка у 2008 році.

Щодо позики грошей у ОСОБА_8 , то я фактично позичив у ОСОБА_8 24000 гривень. На прохання ОСОБА_8 написав розписку на суму 32000 гривень, так як той повідомив мені, що поніс у зв`язку з позикою витрати. ОСОБА_8 знав раніше, той займався перевезенням, привозив йому меблі. Потім звернувся до нього позичити 24000 гривень, він погодився. Коли звернувся повернути я не міг повернути. По телефону запропонував написати розписку, я погодився. Зустрілися і я написав розписку. Розписку писав заднім числом. Через три дні після написання цієї розписки мене закрили в камері працівники міліції і всі перемовини щодо повернення коштів потерпілим зі мною вже вів працівник міліції ОСОБА_61 і після цього я вже був взагалі позбавлений можливості повертати гроші потерпілим.

Щодо позики коштів у ОСОБА_13 , то той працював у моєї мами по трудовому договору з 2006 року, хоча всі стосунки з ним як з найманим працівником підтримував я. Він знав, що на мамі бізнес, що вона його брала на роботу, але фактично бізнесом займаюся я. У всіх магазинах на дошці оголошень були розміщені всі необхідні документи про це. Розписка на суму 4780 доларів США написана мною добровільно на прохання ОСОБА_13 . Я пропонував ОСОБА_13 повертати кошти частинами, але той відмовлявся, хотів все зразу. На прохання ОСОБА_54 написав розписку, так як той сказав, що частина грошей це гроші батьків і вони дуже переживають. Коли ОСОБА_62 працював у них, то я крім того, що займався бізнесом з мамою та дружиною, також займався автомобілями приганяв та продавав. ОСОБА_62 запропонував пригнати авто у складчину і заробити на цьому. Я погодився. Коли поділили гроші від реалізації автомобіля, він запропонував мені вкласти ці гроші у бізнес, щоб іще заробити. Я погодився. Він у 2008 році передав мені 4200 доларів США. Потім коли попросив їх повернути, то я вже не міг цього зразу зробити. За те, що користувався його грішми, я доплачував йому до зарплати по 1000 гривень.

Щодо позики грошей у ОСОБА_7 , то позичив грошів в сумі 38250 гривень без будь-яких процентів. При передачі грошей нікого не було, розписка не писалася. Договір позики підписаний мною вже пізніше. До цього я ОСОБА_7 знав. Попросив позичити гроші для бізнесу. Він не зразу позичив, а через день чи два. Позичив однією сумою - саме тією, яка вказана у розписці. Позичав у гривнях. Коли ОСОБА_7 попросив, то спочатку на прохання ОСОБА_56 я написав розписку. Але він зателефонував і каже, що син навчається у юридичному вузі і порадив підписати договір позики. Я приїхав і підписав замість розписки складений його сином договір позики у квітні 2009 року.

Щодо позики грошей у ОСОБА_12 в сумі 11330 доларів США, то це сума з процентами. Написав розписку на вказану суму вже значно пізніше на прохання ОСОБА_12 , який добавив проценти. ОСОБА_12 знав з дитинства. Жили в одному будинку. Я позичив у ОСОБА_12 4500 доларів США влітку 2008 року, а через 1-2 місяці іще 2000 доларів США, всього 6500 доларів США. Кошти позичав до першої вимоги. Вже потім він попросив написати розписку, я написав. Через деякий час він каже, що загубив десь розписку, і попросив написати іще одну. Я повірив і написав іще одну розписку на 6500 доларів США. Потім він мені показує вже 2 розписки, і цим змусив мене написати розписку на 11330 доларів США, в якій до 6500 доларів США Ліщук добавив проценти і вийшла сума 11330 доларів США. Ця розписка писалася 27.01.2010 року як про це зазначено у розписці.

У мене не було наміру не повертати кошти потерпілим. В 2008 році всі попали в скрутне становище. ОСОБА_34 позичав кошти і в інших людей, але їм повернув. Повертав саме з доходів від бізнесу, поки міг то повертав. Всі ці кошти у потерпілих позичав на протязі 2008 року, а у деяких і раніше позичав, наприклад у Бесараба. Причина не повернення коштів - це економічна криза та падіння гривні і зростання курсу долара США. Також мені не повернули кошти за 110 мопедів, які я поставив у Хмельницький. Якби потерпілі погодилися на протязі цих років отримувати кошти частково, то вже б більше половини позиченого повернув би, адже курс долара тоді був не більше 8 гривень. Але вони цього не хотіли хотіли всі разом і все одразу. Потім мене закрили і я тривалий час 493 дні був під вартою. Слідчі безпідставно об`єднали в одне всі ці сім проваджень. Техніку яку я реалізував, ми купляли у Вінниці, Одесі. В Хмельницький мопеди возив партіями по 10-15 штук, а також більшими партіями. Незважаючи на те, що за завезені мопеди розрахунку не було, але все одно їм возив мопеди, так як довіряв тим людям. Мопеди були з об`ємом двигуна до 50 куб. см., а тому реєстрації в ДАІ не підлягали. Земельна ділянка була оформлена на маму, але будинок будувався для мене та мого брата - одна половина була для мене, а інша для брата. В свою половину будинку я вселися після одруження у 2006 році, і всі роботи в будинку були закінчені до кінця 2006 року. Я готовий продати свою частину будинку, але зараз його ніхто не купить, ціни на будинки впали. Колись він коштував до 140000 доларів США, а в даний час нічого не вартий через кризу в Україні. Коли мене арештували і більше 400-х днів я був під вартою, то це взагалі позбавило мене можливості повертати кошти потерпілим. Таким шляхом, через начальника ВДСБЕЗ Бесараба, шляхом незаконного відкриття кримінальної справи та арешту, з мене хотіли вибити позичені гроші. Оглянувши в судовому засіданні оригінал розписки наданий ОСОБА_12 для огляду, повідомив, що це саме ним підписана та написана розписка.

Відповідно до ст. 190 КК України, об`єктивна сторона цього злочину полягає в заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою. За законом, отримання майна з умовою виконання зобов`язання може бути кваліфіковано як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Постановою № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", Пленум Верховного суду України роз`яснив судам, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вірогідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної робити тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг. Обман як спосіб шахрайства полягає в повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або у приховуванні відомостей про різноманітні обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого. До вказаних обставин відносяться й такі, що стосуються певних подій, юридичних фактів, дій окремих осіб. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Як вбачається з матеріалів справи, підсудний ОСОБА_10 своєї вини у вчиненні злочину стосовно потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , який обвинуваченням кваліфіковано за ч.4 ст. 190 КК України не визнав і стверджував, що він позичаючи та отримуючи у потерпілих грошові кошти не мав наміру чи умислу їх не повертати. Вклавши ці кошти в підприємницьку діяльність своєї матері ОСОБА_63 та дружини ОСОБА_18 , якою фактично займався він сам, він не міг передбачити, що виникнуть обставини, які не залежать від його волі, зокрема світова економічна криза, падіння гривні, зростання курсу долара США, та інше, що перешкодить йому виконати взяті зобов`язання перед потерпілими щодо повернення отриманих від них коштів.

Показання підсудного ОСОБА_10 стороною обвинувачення не спростовані. Самі лише показання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , про те, що підсудний вчинив шахрайство відносно них, без підтвердження їх іншими належними та достатніми доказами, показання підсудного ОСОБА_10 не спростовують та вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України не доводять.

Самі лише показання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 про вину ОСОБА_10 , без підтвердження їх показань іншими допустимими та належними доказами, які мають бути оцінені в сукупності, не можуть свідчити про наявність та доведеність повідомлених ними обставин, так як потерпілі прямо зацікавлені будь-яким, навіть протиправним шляхом, в тому числі і шляхом протиправного притягнення підсудного до кримінальної відповідальності, змусити його повернути їм отримані у них кошти.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 їх також не спростовують і жодним чином вину ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині за ч. 4 ст. 190 КК України, не доводять.

При оцінці показань свідка ОСОБА_17 , в частині того, що ОСОБА_10 вчинив шахрайство по відношенню до його брата та інших потерпілих, суд враховує те, що він є рідним братом потерпілого ОСОБА_4 і прямо зацікавлений в результатах справи, про що також свідчить його поведінка в судовому засіданні, а також те, що його показання є фактично лише оцінкою дій підсудного ОСОБА_10 з його сторони і ним не повідомлено фактичні дані, які доводять вину ОСОБА_10 .

Стороною обвинувачення не доведено, що підсудний ОСОБА_10 ще в момент отримання грошових коштів у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , мав на меті їх привласнити, та не виконувати взяті зобов`язання про їх повернення. Жодних належних та достатніх доказів цього стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано, а ті докази, які надані стороною обвинувачення та досліджувалися судом, і які з точки зору обвинувачення доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину - шахрайства за ст. 190 КК України, жодним чином цього не доводять, не дають суду жодних законних підстав для висновку, що ОСОБА_10 скоїв злочин передбачений ст. 190 КК України у відношення потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 .

Встановлена судом поведінка підсудного ОСОБА_10 під час досягнення угод з потерпілими про позику у них грошових коштів для придбання мобільних телефонів, моторолерів та комплектуючих до них та їх послідуючої реалізації, а також його послідуюча поведінка, жодним чином не свідчить про обман чи зловживання довірою з боку ОСОБА_10 та наявність у нього умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілих саме у вказаний в обвинувальному висновку спосіб.

В судовому засіданні показами потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_17 , підсудного ОСОБА_10 встановлено, що потерпілі передавали ОСОБА_10 грошові кошти без написання будь-яких розписок, без укладення письмових договорів, без свідків. Розписки про отримання ОСОБА_10 грошових коштів писалися ним на їх вимогу чи прохання значно пізніше, вже після передачі ОСОБА_10 грошових коштів. Кошти були передані ОСОБА_10 значно раніше тих дат, які вказані в розписках.

Таким чином судом встановлено, що після отримання та використання отриманих від потерпілих грошових коштів, ОСОБА_10 через значний час на прохання потерпілих написав розписки потерпілим та підписав договори з потерпілими про отримання від них грошових коштів, а саме :

розписку ОСОБА_10 від 21.05.2009 року проте, що він позичив у ОСОБА_4 31820 доларів США і зобов`язується повернути до 01.06.2009 року (а.с. 9, т.1);

розписку від 21.05.2009 року проте, що він позичив у ОСОБА_4 31820 доларів США і зобов`язується повернути до 01.06.2009 року (а.с. 10, т.1);

розписку від 02.07.2009 року проте, що він зобов`язується до 14.07.2009 року повернути ОСОБА_4 15000 доларів США в рахунок загального боргу 31820 доларів США (а.с. 11, т.1);

договір позики від 01.07.2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_18 про те, що вони позичили 10250 доларів США, які зобов`язуються повернути до 01 жовтня 2009 року та розписка від 01.07.2009 року про отримання ним у ОСОБА_6 коштів в сумі 10250 доларів США (а.с. 21, т.1);

розписку від 17.06.2008 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 20000 доларів США до 17.07.2008 року (а.с. 30, т.1);

розписку від 19.12.2008 року про те, що він позичив ОСОБА_5 14650 доларів США до 23.12.2008 року. Запис: Віддав 16000 гривень 19.12.2008 року (а.с. 31, т.1);

розписку від 18.02.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 3000 доларів США. Зобов`язався повернути о 19.00 годині 18.02.2009 року (а.с. 32, т.1);

розписку від 18.02.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 8350 доларів США. Зобов`язався повернути до 20.02.2009 року (а.с. 33, т.1);

розписку від 17.06.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_5 10750 доларів США. Зобов`язався повернути до 17.07.2009 року (а.с. 34, т.1);

розписку від 01.07.2009 року про те, що він позичив у ОСОБА_8 32000 гривень на будівництво паркану і зобов`язався повернути до 17.06.2010 року (а.с. 36, т.1);

розписку від 21.06.2009 року про те, що він взяв у борг у ОСОБА_13 4780 доларів США і зобов`язався повернути до 21.07.2009 року (а.с. 65, т.1);

договір позики від 01.05.2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про те, що він позичив у ОСОБА_7 38250 гривень, які зобов`язуються повернути до 20.05.2009 року. Підпис в договорі є свідчення отримання коштів. Доказом повернення є складання розписки (а.с. 81,82, т.1);

розписку від 27.01.2010 року про те, що він позичив у ОСОБА_12 11330 доларів США і зобов`язався повернути до 03.02.2010 року (а.с. 112, т.1);

Саме цими розписками та договорами безперечно доводяться факти позик та отримання ОСОБА_10 грошових коштів у потерпілих: ОСОБА_4 31820 доларів США; Бесараба 10250 доларів США; ОСОБА_5 10750 доларів США; ОСОБА_8 32000 гривень; ОСОБА_13 4780 доларів США; ОСОБА_7 38250 гривень; ОСОБА_12 11330 доларів США. Інші належні та допустимі докази цього в матеріалах кримінальної справи відсутні.

Написання ОСОБА_10 розписок потерпілим та підписання договорів про отримання ним від потерпілих грошових коштів у позику, вже через значний час після фактичного отримання ним таких грошових коштів, а тим більше їх підписання вже після виникнення обставин, які перешкоджали ОСОБА_10 своєчасно та належним чином виконувати взяті ним зобов`язання перед потерпілими, при відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, які доводять отримання ним у потерпілих грошових коштів, суд розцінює та приймає як безперечний доказ того, що ні в момент отримання у потерпілих грошових коштів, тобто в момент заволодіння цими коштами, ні в послідуючому, у підсудного ОСОБА_24 не було мети та умислу на привласнення цих грошових коштів та на не виконання взятих перед потерпілими зобов`язань щодо їх повернення.

Як вбачається з обвинувального висновку, у ньому зроблено висновок про те, що ОСОБА_10 з метою створення довірчих стосунків з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , умисно, шляхом обману, який виразився у повідомленні потерпілим неправдивої інформації про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в місті Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , періодично час від часу брав в борг невеликі суми грошей у потерпілих, через певний проміжок часу повертав взяті в борг суми коштів, в результаті чого між ним і потерпілими склались довірчі стосунки. В подальшому ОСОБА_10 умисно, шляхом обману та зловживання довірою потерпілих заволодів належними їм грошовими коштами.

Проте вказане, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено. Показання потерпілих про те, що ОСОБА_10 повідомляючи їм інформацію про те, що він є приватним підприємцем, а також власником магазинів в місті Хмільник з продажу мобільних телефонів, власником іншого майна, зокрема будинку за адресою АДРЕСА_1 , та періодично час від часу беручи в борг невеликі суми грошей у потерпілих, а через певний проміжок часу повертаючи взяті в борг суми коштів, робив це з метою створення довірчих стосунків з ними, щоб в послідуючому заволодіти належними їм грошовими коштами у значно більшому розмірі, жодним належним доказом дослідженим в судовому засіданні, не підтверджується.

Суд оцінивши надані обвинуваченням докази, вважає, що письмові докази, які досліджувалися судом, і які з точки зору сторони обвинувачення доводять вину ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ст. 190 КК України, зокрема письмові розписки написані та підписані ОСОБА_10 , підписані ним договори позики, видаткові накладні, доводять саме невинуватість підсудного ОСОБА_10 у скоєнні злочину передбаченого ст. 190 КК України.

Самі лише показання потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 про вину ОСОБА_10 , без підтвердження їх показаннь іншими допустимими та належними доказами, не можуть свідчити про наявність та доведеність повідомлених ними обставин, так як потерпілі прямо зацікавлені будь-яким, навіть протиправним шляхом, в тому числі і шляхом протиправного притягнення підсудного до кримінальної відповідальності, змусити його повернути їм отримані у них кошти.

При цьому суд, прийшовши до такого висновку, врахував і те, що потерпілі неодноразово відвідуючи та зустрічаючись з ОСОБА_10 , в тому числі і в торгових об`єктах, через які його дружина ОСОБА_18 , мама ОСОБА_51 , та він, безпосередньо від їх імені здійснюючи підприємницьку діяльність, а також купуючи у ОСОБА_10 мобільні телефони, підтримуючи з ним ділові стосунки щодо купівлі-продажу автомобілів, мали можливість отримати належну та повну інформацію про майновий стан його сім`ї, про те, хто із сім`ї ОСОБА_10 , він, чи його матір ОСОБА_51 , чи його дружина ОСОБА_18 , зареєстровані як суб`єкти підприємницької діяльності та не могли не знати про статус та повноваження при цьому вказаних осіб. Жодних перешкод у них для цього не було, як не чинив перешкод їм у цьому і підсудний ОСОБА_10 . Даючи гроші ОСОБА_10 в позику для використання їх в підприємницькій діяльності, про що стверджували самі потерпілі, вони могли і повинні були усвідомлювати, що підприємницькі ризики можуть призвести до того, що позика не буде повернута в обумовлені строки або й взагалі не буде повернута. Ризик настання таких негативних наслідків прямо пропорційно залежить від рівня прибутковості бізнесу та від виникнення різних форс-мажорних обставин.

Та обставина, що ОСОБА_10 як член родини зареєстрованих фізичних осіб-підприємців ОСОБА_63 , ОСОБА_18 , займався за їх згодою підприємницькою діяльністю чи допомагав їм у цьому, і при цьому сам не був зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності, ніким не спростована. Також це підтверджується видатковими накладними Вінницької філії ТОВ "Укравтозапчастина" на отримання моторолерів та запчастин до них: 04.04.2008 року - на суму 114024,72 гривень ( ОСОБА_18 ); 08.05.2008 року на суму 207 гривень ( ОСОБА_18 ); 08.05.2008 року на суму 7593 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 15.05.2008 року на суму 7486,08 гривень ( ОСОБА_18 ); 26.05.2008 року на суму 11904,12 гривень ( ОСОБА_18 ); 26.05.2008 року на суму 7486,08 гривень ( ОСОБА_18 ); 04.06.2008 року на суму 125,04 гривень ( ОСОБА_18 ); 04.06.2008 року на суму 3975 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 12.06.2008 року на суму 37430,40 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 01.07.2008 року на суму 60584,52 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 04.07.2008 року на суму 19875 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року на суму 3975 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року на суму 4242 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 07.07.2008 року на суму 470,34 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 05.08.2008 року на суму 56830,08 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 01.09.2008 року на суму 20940,18 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 09.09.2008 року на суму 28275 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ); 03.10.2008 року на суму 24160,08 гривень ( ОСОБА_18 через ОСОБА_10 ), з яких вбачається, що більшість майна по ним, отримав за дорученням ФОП ОСОБА_18 - її чоловік ОСОБА_64 . Також суд приймає до уваги покази свідка ОСОБА_18 проте, що всіма операціями щодо закупки і реалізації мобільних телефонів, моторолерів та комплектуючих до них, займався її чоловік ОСОБА_10 , що хоча вона і їздила в окремих випадках для закупки товарів у Вінницю, чи інші міста України, і навіть якщо видаткові накладні були виписані на неї, то все у всіх випадках цим займався безпосередньо ОСОБА_10 , їй невідомо, які кошти вкладалася у підприємницьку діяльність, звідки і де бралися кошти для придбання товару, всім цим займався її чоловік ОСОБА_10 .

Потерпілі знали, чого не заперечували у судовому засіданні, що саме підсудний ОСОБА_10 безпосередньо займався підприємницькою діяльність. Це прямо підтверджується показаннями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Крім того, потерпілий ОСОБА_13 працював як найманий працівник у матері ОСОБА_10 , але якого, як вбачається з його показань - брав на роботу ОСОБА_10 .

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у своїх показаннях вказували, що ОСОБА_10 займався торгівлею мобільними телефонами, окремі з них купували їх у нього, потім міняли, що свідчить про те, що повідомлена їм ОСОБА_10 інформація про те, що він займається торгівлею мобільними телефонами, не є недостовірною чи неправдивою.

Також у власності ОСОБА_10 були легкові автомобілі, про що свідчили потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 у своїх показаннях в судовому засіданні, в тому числі і ті, які ОСОБА_10 періодична придбавав для їх послідуючої реалізації. За показаннями свідка ОСОБА_16 у власності ОСОБА_10 був автомобіль ЗАЗ Славута, який ОСОБА_10 передав йому для реалізації в рахунок боргу. Як вбачається з облікових карток приватного ТЗ виготовлених Хмільницьким ВРЕР УДАІ у Вінницькій області станом на 17.09.2010 року, за ОСОБА_10 06.07.2005 року був зареєстрований фургон малотоннажний вантажний Opel Combo, 1995 року, причіп ПФ 01 Фермер, 2008 року, зареєстрований 12.04.2008 року (а.с. 171, 172 т. 1), на які під час досудового слідства постановою слідчого від 04.10.2010 року накладено арешт (а.с.175, т.1).

Стороною обвинувачення не надані докази та не доведено, що ОСОБА_10 повідомляв потерпілим недостовірну інформацію про свій майновий стан, про рід своєї діяльності з метою вести потерпілих в оману чи ввійти до них в довіру з метою протиправного злочинного заволодінням належними їм грошовими коштами, а тим більше докази того, що така інформація вплинула на рішення потерпілих передати ОСОБА_10 грошові кошти. Докази, на які посилається сторона обвинувачення, суд розцінює як докази, що навпаки, доводять невинуватість ОСОБА_10 у заволодінні ним грошовими коштами потерпілих шляхом шахрайства.

Таким чином, залишилися недоведеними стороною обвинувачення висновки досудового слідства про те, що підсудний ОСОБА_10 вводив потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 в оману чи зловживав їх довірою, надавав їм неправдиві відомості щодо своєї діяльності, або приховував будь-яку інформацію, яка б у випадку її надання підсудним, призвела б до відмови з боку потерпілих у наданні грошових коштів для їх вкладення ОСОБА_10 у підприємницьку діяльність, яку він здійснював через ОСОБА_18 та ОСОБА_65 .

Відповідно до взаєморозрахунку виготовленого Вінницькою філією ТОВ "Укравтозапчастина" про взаєморозрахунки між Вінницькою філією ТОВ "Укравтозапчастина" та ФОП ОСОБА_18 та видаткових накладних, за період з 04.04.2008 року по 16.01.2009 року, приход від ОСОБА_18 за моторолери та комплектуючі до них, склав 409586,38 гривень, "разход" ТОВ "Укратозапчастина" м. Вінниці 409583,64 гривень, що свідчить що ОСОБА_18 через свого чоловіка ОСОБА_10 придбала моторолерів та комплектуючих до них на 409583,64 гривень (а.с. 132-134, т.1). Ця обставина може свідчити проте, що грошові кошти отримані ОСОБА_10 від потерпілих могли повністю або частково бути вкладеними у придбання вказаного товару, тобто використані ним у підприємницькій діяльності.

Інше під час судового слідства не встановлено. Покази підсудного ОСОБА_10 в цій частині, які надавалися ним як під досудового слідства, так і під час судового слідства, стороною обвинувачення не спростовані.

У обвинувальному висновку сторона обвинувачення вказала, що ОСОБА_10 , діючи з єдиним злочинним умислом, завдав матеріального збитку потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 на загальну суму 493393,20 гривень, що більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, кваліфікувавши таким чином дії підсудного ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Статтею 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Вчинення цього злочину повторно або за попередньою змовою групою осіб або в особливо великих розмірах є кваліфікованими видами шахрайства. За наявності останньої кваліфікуючої ознаки винні дії кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України.

Пленуму Верховного Суду України у абзаці 4 п. 20 Постанови "Про судову практику у справах про злочини проти власності" № 10 від 06.11.2009 року, роз`яснив судам, що неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин.

Проте сторона обвинувачення в обвинувальному висновку, а також в судовому засіданні, не обгрунтувала та не довела з посиланням на належні та достатні докази, наявність у підсудного ОСОБА_10 з самого початку єдиного злочинну умислу щодо всіх потерпілих на заволодіння їх грошовими коштами в особливо великих розмірах та коли цей злочинний умисел по відношенню до всіх потерпілих у нього виник, не довела, що окремі тотожні дії ОСОБА_10 щодо отримання у потерпілих грошових коштів, охоплювалися єдиним наміром на заволодіння цими коштами та якоюсь єдиною конкретною сумою.

Як вбачається з показань потерпілих, підсудного ОСОБА_10 , позики ним грошових коштів у потерпілих, здійснювалися по відношенню до кожного потерпілого із значною різницею в часі. У потерпілого ОСОБА_6 , як вбачається з обвинувального висновку, ОСОБА_10 позичав гроші взагалі іще з 2002 року. Все це також спростовує висновок сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_10 єдиного злочинного умислу на заволодіння коштами потерпілих в особливо великих розмірах.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_10 безпідставно кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України 1960 року, викриття винних у скоєні злочину, як і застосування Закону так, щоб жоден винуватий не був покараний, є сутністю правосуддя, яке у відповідності з ст. 124 Конституції України здійснюється виключно судами на принципах верховенства права, презумпції невинуватості, змагальності.

Відповідно до Конституції України, КПК України 1960 року, тягар доказування лежить повністю на обвинувачеві. Обвинувачений, а також його захисник, не повинні доводити свою невинуватість або обставин, які пом`якшують або виключають кримінальну відповідальність. Тому ніхто, в тому числі і суд, не може перекласти обов`язок доказування на обвинуваченого. При цьому обвинувачений, безумовно, має право доводити свою невинуватість або інші обставини, які його захищають та які повинні бути відповідно досліджені і оцінені слідчим, прокурором і судом.

Прокурором висунуте підсудному ОСОБА_10 обвинувачення за ч. 4 ст. 190 КК України не доведено, достатні то належні докази скоєння ОСОБА_10 вказаного злочину у відношення потерпілих, не надані, показання ОСОБА_10 надані ним в судовому засіданні, належними та достатніми доказами не спростовані.

Відповідно до встановленого в судовому засіданні, суд також прийшов до висновку, що правовідносини, які виникли і існують між ОСОБА_10 з одного боку, та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , з іншого, є цивільно-правовими, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України 1960 року, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведено.

Таким чином, винність підсудного у вчиненні злочину має бути доведено, тобто безумовно підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні, а сумніви, які виникли під час досудового чи судового слідства, вирішені та спростовані. Забезпечення доведеності вини, виходячи з вимог ст. 129 Конституції України, є одним з основних конституційних принципів судочинства.

Відповідно до статті 64 КПК України 1960 року, доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів суспільно-небезпечного діяння , винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 67 КПК України 1960 року визначено, що суд, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 323 КПК України 1960 року, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановою пленуму Верховного суду України № 5 від 29.06.1990 року з наступними змінами "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", судам роз"яснено, що всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Відповідно до статті 327 КПК України 1960 року, вирок повинен бути судом мотивований. Виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Тобто, суд постановляє виправдувальний вирок за відсутністю події злочину у випадках, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обвинувачується злочинність діяння. За відсутністю в діянні підсудного складу злочину суд постановляє виправдувальний вирок у випадку, коли встановлено, що діяння, яке ставилося у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи на підставі зібраних досудовим слідством доказів з точки зору їх допустимості, достатності та достовірності, оцінивши їх в сукупності, виходячи із закріпленого в Конституції України та кримінальному процесуальному законодавстві України принципу презумпції невинуватості, вимог статей 323, 327 КПК України 1960 року, про те, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прийшов до висновку про необхідність постановлення виправдувального вироку у відношення підсудного ОСОБА_10 та виправдання його за ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину.

Підсудному ОСОБА_10 постановою Хмільницького міськрайонного суду від 27.02.2014 року обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд (а.с.56,61, т.3).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15-16-1, 22, 64-67, 323, 324, 327, 328, 332-335, 344 КПК України, статтями 11, 190 КК України, -

З А С У Д И В :
Підсудного ОСОБА_10 в пред"явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 190 КК України визнати невинним та по суду виправдати за відсутністю в його діянні складу злочину.

Цивільні позови ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 - залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_10 - підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Постанову старшого слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 04.10.2010 року про накладення арешту на автомобіль Opel Combo, днз НОМЕР_2 , причіп ПФ 01 Фермер, днз НОМЕР_3 , що зареєстровані за ОСОБА_10 , скасувати.

Апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Хмільницький міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1