печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, вказуючи наступне. 20.04.2015 року в квартирі де вона мешкає ( АДРЕСА_1 ), на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2015 р., було проведено обшук. Обшук проводив слідчий в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_4 . Під час обшуку слідчим було вилучено особисті грошові кошти заявника в сумі 50 000 грн. купюрами по 500 грн. Заявником було пояснено походження коштів та власноручно внесено до протоколу обшуку зауваження наступного змісту: «грошові кошти в сумі 50 тис. гривень це частина депозитного вкладу, який належить особисто мені.» Незважаючи на вказане зауваження речі були вилучені.

22.04.2015 року заявником було подано Заяву щодо повернення особистих грошових коштів на ім`я заступника начальника 1-го відділу СУ Прокуратури Київської області ОСОБА_5 з прикладенням підтверджуючих документів.

12.05.2015 року заявником отримано лист № 06/1/1-666 вих. - 15 за підписом заступника начальника першого відділу слідчого управління Прокуратури Київської області ОСОБА_5 у якому зазначено, що її особисті грошові кошти визнано речовим доказом у провадженні за фактом зловживання службовим становищем службовими особами територіальних органів ГУ ДФС України в Київській області.

Заявник звертає увагу на тому, що в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2015 р., про дозвіл на проведення обшуку, відсутня пряма вказівка на відшукання грошових коштів, що належать - ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_6 підтримали скаргу, викладені у ній обставини та просили зобов`язати заступника начальника першого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000183 від 16.04.2015р. повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, яке їй належить , а саме - грошові кошти у сумі 50 000,00грн.

Слідчий ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що грошові кошти були вилучені відповідно до прямої вказівки наданої в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 .

Вислухавши заявника ОСОБА_3 її адвоката ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , вивчивши надані сторонами матеріали, слід дійти наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При проведенні обшуку були вилучені належні ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 50 тис. грн. щодо яких я надала договір банківського депозиту та зазначила в протоколі обшуку, що це мої особисті кошти - таким чином, зазначені кошти є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна "повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України - ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як встановлено під час розгляду скарги, ухвалою слідчого судді від 17 квітня 2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_8 з метою відшукання та вилучення предметів і документів, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, а саме службової переписки, актів перевірок, податкової звітності стосовно визначених суб`єктів господарювання, інших документів, а також грошових коштів одержаних злочинним шляхом.

Обшук проведено 20 квітня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_8 , де проживає і заявник ОСОБА_3 . Під час обшуку ОСОБА_3 було зазначено про належність їй вилучених грошових коштів, а саме є частиною належного їй депозитного вкладу.

Із довідки ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» від 21.04.2015р. видно, що 06 березня 2015 року з депозитного вкладу ОСОБА_3 було знято грошові кошти в розмірі 315 697грн.

Крім цього ОСОБА_3 є суб`єктом підприємницької діяльності та відповідно отримує дохід, про який звітує відповідному податковому органу.

До цього часу органом досудового розслідування вилучені під час обшуку речі та документи не повернуті. При цьому достатніх доводів на те, що грошові кошти в розмірі 50 000грн. є коштами одержаними злочинним шляхом , орган досудового розслідування не надав. Відомості про накладення арешту на вказане майно відсутні.

Слід критично віднестись до постанови органу досудового розслідування від 21.04.2015р. про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами у справі.

Так, у постанові зазначено , що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане твердження не можна вважати належним обґрунтуванням доцільності позбавлення власника належного йому майна, оскільки воно не відповідає положенням ст. ст. 98, 100 КПК України.

Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За викладених обставин скарга є повністю обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 167-170, 236,303-307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Зобов`язати заступника начальника першого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_5 або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000183 від 16.04.2015р. повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, яке їй належить , а саме - грошові кошти у сумі 50 000,00грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1