Справа № 11-a 74 2007 р. Головуючий
у суді І інстанції Орінко В.В.
ст. 121 ч.2 КК Доповідач
у суді II інстанції Зубко К.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - судді Зубка
К.А., суддів Лещенка P.M., Петрової І.М.,
за участю прокурора Черниш Г.Р., захисника - адвоката ОСОБА_7, захисника ОСОБА_8 розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями захисника - адвоката ОСОБА_7
в інтересах засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, а також апеляції засуджених ОСОБА_2, і ОСОБА_1 на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської
області від 19 липня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя м. Бобринець, Кіровоградської
області, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого,
не працює, не судимого

засуджено - за ст. 121 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення
волі, - за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим
остаточно призначено 8 років позбавлення волі;

ОСОБА_2, 1ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя м.
Бобринець, Кіровоградської області, українця, гр. України,
з середньою спеціальною
освітою, одруженого, працює ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого
засуджено - за
ст.121 ч. 2 КК
України до 8 років
позбавлення волі, - за
ст.296 ч. 2 КК
України до 3 років
позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно
призначено 8
років позбавлення волі.

Вироком районного суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано виними у тому,
що вони умисно завдалиОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть
потерпілого, та хуліганство -
тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене групою осіб за
таких обставин:

31.01.2006
року, близько 23 години,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, який також перебував у стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на
спричинення тілесних ушкоджень з мотивів помсти ОСОБА_3 за те, що останній
спричинив йому тілесні ушкодження за два тижні до цього, з приводу отримання
яких він за медичною допомогою нікуди не звертався, прибули до домоволодіння
ОСОБА_4, розташованого у АДРЕСА_1, де вона проживає з ОСОБА_3, та чотирма
малолітніми дітьми і зайшовши в двір, за допомогою дерев'яних штахетин, які
вони виламали по дорозі, розбили у вказаному жилому будинку 11 віконних шибок
вимагаючи, щоб ОСОБА_3 вийшов на вулицю.
Коли ОСОБА_3 після їхніх вимог не вийшов на вулицю, ОСОБА_1 з вхідних
дверей вказаного будинку зірвав внутрішні металеві гачки, на які замикалися
двері, після цього проникли у вищеописаний жилий будинок, в якому знаходились
крім ОСОБА_3 та його співмешканки, яка була вагітна, четверо малолітніх дітей,
які в той час уже відпочивали. При цьому підсудні намагалися спричинити тілесні
ушкодження ОСОБА_3, але останній вирвався і вибіг на вулицю, де його ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 наздогнали і ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_3 чотири рази головою об бетонну
опору, яка знаходилась біля двору, після чого ОСОБА_1 відтягнув його від опори,
і вони вдвох за допомогою дерев'яних штахетин, руками та ногами, взутими у
зимове взуття, почали наноситиОСОБА_3 удари в різні частини тіла, протягом 15
хвилин, а потім затягнули його в двір, де ще кожен з них нанісОСОБА_3 по
декілька ударів в область тулуба і далі
занесли його в будинок, покинувши на підлозі.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили ОСОБА_3,
тілесні ушкодження:

синці(2) в ділянці обох очей, крововилив в м'які тканини правої лобної ділянки, множинні садна обличчя та голови,
субдуральний, субарахноїдальний крововилив, закриту черепно-мозкову
травму, що згідно висновку судово-медичної
експертизи №45 від 14.03.2006 року, проведеної Бобринецьким бюро СМЕ відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент
заподіяння.

Від отриманих тілесних
ушкоджень ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер в
приміщенні Бобринецької ЦРЛ, не приходячи у свідомість.

Одночасно, в ході спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3,
31.01.2006 року
близько 23 години
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, з метою вчинення хуліганських дій, прибувши до домоволодіння ОСОБА_4,
розташованого у АДРЕСА_1
зайшли у двір будинку, порушуючи громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виражаючись
грубою нецензурною лайкою, за допомогою дерев'яних штахетин, які вони виламали
по дорозі у зимовий період року, розбили у вказаному жилому будинку 11 віконних шибок,
розміром 0,3x0,6м кожна, вартістю згідно висновку судово-будівельної експертизи
від 20.03.2006 року 10,02 грн. за одну, на
загальну суму 110,02 грн.
вимагаючи, щоб ОСОБА_3 вийшов на вулицю. Коли ОСОБА_3 після їхніх вимог не
вийшов на вулицю, ОСОБА_1 продовжуючи свої хуліганські дії, з двох вхідних
дверей вказаного будинку зірвав внутрішні металеві гачки, на які замикалися
вказані двері, при цьому продовжував виражатися брутальною лайкою та вимагати,
щоб ОСОБА_3 їм відчинив. Незаконно проникнувши у вищеописаний жилий будинок, в
якому знаходились крім ОСОБА_3 та його співмешканки, яка була вагітна, четверо
малолітніх дітей, які в той час вже відпочивали, знову почали виражатися
брутальною лайкою, порушуючи громадський спокій та нормальний відпочинок сім'ї
ОСОБА_4, демонструючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність та, реалізовуючи злочинний
умисел на вчинення хуліганських дій, 31.01.2006року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, з
метою помсти ОСОБА_5, прибули до домоволодіння ОСОБА_6, розташованого АДРЕСА_2, у якого як вони
знали знаходився ОСОБА_5, і зайшли в двір вказаного домоволодіння. Постукавши у
двері будинку, і коли господарі їм відчинили, почали виражатися брутальною
лайкою, грубо порушуючи громадський порядок та спокій з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи зневагу
до встановлених у суспільстві правил поведінки, і з дерев'яними штахетинами в
руках увірвались у приміщення жилого будинку ОСОБА_6, в якому знаходився
ОСОБА_5, після чого, продовжуючи виражати явну неповагу до суспільства, та
виражатися брутальною лайкою, почали спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, з приводу яких останні за медичною
допомогою не зверталися.

В апеляційних
скаргах:

захисник - адвокат ОСОБА_7 просить перекваліфікувати засудженому
ОСОБА_1 його дії на ст. 119 КК України і призначити йому
покарання у межах санкції цієї статі;

в інтересах ОСОБА_2 -
просить виправдати його за ст. 121
КК України, а за ст. 296
КК України врахувати, стан здоров'я засудженого та призначити йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Засуджений ОСОБА_1 просить скасувати
вирок районного суду та направити справу на новий судовий розгляд через не
повноту судового слідства.

Засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок, а справу направити на додаткове розслідування вказуючи на необ'єктивність
досудового слідства.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила залишити
вирок районного суду без зміни, захисника - адвоката ОСОБА_7, та захисника ОСОБА_8, самих
засуджених, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає,
що вони задоволенню не підлягають.

Висновки районного суду про те, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб
скоїли умисно завдали ОСОБА_3 тяжкі тілесні
ушкодження, які спричинили смерть потерпілого, та хуліганство. Ґрунтуються на сукупності достовірних і узгоджених між
собою доказів, а тому їх дії правильно кваліфіковані
за ст.
ст. 121 ч.2 та 296 ч.2 КК України.

З послідовних пояснень потерпілої
ОСОБА_4, як на досудовому слідстві, так і під час розгляду
справи у суді вбачається, що вона бачила через вікно,
як ОСОБА_2, наздогнавши ОСОБА_3 на дорозі потягнув його до стовпа та чотири рази ударив головою об стовп. Після чого разом з ОСОБА_1 почали його бити у різні частини тіла руками та
ногами.

Тому районний суд правильно визнав детальні
показання ОСОБА_4 достовірними і обґрунтував ними обвинувальний вирок.

Більше того з показань засудженого
ОСОБА_1 на досудовому слідстві також вбачається, що він та
ОСОБА_2 наносили обопільно ногами та руками удари потерпілому, а
ОСОБА_2 ударив ОСОБА_3 головою об стовп.

Показання потерпілої ОСОБА_4 та
засудженого ОСОБА_1 узгоджуються між собою.

За таких обставин доводи захисника
про те, що у цей вечір був туман і ОСОБА_4 не
могла бачити обставини побиття її чоловіка висунуті з метою уникнення
засудженими кримінальної відповідальності.

Призначаючи засудженим покарання, районний суд в повній мірі врахував, що
вони вчинили тяжкий, кваліфікований злочин, однак фактично врахував і ті пом'якшуючі обставини, на які посилається у
своїй апеляції захисник - адвокат ОСОБА_7, а тому правильно дійшов висновку про
можливість їх виправлення у місцях позбавлення волі у призначений строк.

Керуючись
ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисника - адвоката ОСОБА_7, засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2006 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без зміни.