Номер провадження 1-в/754/88/15
Справа № 754/3915/15-к
У Х В А Л А
Іменем України
10.04.2015

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника КВІ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) органу виконання покарань про скасування звільнення від покарання з випробуванням,

ВСТАНОВИВ :

9 грудня 2013 року Деснянський районний суд м.Києва засудив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням і іспитовим строком 2 роки згідно ст.ст.75, 79 КК України і поклав на засудженого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

17 березня 2015 року до суду надійшло клопотання (подання) КВІ Деснянського району м.Києва про скасування звільнення засудженого від покарання, оскільки засуджений в період іспитового строку не виконує покладені на нього обов`язки.

Розгляд клопотання відкладався в зв`язку з неявкою засудженого.

Причини неявки засудженого суду невідомі.

Поштові повідомлення про вручення повісток не надходили.

Повістки поштовим відомством в зв`язку з неврученням в суд не повертались.

Клопотання розглянуто без участі засудженого з наступних підстав :

згідно ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК України,

положення КПК України (статті 318-380 і розділ VIII) не ругулюють питання кримінального провадження, пов`язані з ухиленням засудженого від участі в розгляді клопотання, а тому суд на підставі ч.6 ст.9 КПК України застосовує при розгляді даного клопотання загальні засади кримінального провадження, визначені в ч.1 ст.7 КПК України,

однією з загальних засад кримінального провадження, що передбачені п.15 ч.1 ст.7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості,

розгляд клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, за участю засудженого є обов`язком для суду, але є правом для засудженого, а тому розгляд такого клопотання (подання) без засудженого не порушує загальних засад кримінального провадження, передбачених п.15 ч.1 ст.7 КПК України, оскільки у суду немає законних підстав і механізму для примусу засудженого скористатись наданим йому правом і взяти участь в розгляді клопотання (подання),

ухилення засудженого від участі в розгляді клопотання (подання) не є підставою для його повернення або відхилення,

розгляд клопотання (подання) без участі засудженого не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не тягне скасування судового рішення з цих підстав згідно положень ст.412 КПК України, оскільки відсутність засудженого не перешкоджає і не може перешкоджати суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення на підставі дослідження матеріалів особової справи засудженого і перевірки доводів клопотання,

згідно п.3 ч.1 ст.412 КПК України підлягає безумовному скасуванню ухвала при здійсненні судового провадження за відсутності обвинуваченого, а не засудженого.

Дослідивши додані до клопотання (подання) документи, вислухавши думки прокурора і представника КВІ, суд відхиляє клопотання (подання) КВІ з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.5 ст.79 КК України у разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.

В клопотанні (поданні) КВІ зазначено і доданими документами підтверджено, що на подання КВІ від 27.01.2014 року /а.с.13/, 25.07.2014 року /а.с.36/, 26.08.2014 року /а.с.34, 52/, 04.11.2014 року /а.с.83/ про привід засудженого до КВІ надходили матеріали від дільничного інспектора міліції, який примусовий привід засудженого жодного разу не здійснив, а лише повідомляв засудженого про необхідність явки в КВІ і задовольнявся при цьому відповідною усною обіцянкою засудженого.

Жодного разу дільничний інспектор міліції не отримав від засудженого власноручне письмове зобов`язання з`явитися в КВІ, а тому викладені в рапортах дільничного інспектора міліції від 06.02.2014 року /а.с.18/, 27.08.2014 року /а.с.37/, 18.11.2014 року /а.с.84/ відомості про особисте спілкування з засудженим викликають обгрунтовані сумніви і не викликають довіри у суду.

З огляду на викладене також виглядають сумнівними рапорти дільничного інспектора міліції про неможливість здійснити привід засудженого за подяннями КВІ від 04.11.2014 року /а.с.49/, 31.12.2014 року /а.с.59, 66/ в зв`язку з відсутністю засудженого за місцем проживання /а.с.51, 67/.

При цьому на подання КВІ про привід від 04.11.2014 року /а.с.49, 83/ в справі мається два різних рапорта дільничного інспектора міліції : один про неможливість приводу за відсутністю засудженого за місцем проживання /а.с.51/, другий про особисте спілкування з засудженим, який повідомлений про необхідність явки в КВІ і дав зобов`язання з`явитись в КВІ /а.с.84/.

Даних про виконання міліцією подань КВІ від 26.03.2014 року /а.с.21/, 20.05.2014 року /а.с.31/, 09.07.2014 року /а.с.32/ про привід засудженого в справі немає.

В справі немає відповіді з бюро СМЕ на запит КВІ про долю засудженого.

До військового комісаріату і прикордонної служби відповідні запити не направлялись.

За викладених обставин немає підстав для категоричного висновку про те, що засуджений живий та здоровий і умисно не виконує покладені на нього обов`язки та не бажає стати на шлях виправлення.

Суд вважає, що КВІ і за її ініціативою міліція не використали всіх передбачених законом можливостей для розшуку і здійснення контролю за поведінкою особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити органу виконання покарань в задоволенні клопотання (подання) про скасування щодо засудженого ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком за вироком від 9 грудня 2013 року Деснянського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України.

Повернути особову справу засудженого в КВІ Деснянського району м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий :