17.02.2015 №363/372/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 січня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000001 щодо
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Києві, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який проходить військову службу у військовому званні «сержант» на посаді начальника апаратної П-249 телеграфно-телефонного відділення мобільного центра зв`язку вузла зв`язку позаміських пунктів управління військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу у військовому званні «сержант» на посаді начальника апаратної П-249 телеграфно-телефонного відділення мобільного центра зв`язку вузла зв`язку позаміських пунктів управління військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд, діючи з прямим умислом, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), без поважних причин, всупереч вимог ст. ст. 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, після проходження лікування у КМКЛ № 9, 2.12.2014 року не з`явився до місця проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 тривалістю понад один місяць.

26.01.2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої останній беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді.

Сторони визначили, що ОСОБА_4 на підставі статей 53, 69, 69-1 КК України буде призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

За змістом угоди ОСОБА_4 усвідомлює і розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

· обмеження прав прокурора, підозрюваного на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;
· відмова підозрюваного від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Положення ст.ст. 394, 424, 473 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 та прокурору є зрозумілими і вони зобов`язуються їх дотримуватися.

ОСОБА_4 зрозуміло, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження. Прокурор просив про затвердження угоди і ухвалення вироку. Суд переконався в добровільності позиції сторін.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.
Суд при затвердженні погодженої міри покарання враховує характер та ступінь вчиненого ОСОБА_4 злочину середньої тяжкості, його молодий вік, те, що він визнав свою вину, з`явився із зізнанням, щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, має посередню характеристику, не судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, злочин вчинив уперше, а тому за відсутності обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає можливим затвердити на підставі ст. 69 КК України погоджене сторонами більш м`яке покарання ніж передбачено ч. 3 ст. 407 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 53, 65, 69 КК України.

Отже укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає положенням статей 53, 69, 407 КК України і має бути затверджена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 468-476 КПК України,

засудив:

угоду про визнання винуватості укладену 26 січня 2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і за цим законом на підставі ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами покарання штраф у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя