йСправа № 304/1624/14-к Провадження № 1-кп/304/17/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000447 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

-27 серпня 2010 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. ст. 69, 70, 152 ч. 3, 15 ч. 2 ст.153 ч. 2 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

-05 лютого 2013 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки;

- 12 грудня 2013 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області за ст. ст. 71, 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року звільнений на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 20 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 19 липня 2014 року близько 20.00 год. він, знаходячись в приміщенні магазину «Авоська» в м. Перечин по вул. Червоноармійській, зустрів свого знайомого ОСОБА_4 та зловживаючи довірою останнього з метою особистого збагачення, повторно, заволодів його мобільним телефоном марки «Самсунг ДУОС 5222», вартістю 599 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму (епізод № 1).

Також, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 02 вересня 2014 року близько 22.00 год. він, знаходячись зі своїм знайомим ОСОБА_5 біля магазину «Зіна» в м. Перечин, зловживаючи довірою останнього, з метою особистого збагачення, повторно, заволодів його курткою, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на суму 400 грн. (епізод № 2).

Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 03 вересня 2014 року близько 16.00 год. він, знаходячись зі своїм знайомим ОСОБА_5 в готелі «Закарпаття» в м. Ужгород, зловживаючи довірою останнього, з метою особистого збагачення, повторно, заволодів його мобільним телефоном марки «Нокія 6303», вартістю 400 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму (епізод № 3).

Кримінальна відповідальність за дані кримінальні правопорушення передбачена ч. 2 ст.190 КК України.

30 вересня 2014 року в м. Перечин між підозрюваним ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, згідно якої підозрюваний визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ст. 190 ч. 2 КК України. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 190 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести підозрюваний у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки зі звільненням його на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити вказану угоду.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснили, що претензій до обвинуваченого не мають, зазначену угоду укладали добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для них зрозумілі. Також просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження даної угоди не заперечила та пояснила, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання сторонами визначена відповідно до положень ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується та визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами вказаної угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлюють наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про примирення відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього, як особа ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , укладену 30 вересня 2014 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1