Подільський районний суд міста Києва
Справа № 753/1376/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року колегія суддів Подільського районного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих та

цивільних позивачів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих

та цивільних позивачів: ОСОБА_12 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_13 : ОСОБА_14 ,

обвинувачених: ОСОБА_15 , ОСОБА_13 ,

представника кримінальної міліції

у справах дітей Подільського РУ

ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_16 ,

представника служби у справах дітей

Подільської РДА в м. Києві: ОСОБА_17 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва матеріали кримінального провадження № 0013251, що надійшли до Подільського районного суду м. Києва з Генеральної прокуратури України з обвинувальних актом відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відносно неповнолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду міста Києва в порядку ст. 283 КПК України з Генеральної прокуратури України надійшов даний обвинувальний акт.
Під час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_18 підлягає поверненню прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Пункт 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є його невід`ємною частиною та разом повинні бути надіслані до суду.

Ці вимоги закону не виконані.

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_13 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону. Зокрема, зі змісту даного обвинувального акту вбачається, що у ньому зазначені лише ті фактичні обставини, які були встановлені в ході досудового розслідування, жодних даних про те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_13 висунуто обвинувачення у вчиненні ними злочинів, немає.

Крім того, інкримінуючи ОСОБА_13 та ОСОБА_15 скоєння кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України скоєння умисного вбивства з корисливих мотивів, та ч. 3 ст. 262 КК України скоєння розбою з метою викрадення вогнепальної зброї і бойових припасів, обвинувальний акт не містить розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та обґрунтування в чому полягають корисливі мотиви, чим порушуються вимоги ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт містить розбіжності в датах подій, вчинених кожним з підсудних в період лютого березня 2014 р. 01.02.2014 та в кількості викраденого майна (т. 1 а.с.а.с. 3, 15).

Недоліком при складанні акту, суд вважає зазначення у встановлених фактичних обставинах кримінального правопорушення прізвища особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження з внесенням даних в ЄРДР.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , захисником ОСОБА_15 ОСОБА_19 про зміну запобіжного заходу у вигляді взяття під варту на домашній арешт, а законним представником неповнолітнього ОСОБА_13 - ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу на будь-який, інший не пов`язаний з триманням під вартою. Останньою надано три заяви народних депутатів України про особисту поруку відносно ОСОБА_13 .

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_15 та ОСОБА_13 з урахуванням тих обставин, що ризики, наведені в клопотанні прокурора (запобігти спілкуванню з іншими співучасниками, здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, скоєних обвинуваченими), продовжують існувати на даний час та є триваючими, суду не надано жодного допустимого доказу, який би свідчив про те, що відпали підстави, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу кожному з підсудних та продовження строків тримання під вартою.

Не надано суду і доказів, які б свідчили про неможливість утримання підсудних під вартою.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання інших учасників судового засідання в частині зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягають

У зв`язку із цими, встановленими в ході підготовчого судового засідання невідповідностями обвинувального акту вимогам КПК України, суд вважає за необхідне обвинувальний акт щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_13 повернути прокурору.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 314-315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Повернути обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору.

Клопотання прокурора ОСОБА_20 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до 24 квітня 2015 включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_21 та законного представника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3