Справа № 161/4000/15-к
Провадження № 1-кп/161/235/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

22.05.2006 Луцьким міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ст.70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк на два роки;
20.10.2006 Луцьким міськрайонним судом за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) років місяців позбавлення волі;
30.05.2011 Сарненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 307, ст.71 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, апеляційним судом Рівненської області від 08.02.2012 покарання змінено на підставі ст. 69, ч.2 ст.307, 71 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнений 30.04.2013 року по відбуттю строку покарання,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимий за злочин, судимість за який не знята та непогашена у встановленому законом порядку, повторно, 13 липня 2015 року близько 20:00 години, знаходячись у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , таємно викрав із столу, який розміщений біля вікна вищезазначеної кімнати, мобільний телефон марки «НТС One е 801», білого кольору, серійний номер № НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 вартістю 2500 гривень, належний потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, він 13 липня 2015 року близько 20:00 години, знаходячись у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , викрав із столу, який розміщений біля вікна вищезазначеної кімнати, мобільний телефон належний потерпілому ОСОБА_4 .. Суму завданих збитків не заперечував. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні також підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються обвинуваченим, учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження, а саме:

· показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який ствердив показання обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо фактичних обставин справи. Шкода не відшкодована. Просить задовольнити цивільний позов.

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обтяжують обставин покарання, суд не вбачає.

ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, батька інваліда 2 групи, потерпілий не настоює на суворому покаранні, пов`язаному з позбавленням волі, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив злочин, шкода потерпілому не відшкодована, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства і призначає покарання передбачене ст.185 ч. 2 КК України у виді арешту.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.1166 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 25 00 (дві тисячі п`ятсот) гривень матеріальної шкоди в межах пред`явленого обвинувачення.
Судові витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, слід покласти на обвинуваченого.

Речові докази, підлягають вирішенню згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 393 грн. (триста дев`яносто три) гривні 12 (дванадцять) копійок.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: