АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 24 » квітня 2007р. колегія суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Тарбинського В.Г.

суддів Кифлюка
В.Ф., Ковтюк Є.І.

за участю
прокурора Сілічевої А.В.

при секретарі Марчук Я.В.

та адвоката ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2 на вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 грудня 2006 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженець Казахстану,

мешканець АДРЕСА_1, маючий середньою
освітою,

українець, не судимий, -

засуджений за ст. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на

2 роки 6
місяців позбавлення волі,
строк відбування покарання йому

визначено обчислювати
з 19 липня
2006 року,
міру запобіжного заходу

засудженому залишена у вигляді тримання під вартою.

Згідно вироку ОСОБА_1 2 червня 2006 року біля 23 години 50 хвилин в
м. Чернівцях на своєму автомобілі «Ауді - 100», на якому була встановлена «шашка» таксі підвозив в якості пасажирів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Під час руху автомобіля по вул.
Головній між ОСОБА_1 та ОСОБА_3виник
словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_1 зупинив автомобіль біля центрального входу в парк ім. Т.Г. Шевченка по вул.
Садовій, разом з ОСОБА_3вийшов з автомобіля і
продовжуючи сварку з останнім, умисно
наніс йому удар ножем в живіт, заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої
черевної стінки в ділянці
правого підребірря з пошкодженням пристійкової плеври та великого чепця, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що небезпечні для життя.

На цей вирок засуджений ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 подали апеляції.

Справа №11-150/2007р. Головуючий у І інстанції Чебан В.М.

Категорія ст.121 ч.1 КК України Доповідач Кифлюк В.Ф.

Засуджений ОСОБА_1 в своїй апеляції зазначав, що не
згідний з досудовим і судовим слідством,
оскільки його покази не було взято до уваги та спотворено покази свідків і потерпілого.

Просив врахувати, що на його утриманні є двоє дітей і
хвора мама і застосувати щодо нього правила ст. 75 КК України.

Адвокат ОСОБА_2 в своїй апеляції просив перекваліфікувати
дії ОСОБА_1
зі ст. 121 ч.1 на
ст. 124 КК
України і звільнити його від відбування покарання на
підставі ст. 75
КК України.

При цьому він посилається на те, що його підзахисний
вимушений був захищатися від насильства, яке до
нього було застосовано, показання ОСОБА_1 підтверджуються висновками судово -
психічних експертиз №2567
від 10.08.2006 р. та №3016 від 27.09.2006р., в яких зазначено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_3 могли бути отримані
під час боротьби та при обставинах які вказує ОСОБА_1 Також апелянт заперечив,
що ОСОБА_1 позитивно характеризується, має на утриманні маму, яка є інвалідом.

Вислухавши доповідь судді, підсудного ОСОБА_1,
адвоката ОСОБА_2 які просять задовольнити подані ними апеляції,
прокурора Сілічеву А.В. яка
просила відмовити в задоволенні апеляції, а вирок залишити без змін, провівши часткове судове слідство,
обговоривши доводи апеляції та перевіривши
матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляція підсудного ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню.

Вина ОСОБА_1 в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підтверджена дослідженими в суді доказами і не
оспорюється в апеляціях підсудним та його
захисником.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при встановленні фактичних обставин
справи не дослідив всі докази по справі, дав невірну оцінку дослідженим доказам та неправильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 121
ч.1 КК України.

Так підсудний ОСОБА_1 в суді першої інстанції і в
апеляційній інстанції показав, що
потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5 які були 02.06.2006 року біля 24 години в нетверезому стані і яких він підвозив,
перші розпочали конфлікт з ним, погрожували йому
розправою, застосувавши щодо нього насильства,
а він, обороняючись від ОСОБА_3, наніс йому удар викруткою у живіт. ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 задушували йому шию і у нього були синці на шиї після цього.

З пояснень ОСОБА_5, даних ним на досудовому слідстві і
оголошених під час часткового судового
слідства (а.с. 10) вбачається,
що 02.06.2006 року
він з ОСОБА_3вживав спиртні напої у великий кількості (по 700
гр. горілки) конфлікт між водієм таксі та ОСОБА_3 виник через
те, що останній не хотів розрахуватися за
проїзд. ОСОБА_3 перебуваючи в нетверезому стані, сильний до конфліктів може не
розрахуватися за проїзд з таксистом, облаяти
когось.

З пояснень та показів свідка ОСОБА_6 даних ним на
досудовому слідстві і оголошених під час
апеляційного розгляду справи вбачається, що 02.06.2006 р. біля 23 години 50 хвилин він бачив біля центрального входу в

парк ім. Т.Г.
Шевченка в м. Чернівцях
конфлікт між водієм «таксі» та пасажиром,
який був високого росту і плотної тілобудови. Пасажир тоді першим кинувся на водія «таксі» (а.с. 12,27).

З показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, даних ними на досудовому слідстві і
оголошених під час часткового судового слідства в апеляційній інстанції, вбачається, що вони бачили в перших числах червня 2006 року синці на шиї у ОСОБА_1 (а.с. 29,30,31).

З протоколу відтворення обстановки і обставин події та
фототаблиці до нього від 07.09.2006р. вбачається,
що ОСОБА_1 розказав та показав, що удари
ОСОБА_3 викруткою він наносив, захищаючись від останнього (а.с. 78,79).

З висновку експерта № 3016доп вбачається, що тілесні ушкодження у ОСОБА_3
могли виникнути при обставинах, показаних ОСОБА_1 при відтворенні обстановки і обставин події 07.09.2006р.
(а.с. 83).

З висновку експерта № 1947 вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні 2-ї
хірургії ЛШМД з 03.06.2006р. по
05.06.2006р. з діагнозом: проникаюче колото -
різане поранення живота з
пошкодженням великого чепця. Гемоперитонеум. Алкогольна інтоксикація Ушкодження
у ОСОБА_3 у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки в ділянці
правого підребер'я з пошкодженням пристінної плеври та великого чепця і з ходом
ранового каналу в напрямку спереду назад, дещо зверху вниз справа наліво, виникли від дії якогось
колюче-ріжучого предмету типу ніж і відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя (а.с. 19).

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, колегія
суддів вважає, що ОСОБА_3, перебуваючи 02.06.2006р.
біля 23 години
50 хвилин
в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, перший розпочав
конфлікт з водієм, вчинив щодо останнього насильницькі дії, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 продовжував
застосовувати насильницькі дії щодо ОСОБА_1, а тому останній, захищаючись від нападу та насильницьких дій зі сторони ОСОБА_3, перебував в стані необхідної
оборони.

Разом з тим, застосування ОСОБА_1 ножа чи викрутки і
нанесення ними ударів по тілу ОСОБА_3 для відвернення насильства з боку останнього не відповідало характеру нападу і не було викликано необхідністю
для здійснення захисту.

А тому дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі
перевищення меж необхідної оборони - за ст. 124
КК України.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перший
розпочав з ним бійку, а не захищався від
неправомірного насильства зі сторони ОСОБА_3 є хибними і не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того суд першої інстанції безпідставно вказав у
вступній та мотивувальній частинах вироку, що ОСОБА_1 не судимий в силу ст. 89
КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи,
обвинувальний вирок щодо ОСОБА_1 ніколи раніше не постановлявся.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили
обвинувальним вироком і до погашення або зняття
судимості.

А тому з описової та мотивувальної частини вироку
необхідно виключити посилання суду на ст.89 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_1 за
ст. 124 КК
України колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу
винного, обставини, що пом'якшують покарання.

Те, що ОСОБА_1 вчинив злочин під впливом сильного
душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, що він має хворобливий стан здоров'я колегія суддів визнає за
пом'якшуючі покарання обставини.

Обтяжуючих покарання обставин
колегія суддів не вбачає.

А тому колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання
у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 124 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365,
366, 367, 369 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції підсудного ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25
грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 зі ст. 121 ч.1 на ст. 124 КК України і призначити йому покарання за цим
законом один рік шість місяців чотирнадцять днів обмеження
волі.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_1 в строк
відбуття покарання періоду перебування його під вартою з 19
липня 2006
року по 24
квітня 2007
року і звільнити ОСОБА_1 з-під варти в залі суду
негайно.

Виключити із вступної та мотивувальної частини вироку
щодо ОСОБА_1 з вказівок, що стосуються його судимості слова: «в
силу ст.89 КК України».

В іншій частині вирок залишити без змін.