Справа № 1306/860/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/90/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

та засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід підписку про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено цивільні позови, питання з речовими доказами та судовими витратами.

Не погодившись з вироком суду засуджена ОСОБА_6 подала апеляцію, а прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, 10 березня 2015 року - клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2015 року відмовлено прокурору в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року.

На постанову суду прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 подав апеляцію в якій покликається на те, що постанова підлягає скасуванню, оскільки копія апеляції, яку подала засуджена ОСОБА_6 , надійшла в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру 23.02.2015 року, а в результаті вивчення цієї апеляції виникла необхідність апеляційного оскарження вироку суду. Однак судом всупереч КПК 1960 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про поновлення пропущеного строку. Просить скасувати постанову суду від 01.04.2015 року та відновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який просив відхилити подану апеляцію, оскільки відсутні законні підстави для відновлення строку подачі апеляції, засуджену ОСОБА_6 , яка просила відхилити апеляцію прокурора, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, зокрема з протоколу судового засідання від 26.12.2014 року прокурор ОСОБА_7 був присутній при проголошенні вироку суду. При цьому головуючий по справі, роз`яснивши учасникам їх процесуальні права, проголосив вирок суду, роз`яснив його зміст, термін і порядок оскарження (т.9 а.с.140).

Крім цього, копія вироку суду була направлена прокурору 30.12.2014 року.

Виходячи зі змісту положень КПК України 1960 року, судові рішення, винесені місцевими судами, підлягають перевірці апеляційним судом на підставі подачі апеляції.

Відповідно до ч.1 ст.353 КПК України 1960 року у разі подання апеляції з пропуском встановленого ст.349 КПК України 1960 року строку і при відсутності клопотання про його відновлення, апеляція визнається такою, що не підлягає розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор ОСОБА_7 апеляції на вирок суду від 26.12.2014 року не подавав, а звернувся до суду лише з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження визнається колегією суддів обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Покликання в апеляції прокурора на те, що копія апеляції, яку подала засуджена ОСОБА_6 , надійшла в Дрогобицьку міжрайонну прокуратуру лише 23.02.2015 року, а в результаті вивчення цієї апеляції виникла необхідність апеляційного оскарження вироку суду, є безпідставними.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України 1960 року апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Подача апеляції засудженою ОСОБА_6 жодним чином не має відношення до оскарження вироку суду прокурором, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений прокурором ОСОБА_7 без поважних причин.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2015 року слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2014 року залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 без задоволення.

Головуючий-суддя

Судді: