Справа №
№ 1-29/2006р.
№ 1-9/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської
області

у складі: головуючого-судді Гулкевича
О.В.

при секретарі Кулешник
С.М.

з участю прокурора Буряка
А.В.

адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м.Стрию кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м.Холмська Сахалінської області РФ, жителя АДРЕСА_1, росіянина,
громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, розлученого, має на
утриманні двох малолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, не працюючого, з
професійно-технічною освітою, розлученого, згідно ст.89 КК України
раніше не судимого,

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, уродженця і жителя АДРЕСА_3, українця, громадянина України, не працюючого, з
професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, згідно ст.9 КК України раніше судимого 17 березня 2000
року Заокським районним судом Тульської області Російської Федерації за
ст.161 ч.2 п.п."а", "г",
"д" КК РФ на три
роки позбавлення волі, на підставі ст.73 КК РФ звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком
три роки,

за
ст.ст. 186 4.5, 187 ч.4,
ст.ст. 15, 186 ч.5 КК
України,

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, уродженця м.Ківерці Волинської області, жителя АДРЕСА_4, українця,
громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, не військовозобов'язаного, раніше не
судимого,

за
ст.ст. 186 ч.5, 187ч.4 КК
України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження, уродженця с.Западня Зміївського району Харківської
області, жителя АДРЕСА_5, українця, громадянина України, із середньою освітою,
одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно ст.9 КК України
раніше судимого 17 березня
2000р. Заокським районним судом Тульської області Російської

2

Федерації за ст. 161
ч.2 п.п. "а", "г",
"д" КК РФ
на три роки позбавлення волі, на підставі ст.73 КК РФ звільненого від
відбуття покарання з іспитовим строком три роки,

за
ст.ст. 15, 186 ч.2, ст.
186 ч.2 КК
України,

встановив:

ОСОБА_1. та ОСОБА_4 об'єднані спільною корисливою метою і
єдині в усвідомленні застосування потиправних засобів її досягнення на початку
грудня 2004р. зорганізувалися в стійку організовану злочинну групу, до якої у
грудні 2004р. залучили ОСОБА_2,
в січні 2005 р. - ОСОБА_3

Для узгодження характеру спільних дій, визначення своєї
поведінки під час вчинення злочинів названі учасники злочинної групи попередньо
зустрічались в м. Бердянську Запорізької області, де проживав ОСОБА_1., разом
відпочивали та розважались, що сприяло стійкості злочинного формування. На
згуртованість, постійність та стабільність групи вплинуло і те, що ОСОБА_1.
тривалий час був знайомий з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, підтримував з ними дружні,
довірливі стосунки, не зважаючи на те, що проживали вони в різних регіонах
України.

Направивши спільні зусилля на реалізацію своїх злочинних
намірів і досягнення таким чином вказаної мети, організована група в складі
ОСОБА_1., ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обрала місце вчинення злочинів -
плацкартні вагони НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 міжнародного швидкого поїзду
НОМЕР_1 сполученням Москва - Ужгород під час його слідування в нічний період
доби на дільниці станцій Стрий - Мукачево Львівської залізниці. Названими
особами було враховано те, що доступ в обраний ними час в перелічені плацкартні
вагони з інших вагонів неможливий, оскільки такі відмежовані від останніх
вагоном-рестораном, двері якого в нічний час з обох боків зачинені, що
створювало для учасників групи певні гарантії безпеки, усувало можливість
виявлення їх протиправних дій сторонніми особами.

Готуючись до вчинення злочинів у вказаному поїзді
учасники організованої злочинної групи заготовили спеціальні вагонні ключі,
необхідні для безперешкодного проникнення у вагони чи виходу з них через вхідні
двері тамбурів, а також придбали пістолет невстановленого слідством взірця для
того щоб під час погроз застосування фізичного насильства використати його для
демонстрації сили, створити у потерпілих враження небезпеки для їх життя та
здоров'я, подавити таким чином волю останніх до спротиву. Щоб мати можливість
попереджати один одного про загрозу їхній безпеці, яка могла виникнути під час
вчинення злочинів, усунути непередбачені перешкоди їх діям та для оперативного
зв'язку між собою, учасники злочинної групи використовували мобільні телефони.

Злочини, вчинені під час слідування в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва - Ужгород, детально планувались з чітким розподілом
обов'язків серед учасників групи, відповідно до яких:

- ОСОБА_1. та ОСОБА_4 виступаючи як організатори
створеної ними злочинної групи, здійснювали загальне керівництво і координацію
дій групи, розробляли план та визначали час (дні) вчинення злочинів;
безпосередньо у вагоні або у неробочому тамбурі відкрито вилучали у пасажирів
належне останнім майно - грошові кошти та мобільні телефони, яке після скоєння
злочинів розподіляли між учасниками групи. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з метою
попередження можливості викриття злочинної групи забезпечували її учасників
проїзними документами на поїзд НОМЕР_1, які були оформлені на надумані прізвища;

3

- ОСОБА_2
та ОСОБА_3 з метою
протиправного заволодіння чужим
майном підшукували в плацкартних вагонах
пасажирів, які могли мати з собою значну суму грошей. Визначивши таких,
зухвало піднімали їх із своїх місць та супроводжували в неробочий тамбур вагону,
де інші співучасники злочинної групи насильно вилучали у тих майно та грошові
кошти. Під час таких дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у вагоні неподалік входу
в тамбур, чим унеможливлювали прохід в згаданий тамбур сторонніх осіб.

В окремих випадках кожен з учасників в залежності від
свого місцезнаходження у вагоні, місцезнаходження інших співучасників,
поведінки пасажирів, яких було встановлено, і майном яких група мала намір
заволодіти, виконував функції, що не входили у визначені їм обов'язки, але були
направлені на досягнення єдиної спільної мети.

Після скоєння злочинів ОСОБА_1., ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, не доїжджаючи до ст. Мукачево, виходили з поїзду по станціях Лавочне,
Воловець і ділили між собою гроші та майно здобуті злочинним шляхом.

Діючи таким чином, вказана організована злочинна група в
період з 6 грудня
2004р. по 12 лютого
2005р. скоїла ряд особливо тяжких злочинів щодо заволодіння чужим майном за
наступних обставин.

Підсудний ОСОБА_1. в організованій групі з підсудними
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, слідуючи 6
грудня 2004 р.
близько 23 год. 00 хв. із ст. Стрий
в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва - Ужгород, під час руху поїзду на перегоні
станцій Стрий -Лавочне Львівської залізниці, пройшли у вагон НОМЕР_2, насильно
вивели пасажира з місця НОМЕР_3 - потерпілого ОСОБА_12, який є громадянином
Російської Федерації, у неробочий тамбур цього вагону, де, погрожуючи
застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого,
яке полягало в погрозах застосування фізичної розправи, примусили потерпілого
повідомити їм про суму грошових коштів, яку він перевозить, та пред'явити їх.
Останній, з метою уникнення застосування будь-якого насильства щодо себе,
вимушений був виконати незаконні вимоги підсудніх ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і
повідомив їм про наявні в нього 10 000 доларів США. Після цього в супроводі
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 потерпілий повернувся у вагон до свого місця, дістав з сумки
названу суму грошей, передав їх останньому і на його вимогу повернувся в
неробочий тамбур. Впевнившись в тому, що ОСОБА_12 не має реальної змоги та
наміру чинити опір, ОСОБА_1. за попередньою змовою в організованій групі з
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з вказаної суми відкрито заОСОБА_4 7000 доларів США, що
згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину
становило 37 143 грн. 40 коп. і є великим розміром викраденого. Після скоєння
злочину підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перейшли у вагон НОМЕР_1,
звідки-ля на настіній зупинці - ст.Лавочне вийшли з поїзду. Викрадені у
ОСОБА_12 грошові кошти розділили між собою.

25 січня 2005 р. близько 23 год. 00 хв. підсудний
ОСОБА_1. за попередньою змовою в організованій групі з підсудними ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з метою відкритого заволодіння чужим майном, слідуючи зі
ст. Стрий в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва - Ужгород, під час руху поїзду на
перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці, насильно вивели в
неробочий тамбур вагону НОМЕР_3 потерпілого ОСОБА_13, який є громадянином
Російської Федерації, де з погрозою застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, повторно, відкрито викрали у
останнього 100 доларів США та мобільний телефон марки "Nokia
7250І", чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну
суму 6000 російських рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку
України становить 1135 грн. 98 коп., яка для потерпілого є значною.

4

Окрім цього, 25
січня 2005р. близько 23
год. 00 хв.
підсудний ОСОБА_1. за попередньою змовою в організованій групі з підсудними
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з метою відкритого заволодіння чужим майном,
слідуючи разом з останніми із ст. Стрий в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва -
Ужгород, під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської
залізниці насильно вивели в неробочий тамбур вагону НОМЕР_2 потерпілого
ОСОБА_14, який є громадянином Російської Федерації, де з погрозою застосування
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, повторно,
відкрито викрали у нього 4000 словацьких крон, що згідно офіційного курсу Національного
банку України становить 717 грн. 76 коп., а також мобільний телефон "Nokia
7250І" вартістю 10
230 російських рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку України
становить 1 936 грн. 85 коп., тобто
заволодіні майном та коштами потерпіло на загальну суму 2654 грн. 61коп., чим
завдали потерпілому значної шкоди.

Також 25
січня 2005р. близько 23
год. 00 хв.
підсудний ОСОБА_1. в організованій злочинній групі з підсудними ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, слідуючи в швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, під час руху
названого поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці насильно вивели в неробочий
тамбур вагону НОМЕР_2 потерпілого
ОСОБА_15, який є
громадянином Російської Федерації, де з метою заОСОБА_4ння його майнеом
здійснили на нього напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є
небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, яке виразилась в демонстрації
зброї -пістолету
невстановленого взірця та повідомленні про намір викинути його на ходу з
поїзду, і заОСОБА_4 майном потерпілого -
грошовими коштами в сумі 300
євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 2078 грн. 98 коп.

Залишаючись безкарними за вчинення попередніх злочинів,
підсудний ОСОБА_1. за попередньою змовою в організованій групі з підсудними
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в ніч з 28
на 29 січня
2005р. близько 23 год. 00 хв. з метою
відкритого заОСОБА_4ння чужим майном, слідуючи в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, під час руху
поїзду на перегоні станцій Стрий -
Воловець Львівської залізниці пройшли у вагон НОМЕР_2, де у пасажира з
місця НОМЕР_4 - потерпілого
ОСОБА_16 - громадянина
Російської Федерації, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагали
негайно віддати їм наявні в нього грошові кошти. Після того, як потерпілий
ОСОБА_16 відмовився виконати їхню вимогу, підсудний ОСОБА_3 наніс йому декілька
ударів в обличчя, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, тобто скоїв
насильство, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого. Оскільки потерпілий
не чинив їм опору, ОСОБА_1. в організованій групі з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3
повторно відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_16 його майно, а саме: грошові
кошти в сумі 5000 євро, 700 доларів США, розкладний ніж в чохлі вартістю 100 євро, мобільний
телефон марки "SIMENS
С-60" з двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів США, три
особисті картки для мобільного телефону (чіпи): італійську картку (чіп)
вартістю 50 євро,
угорську картку (чіп) вартістю 33
долари США, російську картку (чіп) "ДЖИНС" вартістю 30 доларів США,
тобто всього майна на загальну суму 5150
євро та 883 долари
США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 40 264 грн. 73 коп. і є великим
розміром викраденого.

Після скоєння злочину ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2
перейшли у вагон НОМЕР_1,
звідки-ля по ст. Воловець вийшли з поїзду. Викрадені у потерпілого ОСОБА_16
грошові кошти та особисті речі розділили між собою.

Оскільки
підсудний ОСОБА_4 в
10-х числах лютого
місяця 2005р. з невстановлених причин
не мав можливості
прийняти участь в
злочинних діях

5

організованої групи, підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 до вчинення окремого злочину залучили ОСОБА_5, якому не було відомо про
діяльність групи і який не був її учасником.

Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_1. в
організованій групі з пісудними ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та за попередньою змовою з ОСОБА_5, який не підозрював,
що ОСОБА_1., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діють в об'єднаній злочинній групі, 12 лютого 2005р.
близько 23 год. 00 хв., слідуючи в
швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород
на перегоні станцій Сколе-Лавочне Львівської залізниці з метою відкритого
заволодіння чужим майном повторно у неробочому тамбурі плацкартного вагону НОМЕР_3, застосовуючи
насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, відкрито
заОСОБА_4 майном потерпілого ОСОБА_17 -
грошовими коштами в сумі 80
доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 423 грн. 98 коп., після чого
були затримані співробітниками міліції.

Окрім наведеного підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що 12
лютого 2005р. близько 23
год. 00 хв. в
організованій групі, за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_5, якому не було
відомо, що ОСОБА_1., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зорганізувалися в стійке обєднання,
слідуючи в швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород,
під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне
Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства,
що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, намагалися заволодіти
грошовими коштами потерпілого ОСОБА_18, який слідував у вагоні НОМЕР_3. Однак, своїх
злочинних намірів підсудні не довели до кінця з причин, що не залежали від їх
волі, оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

Також, підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5
обвинувачуються в тому, що 12
лютого 2005р. близько 23
год. 00 хв. в
організованій групі за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_5, якому не було
відомо, що ОСОБА_1., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зорганізувалися в стійке обєднання,
слідуючи в швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород,
під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне
Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства,
що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, намагалися заволодіти
грошовими коштами потерпілого ОСОБА_19, який слідував у вагоні НОМЕР_3. Однак, своїх
злочинних намірів підсудні не довели до кінця з причин, що не залежали від їх
волі, оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

Також, підсудні ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5
обвинувачуються в тому, що 12
лютого 2005р. близько 23
год. 00 хв. в
організованій групі за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_5, якому не було
відомо, що ОСОБА_1., ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зорганізувалися в стійке обєднання,
слідуючи в швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород,
під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне
Львівської залізниці повторно, погрожуючи застосуванням фізичного насильства,
що не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, намагалися заволодіти
грошовими коштами потерпілого ОСОБА_20, який слідував у вагоні НОМЕР_3. Однак, своїх
злочинних намірів не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі,
оскільки у потерпілого грошей не виявилось.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в
інкримінованих йому злочинних діяннях не визнав, показав, що познайомився з
ОСОБА_3 в М.Бердянську, коли саме не пригадує. В 2004р. під час відпочинку на
морі познайомився з

6

ОСОБА_4 і з того часу регулярно спілкувалися, їздили один
до одного в гості. У 2005р. ОСОБА_4 хрестив його молодшого сина. З ОСОБА_2
познайомився в м.Мукачево, куди возив для реалізації рибу. ОСОБА_2 також
зацікавився рибою, приїжджав в м.Бердянськ, де познайомився з дівчиною, в якої
проживав і мав намір одружитися. В лютому 2005р. він поїхав в м.Мукачево за
зразками плетених меблів. ОСОБА_2 поїхав разом з ним до батьків в м.Мукачево та
щоб відсвяткувати свій день народження. Вони заїхали в М.Запоріжжя де зустріли
ОСОБА_3 та ОСОБА_5. їх ОСОБА_2 також запросив на день народження і всі разом
поїхали у м.Львів. В м.Запоріжжя він придбав квиток по ксерокопії пасорту до
м.Львова. Оскільки в м.Львові йому не вдалося придбати квиток по ксерокопії
паспорту, вони всі разом попросили провідника поїзду, який впустив їх у вагон
без квитків і взяв з кожного за проїзд по 25
грн. Оскільки у вагоні було тільки два вільних місця на нижніх полицях, їх
зайняли ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Він та ОСОБА_3 пішли у вагон-ресторан. Коли повернулися,
спробували домовитися з пасажирами про обмін місцями, оскільки хотіли всі разом
їхати в одному купе. Але ніхто не хотів мінятися, тому вони зайшли в інший
вагон, де розмовляли з пасажирами. Під час цього і були затримані працівниками
міліції. У вагоні із задньої кишені працівники міліції витягнули портмоне, в
якому знаходилася ксерокопія паспорту. Пізніше їх доставили в ЛВМ на
ст.Мукачево. Коли стояв у коридорі, чув як ОСОБА_2 кричав, що йому підкинули
ключ від вагонних дверей і гроші, що ці речі йому не належать. Затримали їх
12.02.2005р., а 13.02.2005р. він дізнався, що їх обвинувачують у скоєнні ряду
злочинів. Він вимагав захисника, але йому відмовили. Приїхали одягнуті в
цивільний одяг працівники міліції з м.Стрия та з м.Львова, які застосовуючи
недозволені методи ведення слідства, почали його допитувати. Його били
пластиковою пляшкою, наповненою водою, по голові, викручували руки, скакали на
груди, приковували кайданками руку до ноги. Після цього відливали водою і
продовжували знову бити, відмовляли у виклику швидкої допомоги. Його виводили в
кабінет з великим дзеркалом, за яким стояли якісь люди, після чого вели в інший
кабінет, де проводилось впізнання і всі вказували на нього. Одним з тих
працівників міліції, які застосовував до нього недозволені методи проведення
слідства, був працівник на прізвище ОСОБА_21 та ще двоє, прізвища яких йому не
відомі, але зміг би впізнати. Його заставляли підписувати пояснення, яких він
не давав, обмовити ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5. Боячись за своє життя та
здоров'я, він змушений був це зробити. До нього викликали швидку медичну
допомогу, лікар встановив, що в нього підвищений артеріальний тиск,
гіпертонічний криз. Однак, у госпіталізації йому відмовили. Вважає, що обвинувачення
сфальсифіковані слідчим, тому просив вірити показам, які він дає під час
судового засідання.

Аналізуючи дані покази, суд вважає їх надуманими,
непослідовними, даними з метою уникнути відповідальності за вчинені злочинні
діяння. Тому суд критично їх оцінює і бере до уваги пояснення ОСОБА_1 від 13
лютого 2005р. та покази, які він дав, будучи допитаним 14 лютого 2005р. в
якості свідка, 16-17 лютого 2005 р. в якості підозрюваного, вважає їх чіткими,
послідовними, такими, що об'єктивно в цілому і з висвітленям деталей
відтворюють події не в завуальованому, а максимально наближеному до реальності
вигляді, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими
зібраними досудовим слідством та перевіреними в судовому засіданні доказами,
які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з
епізодів.

Так, в поясненні, даному органу дізнання 13 лютого 2005р.
ОСОБА_1. ствердив, що раніше судимий в 2001р. за скоєння пограбування пасажира
в поїзді в районі станції Якимівка Придніпровської залізниці. У цьому ж році
через свого брата ОСОБА_22 познайомився з ОСОБА_3, який проживає в м. Первомайську Харківської області. З
останнім він підтримував дружні стосунки. Ще тоді в них виникла ідея займатися
пограбуванням пасажирів в поїздах. Однак, за браком часу вони певний період
злочинною діяльністю не займались. Після чого він сам з братом і ще двома
знайомими скоїли пограбування пасажира, за що й були засуджені.

7

В листопаді 2004
р. брат - ОСОБА_22
в м. Ужгороді, де останній проживає, познайомив його з ОСОБА_4 Після цього вони
втрьох поїхали в м.Київ, де перепродувати квитки на футбольний матч щоб
заробити таким чином гроші. Повернувшись в м.Мукачево, він домовився з ОСОБА_4
про те, що вони будуть заробляти гроші, шляхом пограбування пасажирів в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород. Попередньо
обумовили, що пограбування пасажирів вчинятимуть під час слідування поїзду на
ділянці від станції Стрий до станції Во
л овець. Його брат ОСОБА_22 від їхньої пропозиції відмовився. Оскільки їм потрібна
третя людина, що полегшило б їм пограбуванням пасажирів, він згадав про
ОСОБА_2, з яким в 90-х роках його також познайомив брат ОСОБА_22.

Перебуваючи разом з ОСОБА_4 в одному з кафе м.Мукачево,
випадково зустрів ОСОБА_23 Вони обмінялись номерами телефонів і зустрілись
через два дні. При зустрічі за кілька днів до 06.12.2004р. вони втрьох
обговорили як і коли будуть займатись пограбуванням пасажирів в поїзді Москва-Ужгород.

6 грудня 2004 р. вони втрьох
доїхали до ст.Стрий, де біля 20
год. 00 хв.
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 придбали три квитки на поїзд НОМЕР_1 у плацкартний вагон НОМЕР_3.
Після відправки поїзду із ст.Стрий вони проходили по вагонах, придивлялись
до пасажирів і запитували хто звідки-ля їде. Підійшовши до одного з них,
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 запитали звідки той їде, а він (ОСОБА_1) запитав скільки
пасажир везе грошей. Останній відовів, що їде з Росії із заробітків і везе 10
000 доларів США. Ця розмова відбувалася в тамбурі вагону. Після цього вони
пройшли разом з пасажиром в його купе, де останній витягнув з сумки вказану
суму грошей і запитав скільки їм віддати. Він (ОСОБА_1.) відповів, що дві
тисячі доларів США. Однак, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 сказали взяти ще п'ять тисяч.
Після цього він в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 забрав у пасажира гроші в сумі
5700-5800 доларів
США. Пасажир пішов на своє місце, а вони втрьох пішли в інший вагон, де він
розділив гроші між ним трьома. На ст. Лавочне вони вийшли з поїзду.

В січні 2005р. до нього в м. Бердянськ приїхали ОСОБА_4,
ОСОБА_2, а згодом і ОСОБА_3 Там вони домовились поїхати в м.Мукачево, щоб по
дорозі здійснювати пограбування пасажирів в поїзді НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород. 28 січня
2005р. вони вчотирьох: він, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3
доїхали до ст.Стрий, де ОСОБА_2 з ОСОБА_4 в касі вокзалу придбали квитки на
видумані прізвища на поїзд НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород.
По прибутті поїзду на ст.Стрий вони здійснили посадку в плацкартний вагон.
Після відправлення поїзду зі ст.Стрий всі пішли у вагон-ресторан. Там в розносчиці
продуктів та алкогольних напитків з вагону-ресторану
дізнались, що в одному з плацкартних вагонів їде мужчина, який везе велику
суму грошей і він п'яний. Після цього вони вчотирьох пішли до цього пасажира,
який лежав на своєму місці. З правої кишені штанів ОСОБА_3 витягнув гаманець і
передав йому - ОСОБА_1. Він з ОСОБА_4 вийшли в тамбур вагону, де він відкрив
гаманець і побачив там гроші в іноземній валюті: евро і долари США. З цієї суми
він дав ОСОБА_4 500 євро і 100 доларів США, щоб
той відніс пасажиру на дорогу, а сам більше в вагон не заходив. ОСОБА_4 пішов і
повернувся з вагону в тамбур з папкою. Він (ОСОБА_1.) запитав ОСОБА_4 для чого
він взяв папку. Останній пояснив, що там якісь цінності. Пізніше в тамбур
прийшли ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Хто забрав у потерпілого мобільний телефон він не пам'ятає,
тільки пам'ятає що це був телефон "Siemens".

По прибутті поїзду на ст. Вол овець вони вийшли з вагону,
з якого саме не пам'ятає. Там підрахували гроші, яких виявилось 4500 євро і 300-400 доларів США. З
м.Воловця на таксі поїхали в м.Мукачево, а на наступний день у м.Львів. ОСОБА_4
поїхав до себе в м.Ковель, а він, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в м.Київ, і дальше кожний
додому. Напередодні 12 лютого 2005 р. він, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
зв'язались за допомогою телефонів і домовились про зустріч в М.Бердянську.
10.02.2005р. до нього в М.Бердянськ приїхали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 в той
час був у місті. Разом вони поїхали в М.Запоріжжя, звідки прослідували у
м.Львів. Посидівши трохи в барі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 поїхали на залізничний
вокзал де придбали 4

8

квитки на поїзд НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, на які
прізвища не пам'ятає. По прибутті названого
поїзду на ст.Львів здійснили посадку, в який вагон не пригадує. Після
посадки пішли у вагон-ресторан,
де розпивали спиртні напої. Знаходились там до ст.Стрий. По відправленні з
вказаної станції четверо пішли в останній вагон щоб пограбувати когось із
пасажирів. Знаходячись у вагоні, почали виводити пасажирів у тамбур, виясняти
чи є у них гроші. У першого пасажира, якого вивели, грошей не було, після чого
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вивели ще одного. Він якраз вийшов з тамбуру у
вагон, але почув крик. Це ОСОБА_3 "чіплявся" до цього пасажира, і
повернувся назад у тамбур, де почав відривати ОСОБА_3 від пасажира. ОСОБА_3 чи
ОСОБА_2 забрали у останнього мобільний телефон, але він його у них забрав і
повернув пасажиру. Тоді той витягнув і передав йому 80 доларів США - 4 шт. банкнотами
по 20 доларів
США. Отримавши ці гроші, він витягнув і передав пасажиру якусь суму, яку саме
не пам'ятає, в гривнях щоб той мав за що дістатись додому. Після цього вони
повернулись у вагон, де й були затримані працівниками міліції, які поклали їх
на підлогу. Йому зв'язали руки ремнем.
Це було на під'їзді до ст.Лавочне. Після цього їх доставили в ЛВ на
ст.Мукачево.

Розумів, що в групі з своїми товаришами скоює злочини, за
що настає кримінальні відповідальність, але хотів таким чином заробити гроші.

т.1 а.с. 21-33

Будучи допитаним 14
лютого 2005р. в якості свідка, ОСОБА_1. ствердив, що в грудні 2004 р. разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород
вчинили пограбування невідомого їм пасажира (як встановлено слідством - ОСОБА_12),
відкрито заволодівши належними останньому 7000
доларів США. По ст.Лавочне вони вийшли з поїзду і розділили між собою
викрадені в потерпілого 5800
доларів США, оскільки решту грошей вони можливо загубили. Окрім цього в
січні 2005р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва - Ужгород він разом з ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 забрали в невідомого їм пасажира (як встановлено слідством -
ОСОБА_16) 4500 євро та біля 400 доларів США. Вказану суму розділили на
чотирьох.

В ніч з 12
на 13 лютого
2005р. в поїзд НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород він
разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 забрали у незнайомого їм пасажира (як
встановлено слідством - ОСОБА_17)
80 доларів США,
після чого в тому ж вагоні були затримані працівниками міліції. Обставини
заОСОБА_4ння вказаними грошовими коштами детально описані в даному ним 13 лютого 2005р.
поясненні, які він повністю підтверджує.

т.2 а.с.
107-108

Під час проведення 14
лютого 2005 р.
ставки віч-на-віч з потерпілим ОСОБА_12 ОСОБА_1. ствердив наведені ним
обставини пограбування останнього та пояснив, що в ніч з 06 на 07 грудня 2004р.
він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно заОСОБА_4 грошовими коштами ОСОБА_12 в
сумі 7000 доларів США.
Коли вони зайшли в вагон, де їхав ОСОБА_12, то спочатку до потерпілого підійшли
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які
почали з ним розмову. Потім до них підійшов він. Не пам'ятає, що саме говорив
йому, як стверджує ОСОБА_12, брати паспорт і йти в тамбур. В тамбурі з ОСОБА_12
дійсно розмову вів він (ОСОБА_1). Він потерпілому сказав, що вони беруть 20
процентів від суми грошей, які він везе. ОСОБА_12 признався, що їде в
м.Мукачево, має 10 000 доларів
США. Разом з ОСОБА_12 він пішов до його купе, поряд стояли ОСОБА_2 і ОСОБА_4.
Там ОСОБА_12 дав йому пачку грошей -
доларів США, які дістав із сумки. Разом вони вийшли в тамбур. ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 залишились в вагоні: один біля купе ОСОБА_12, а другий біля туалету. В
тамбурі він (ОСОБА_1) спочатку відрахував 2000
доларів США. Однак, той хто стояв біля туалету, сказав взяти ще 5000 доларів США.
Всього він відібрав у ОСОБА_12 7000 доларів США. Після цього ОСОБА_12 пішов на
своє місце, а він з ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в інший вагон, в якому доїхали до
ст..Лавочне, де вийшли з поїзду. По ст.Лавочне в них залишилось

9

5700-5800 доларів
США, які вони розділили між собою. Допускає, що частина грошей була ним
загублена при переході з вагону у вагон.

т.2 а.с. 109-111

Будучи допитаним 16-17
лютого 2005р. в якості підозрюваного ОСОБА_1. в присутності захисника
ОСОБА_7 ствердив, що вперше разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заОСОБА_4 грошима
пасажира, яким виявився ОСОБА_12, в сумі 7000
доларів США в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород
в ніч з 06 на 07 грудня 2004р.

Також в кінці січня 2005р. він, ОСОБА_4, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород
заОСОБА_4 грішми невідомого їм пасажира (як встановлено слідством - ОСОБА_16) в сумі
4500 евро та 300 доларів
США. Вказану суму на ст.Воловець розділили на чотирьох.

Останній раз, тобто в ніч з 12 на 13 лютого 2005р. він
разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в поїзд НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород
відкрито викрали у незнайомого їм пасажира (як встановлено слідством -
ОСОБА_17) 80 доларів США, після чого в тому ж вагоні були затримані
працівниками міліції. Обставини заОСОБА_4ння вказаними грошовими коштами
детально ним описані як під час допиту в якоскі підозрюваного так іпід час дачі
ним пояснень та під час допиту в якості свідка.

т.2 а.с.
138-140

Органами прокуратури неодноразово проводилися перевірки
заяв та скарг ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_38 про застосування до
нього (ОСОБА_1) працівниками слідчих органів незаконних методів дізнання та
заволодіння його коштами. Однак, як вбачається з висновку про результати службового
розслідування від 08.04.2005р., проведеного заступником начальника СВ УМВСУ на
Львівській залізниці ОСОБА_24 (т.4 а.с. 126-130), та постанови проркуратури
Львівської залізниці про відмову в порушенні кримінальної справи від
21.03.2005р. (т.4 а.с.136-141) наведені в цих зверненнях обставини не знайшли
свого пдтвердження, в діях ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34 склад злочину
відсутній.

Відтак твердження ОСОБА_1. про застосування до нього
незаконних методів дізнання суд розцінює як намагання підсудного уникнути
відповідальності за вчинені злочинні діяння, переконавши суд в тому, що докази
його вини здобуті з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства,
а відтак не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в
інкримінованих йому злочинних діяннях не визнав, пояснив суду, що 06.12.2004р.
злочину не вчиняв, оскільки 05.12.2004р. разом з дружиною та сином ОСОБА_36
поїхав в м.Рівне, де 06.12.2004р. синові у лікарні в м.Рівне лікар ОСОБА_35
зробив операцію на статевих органах. Він як батько давав свою згоду на
проведення такої операції, про що в амбулаторній картці мається запис. Поки
тривала операція він знаходився у лікарні в коридорі. Після завершення операції
синові були призначені процедури, які здійснювала медсестра ОСОБА_37 З 7 по 10 грудня 2004р.
він, проживаючи в матері в м.Рівне, возив сина на процедури в лікарню.
10.12.2004р. він з дружиною і сином поїхали вм.Ковель.

25.01.2005р. з 18.00 год. до 24.00 год. він з дружиною,
ОСОБА_1, ОСОБА_38 свякували третю річницю свого знайомства в барі «Скорпіон» в
м.Ковелі, де їх бачили бармен ОСОБА_40 та її чоловік ОСОБА_39 28.01.2005р. він
з дружиною приїхали на святкування дня народження його бабусі - ОСОБА_41, яка
проживає в м.Ківерці Волинської області. Оскільки бабуся хворіла на грип,
святкування дня народження перенесли з ІНФОРМАЦІЯ_8 на 29 січня. 2005р. На
святкуванні були присутні: його мати -
ОСОБА_42, тітка ОСОБА_43, брат -

10

ОСОБА_44,
знайомий бабусі - ОСОБА_45
30 січня 2005р. він з дружиною
повернулися у м.Ковель.

т.7 а.с.90-91

З метою перевірки пояснень ОСОБА_4 досудовим слідством
був допитаний як свідок завідувач відділення урології Рівненської міської лікарні
ОСОБА_35 З показів останнього вбачається, що 6 грудня 2004р. в урологічному відділенні Рівненської
міської лікарні він проводив операцію ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_6р. народження.
Операція проводилась у зв'язку з вродженим звуженням крайньої плоті статевого члена
дитини. Останню для проведення операції приносила бабця дитини -ОСОБА_42 (мати
підсудного ОСОБА_4), яка працює в лікарні завідувачем терепевтичного відділення
№ 2. Батька
дитини в той день він не бачив. Ніякої письмової згоди у батька дитини на
проведення цієї операції він не брав, оскільки в цьому не було потреби.
Операцію він робив в присутності медичної сестри ОСОБА_47 Одразу після операції
дитину забрала мати, батька він не бачив. Про проведення операції він зробив
запис в амбулаторній картці дитини (т.3 а.с. 241-243). ОСОБА_35 в судове засідання на неодноразові виклики не
з'явився, надіслав заяву, в якій просив надавати віри показам, які він давав
під час досудового слідства.

т.3 а.с.241-243

З показів свідка ОСОБА_47, даних під час досудового слідства,
вбачається, що приблизно 6
грудня 2004р. до неї підійшов завідувач відділенням, сказав, що дитині
потрібно зробити фімоз статевих органів. Вона вийшла в коридор, де стояли жінка
на імя ОСОБА_48, прізвища якої знає, і молода жінка віком 30 років з хлопчиком
у віці приблизно рік - два.
Більше в коридорі нікого не було. Вона запросила їх в перев'язочну. Завідувач
взяв хлопчика, щоб зробити фімоз статевого члена. Операція тривала 3-5 хвилин. Батька
дитини вона не бачила.

т.3 а.с. 247-248

Свідок ОСОБА_37 суду пояснила, що 06.12.2004р. ОСОБА_4
разом з дружиною та сином приїхали в лікарню. Вона бачила їх біля 10 год. 00
хв. у терапевтичному відділенні. ОСОБА_4 (ОСОБА_4) сказав, що привезли сина в
урологічне відділення на операцію, яку пізніше провів ОСОБА_35. Цього ж дня
біля 21 год. 00 хв. їй
зателефонувала ОСОБА_42 (мати ОСОБА_4) і попросила приїхати додому та зробити
дитині перевязку та укол.
Вона поїхала разом із чоловіком. В квартирі на той час знаходилися ОСОБА_42, ОСОБА_4 його
дружина ОСОБА_46 та син ОСОБА_36.

Сідок ОСОБА_37 в судовому засіданні ствердив, що
06.12.2004р. зателефонувала ОСОБА_42 і сказала, що внукові необхідно зробити
укол. Він з дружиною ОСОБА_37 поїхали додому до ОСОБА_42, де дружина зробила
укол дитині. Пробули вони там приблизно півгодини. В кімнаті на той час були
ОСОБА_42, ОСОБА_4 ОСОБА_46 та ОСОБА_4.

Суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_37 та її
чоловіка - ОСОБА_37, оскільки
ОСОБА_37 працює медсестрою в терапевтичному відділенні №2 Рівненської
центральної міської лікарні, яким завідує мати підсудного ОСОБА_4 - ОСОБА_42, і свідок
ОСОБА_37 є підлеглою останньої.

Свідок ОСОБА_42 -
мати підсудного ОСОБА_4 -
суду пояснила, що 06.12.2004р. лікарем - урологом ОСОБА_35 на її прохання в Рівненській міській
лікарні її внукові ОСОБА_36 проводилась операція. її син ОСОБА_4 і невістка
були присутніми в лікарні. Син давав письмову згоду на проведення операції.
Цього ж дня на її прохання медсестра ОСОБА_37 приходила разом з чоловіком неї
до дому, де робила внукові процедури. 07.12.2004р. вона, син, невістка та онук
були на огляді в ОСОБА_46 і

11

він зробив ще один запис в амбулаторній картці.
Працівниками міліції чинився тиск на ОСОБА_46 - був складений акт про йрого перебування на роботі в
нетверезому стані, тому, боячись звільнення з роботи, він сказав, що не бачив
сина 06.12.2004р. в лікарні.

Ствердила, що ІНФОРМАЦІЯ_7р. святкували день народження
її матері - ОСОБА_41,
оскільки на свій день народження -
ІНФОРМАЦІЯ_8 - мати
хворіла. На святкуванні були присутні: вона, син - ОСОБА_4, невістка, внук, сестра, племінник. Син
знаходився в м.Ківерці з 28
по 30 січня
2005р.

т.3 а.с. 244-245

Свідок ОСОБА_49 -
дружина підсудного ОСОБА_4 суду пояснила, що 05.12.2005р. вона з чоловіком
та сином поїхали в м.Рівне до свекрухи ОСОБА_42, яка працює лікарем, щоб
прооперувати сина. 06.12.2005р. лікарем ОСОБА_35 була проведена операція. її
чоловік давав дозвіл на проведення операції, про що є запис в амбулаторній
картці сина. Після операції вони всі поїхали додому до ОСОБА_42 Цього ж дня
остання присилала додому медсестру, яка приїхала із своїм чоловіком, щоб
зробити синові необхідні процедури. На наступний день вони їздили в лікарню на
огляд до лікаря ОСОБА_46 В м.Рівне вони проживали приблизно з 5 по 10 грудня 2004р. і
весь цей час її чоловік нікуди не відлучався.

25 січня
2005р. з 18.00 год.
вони з чоловіком в барі «Скорпіон» в м.Ковелі святкували річницю шлюбу. Були
присутні ОСОБА_1. з дружиною ОСОБА_38 Після закриття бару вони разом поїхали в
нічний клуб на дискотеку. 27.01.2005р. ОСОБА_1. з дружиною поїхали додому, а
вона з чоловіком поїхали в м.Ківерці на святкування дня народження бабусі
чоловіка. На святкуванні ІНФОРМАЦІЯ_7р., окрім неї, ОСОБА_4 та сина ОСОБА_36,
були присутні ОСОБА_44, ОСОБА_43, ОСОБА_42, ОСОБА_45 30.01.2005р. всі
роз'їхались по домах.

Свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_50 ствердили, що 25.01.2005р.
ОСОБА_4 з дружиної святкували в барі «Скорпіон» річницю весОСОБА_36. Прийшли
вони бОСОБА_36 17.30 год. З
ними були ОСОБА_1. з дружиною. Вони посиділи до 24.00 год. Після цього пішли в інший бар «Золотий шар» на
дискотеку, де пробули приблизно до 4год, ранку.

Свідки ОСОБА_44, ОСОБА_43, ОСОБА_45 ствердили, що дійсно
ОСОБА_4 з дружиною та сином приїхали 28.01.2005р. в м.Ківерці на святкування
дня народження ОСОБА_41, яке відбувалося ІНФОРМАЦІЯ_7р. ОСОБА_4 знаходився там
до 30.01.2005р. і нікуди не відлучався.

Свідок ОСОБА_41 -
бабуся підсудного ОСОБА_4 ствердила, що день її народження святкували
ІНФОРМАЦІЯ_7р., оскільки 22.01.2005р. вона хворіла. На святкуванні були
присутні дочки: ОСОБА_43 та ОСОБА_42, ОСОБА_44, ОСОБА_45 28.01.2005р. приїхав
ОСОБА_4 30.01.2005р. всі роз'їхалися.

Суд критично оцінює і ставить під сумнів пояснення
підсудного ОСОБА_4, пояснення свідків ОСОБА_42 - матері підсудного, ОСОБА_49 -
дружини підсудного, ОСОБА_41 - бабці підсудного, ОСОБА_43 та ОСОБА_44, які є
близькими родичами підсудного, свідків ОСОБА_39, ОСОБА_50, ОСОБА_45, які є
їхніми хорошими знайомими. Суд вважає, що останні дали неправдиваі пояснення з
метою створити штучне алібі для підсудного ОСОБА_4 та сприяти останньому в
уникненні відповідальності за вчинені злочини.

Покази цих свідків суперечать дійсним обставинам справи і
спростовуються іншими доказами: показами потерпілих, свідків, протоколами
впізнань, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з
епізодів.

12

Ацінюючи представлену дружиною підсудного ОСОБА_4 - ОСОБА_46 як
доказ на підтвердження того, що ОСОБА_4 06.12.2004р. не приймав участі в
пограбуванні потерпілого ОСОБА_12, історію розвитку дитини - ОСОБА_36, на
одному з аркушів якої мається запис: "
06.12.04 р. Уролог. Скарги батьків на звуження крайньої плоті
статевого члена у сина... Крайня плоть подовжена, головка не вивільняється,
отвір у крайньої плоті 2
мм. ДС Фімоз. Запропонована дялятація крайньої плоті, вивільнення головки.
Згоду батька отримано. Підпис (візуально -
підпис ОСОБА_4 (т.7 а.с.202-204), суд приходить до наступного висновку.
Запис про згоду на проведення операції і підпис під ним ОСОБА_4 не може бути
прийнятий до уваги як такий, що спростовує участь останнього у скоєнні ним
разом з ОСОБА_1., ОСОБА_2 06.12.2004р. пограбування в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород потерпілого ОСОБА_12, оскільки дана амбулаторна
картка історії розвитку дитини знаходилася і знаходиться на руках у матері
ОСОБА_49 Враховуючи те, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції лише у
квітні 2005р., тобто майже через два місяці після затримання ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_5, суд вважає, що ОСОБА_4 мав можливість зробити такий запис в
історії розвитку дитини, що в майбутньому підтверджувало б начебто його
присутність при проведенні операції в лікарні та створювало йому відповідне
алібі по епізоду пограбування ОСОБА_12

Окрім цього дане алібі спростовується свідченнями
лікаря-уролога ОСОБА_46, медичної сестри ОСОБА_47, а також наказом №302 МОЗ
Укроаїни від 27.12.1999р., відповідно до якого при веденні вказаної Картки
історії розвитку дитини, записи про згоду батьків на проведення лікування не
передбачені.

Відтак, суд критично оцінює поясн судовому засіданні, які
будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з епізодів.

Підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованих йому злочинних
діяннях в судовому засіданні заперечив, суду пояснив, що 06.12.2004р. судовому
засіданні, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з
епізодів.

Підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованих йому злочинних
діяннях в судовому засіданні заперечив, суду пояснив, що 06.12.2004р. був в
м.Мукачево, де проживає з батьками. 10.12.2004р. поїхав в М.Бердянськ до
ОСОБА_1. у бізнесових справах. Пробув там приблизно два тижні. На початку січня
2005р. знову поїхав в М.Бердянськ, де познайомився з дівчиною, з якою мав намір
одружитися. В другій половині січня 2005р. приїжджав у м.Львів, їздив додому в
м.Мукачево. У кінці січня 2005р. знову поїхав в М.Бердянськ, де проживав у
своєї дівчини. Коли повертався додому, був затриманий в поїзді. При затриманні
не опирався, тілесних ушкоджень не отримав. Такі появилися в ЛВ на ст.Мукачево,
де працівники міліції застосовували до нього недозволені методи збирання
доказів, били, зламали руку, вивернули плече. В м.Львові його тримали
пристебнутим до батареї, чинили психологічний тиск, погрожуючи тим, що йому в
тюрмі буде несолодко, оскільки він колишній працівник міліції. В м.Мукачево
йому підкинули 80 доларів та вагонні ключі. Потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_17 його
не впізнали. Захисника до нього допустили вперше через два тижні після
затримання. Слідчий ОСОБА_26 сказав, що якщо він визнає себе винним у скоєнні
чотирьох злочинів, обмовить ОСОБА_1 та ОСОБА_4, до нього як до учасника бойових
дій буде застосована ст.69 КК України.

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_2 дані ним в
судовому засіданні, вважає їх надуманими, направленими на уникнення
відповідальності за вчиненні злочини, тому бере до уваги його покази на
досудовому слідстві і надає їм віри, оскільки вважає їх такими, що об'єктивно в
цілому і з висвітленям деталей відтворюють події, не в завуальованому, а
максимально наближеному до
реальності вигляді,

13

відповідають фактичним обставинам справи та
підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством доказами, які будуть
наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою
до кожного з епізодів.

З даних обвинувачуваним ОСОБА_2 на досудовому слідстві
показів вбачається, що під час досудового слідства останній вину в
інкримінованих йому досудовим слідством злочинах визнав частково і показав, що
кінці листопада на початку грудня 2004
р. в кафе в м.Мукачево він зустрів ОСОБА_1., який був з ОСОБА_4 ОСОБА_1
його познайомив з останнім і сказав, що має до нього справу, запропонував
зустрітись. Вони обмінялись номерами мобільних телефонів. При зустрічі ОСОБА_1
та ОСОБА_4 запропонували поїхати поїздом з ними в м.Стрий і дальше в
м.Мукачево. ОСОБА_1 сказав, що придумав добру схему як в поїзді можна заробити
без будь-якого ризику гроші. Про подробиці нічого не повідомляв. 06.12.2004р.
він, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поїхали у м.Стрий. Там ОСОБА_4 на залізничному вокзалі
придбав квитки на поїзд НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород
до ст.Мукачево. Своїх паспортів вони йому не давали, а вказали видумані
прізвища. За квитки платив ОСОБА_4. По прибутті вказаного поїзду здійснили
посадку у вагон НОМЕР_3,
який був першим від локомотиву, тобто в голові поїзду. Після відправлення
поїзду з вказаної станції ОСОБА_4 та ОСОБА_1 пішли в вагон НОМЕР_2, йому сказали йти
за ними. ОСОБА_1 уточнив, що він повинен знаходитись у самому вагоні і нікого
не впускати в тамбур, де вони будуть розмовляти з пасажиром. У вагоні НОМЕР_2
вони розпочали розмову з одним із пасажирів, з'ясували, що він слідує з
м.Москви. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вивели його в тамбур. Про що там з ним розмовляли
не чув, оскільки стояв в вагоні поряд з місцем, на якому той пасажир їхав.
Після розмови ОСОБА_1, ОСОБА_4 та пасажир повернулись до місця пасажира і через
кілька хвилин всі троє знову пішли у тамбур. Він, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вийшли по
ст.Лавочне, де ОСОБА_1 дав йому 1600
доларів США. Скільки грошей він дав ОСОБА_4 не бачив і скільки всього
забрали у пасажира не знає.

Вину в частині застосування в поїзді під час слідування
ножів та пістолету не визнає, таких у ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не
бачив.

По епізоду пограбування ОСОБА_16 винним себе визнав
частково, оскільки безпосередньо участі в пограбування не приймав, а саме: його
не бив, грошей не забирав, а лише стояв поряд з купе, де це відбувалось.
ОСОБА_1 після цього пограбування, коли вийшли по ст. Воловець, дав йому 500 євро та 200 доларів США.
Скільки в загальному вони забрали у ОСОБА_16 не знає.

Частково визнав вину і по епізоду пограбування, який мав
місце 25.01.2005р., коли у пасажира забрали словацькі крони. Тоді ОСОБА_4 дав
йому 1000 словацьких
крон. Про пограбування в поїзді НОМЕР_1
громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_15
йому нічого невідомо. Заперечив вину у вчиненні пограбування пасажирів
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_17, що мало місце 12.02.2005р. в поїзді
НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, оскільки в той день ніяких злочинів не
скоював, а їхав в м.Мукачево святкувати свій день народження. Зазначив, що в
цей день всі: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 їхали до нього на святкування і між
ними не було домовленості про скоєння пограбувань.

Заперечив скоєння злочинів в організованій групі осіб,
оскільки вказані злочини вчинялись спонтанно, без визначення ролі кожного.

т.7 а.с.134-136

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в
інкримінованих йому злочинних діяннях не визнав, показав, що 25.01.2005р.
участі у скоєнні інкримінованих йому злочинів не приймав, оскільки знаходився в
м.Харкові. 12.02.2005р. вони всі разом їхали в м.Мукачево святкувати день
народження ОСОБА_2. Також він попросив поїхати з ним ОСОБА_5, щоб останній
допоміг йому привезти плетені меблі від ОСОБА_4. Під час руху поїзду
спілкувався з пасажирами на предмет того чи не бажають вони помінятися місцями.
Опору при затриманні не чинив. На досудовому слідстві визнав себе винним у

14

вчиненні злочинів внаслідок неправомірних дій слідчого
ОСОБА_26, який чинив на нього психологічний тиск, залякував його, пообіцяв у
випадку визнання ним вини застосування при обранні покарання ст.69 КК України.
Його також били працівники міліції, але він не скаржився, оскільки ОСОБА_26
сказав, що в такому випадку йому буде пред'явлено тяжче обвинувачення.

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_3 дані ним в
судовому засіданні, вважає їх надуманими, направленими на уникнення
відповідальності за вчинені злочини, тому бере до уваги його покази на
досудовому слідстві і надає їм віри, оскільки вважає їх такими, що об'єктивно в
цілому і з висвітленям деталей відтворюють події, не в завуальованому, а
максимально наближеному до реальності вигляді, відповідають фактичним
обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними досудовим слідством
доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до кожного з
епізодів.

З протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_3, вбачається, що
під час досудового слідства останній вину в інкримінованих йому досудовим
слідством злочинах визнав частково і показав, що після того як був засуджений в
2000р. в Тульській області, він весь час працював на будівництві, ніяких
протиправних дій не скоював. З ОСОБА_1 познайомився давно через його брата,
підтримував періодично з ним зв'язки по телефону. В 20-х числах січня 2005р.
йому зателефонував ОСОБА_1, запитав про роботу. Він відповів, що оскільки на
дворі зима, роботи немає. Тоді ОСОБА_1 сказав приїжджати до нього, оскільки є
робота. Він подумав, що це буде робота на будівництві чи в бізнесі. Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_9р. він приїхав в
М.Бердянськ до ОСОБА_1, який його зустрів, запросив додому. Там він
познайомився з ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Проживав у готелі. На другий чи третій день
ОСОБА_1 сказав, що вони їдуть на Західну Україну, де буде робота. Він погодився
їхати з ними. Про свої дійсні наміри вони йому нічого не повідомляли. У
названих осіб він ножів, пістолета, вагонних ключів не бачив, про їх злочинні
наміри не знав. Квитки на поїзд брали ОСОБА_4 та ОСОБА_2. 24.01.2005р. вони
четверо прибули у м.Львів, де він був вперше. Погулявши по місту, поселились в
готелі цирку. На наступний день поїхали у м.Стрий. Там ОСОБА_4 з ОСОБА_2 придбали
квитки на поїзд сполученням Москва-Ужгород.
Під час слідування поїзду він разом з ОСОБА_1 знаходились в тамбурі, а
ОСОБА_4 з ОСОБА_2 були в вагоні. Останні привели в тамбур молодого хлопця, з
яким ОСОБА_1 розпочав розмову, з якої він зрозумів, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 займаються грабежами в поїздах. ОСОБА_1 запитав того хлопця про
наявність у нього грошей, звідки їде, з ким, чи мають його друзі з собою гроші.
Під час розмови до ОСОБА_1 підійшов ОСОБА_4 і вони вже разом розмовляли з цим
мужчиною. Він (ОСОБА_3) в той час стояв в тамбурі збоку, а тому не бачив
скільки грошей ОСОБА_1 з ОСОБА_4 забрали у цього пасажира і чи забрали
мобільний телефон. Потім того хлопця відпустили. З ним пішов ОСОБА_4, а
повернувся з іншим молодим мужчиною, з яким вони вели аналогічну розмову. Під
час цього в тамбур зайшов ОСОБА_2, з яким він пішов в НОМЕР_3, а ОСОБА_4 з
ОСОБА_1 залишились в тамбурі вагону НОМЕР_2
з вказаним пасажиром. Що останні в нього забрали не знає. В вагоні НОМЕР_3 біля туалету
побачили молодого хлопця, з яким ОСОБА_2 почав розмову. В цей час з НОМЕР_2
вагону підійшли ОСОБА_4 і ОСОБА_1, які приєдналтсь до розмови. Він відійшов в
сторону. Що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 забрали в цього хлопця, не бачив.
Вийшли вони по якійсь станції, на таксі доїхали в м.Мукачево, де зайшли до куми
ОСОБА_2. На наступний день виїхали у м.Львів, а звідти - в м.Ковель, де
пробули два дні. Заявив, що в цій частині вже давав покази раніше, тому їх
повністю підтверджує. 28.01.2005р. вони вчотирьох з м.Ковеля виїхали у м. Львів.
Всім керували ОСОБА_4 і ОСОБА_1. Йому було незручно відмовитись їхати з ними.
Про те, що знову в м.Мукачево поїдуть поїздом НОМЕР_1 йому нічого не говорили. Як і в попередньому випадку вони
прибули у м.Львів і дальше поїхали в м.Стрий, звідки в м.Мукачево поїздом НОМЕР_1. Проходячи по

15

вагонах в напрямку вагону-ресторану,
в одному з вагонів вони зупинились біля купе, де знаходився п'яний мужчина
віком біля 50 років,
який запропонував випити горілки. Однак, ніхто з них на цю пропозицію не
пристав. Цей мужчина говорив, що він «дальнобійник». Він, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, пішли в ресторан, де трохи посиділи. Повертаючись назад, ОСОБА_4,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зупинились біля пасажира з купе, а він пройшов в тамбур.
Через де - який час до нього приєднались інші. Цього мужчини з купе він не бив
і ніяких грошей та речей у нього не забирав, а тому винним себе по цьому
епізоду не визнає. Будь-яких грошей йому не давали. За весь період, що він
їздив з ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, йому ОСОБА_4 дав 40 доларів США та 1000 російських
рублів.

Все інше, що йому пред'явлено в обвинуваченні, окрім
випадку, що мав місце 12.02.2005р., про які давав детальні свідчення, він не
визнає. Вину в частині пограбування пасажира, що мало місце 12.02.05р., визнає
частково.

т.7 а.с. 122-124

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в
інкримінованих йому злочинних діяннях не визнав, показав, що 09.02.2005р. йому
зателефонував ОСОБА_3 і запропонував поїхати з ним в М.Бердянськ щоб допомогти
привезти плетені меблі. 10.02.2005р. приїхали в М.Бердянськ, де переночували і
поїхали в м.Львів, тому що зясувалось, що меблі повинні були привезти в
м.Львів. 12.02.2005р. ОСОБА_2 запросив поїхати до нього відсвяткувати день
народження і вони всі разом поїхали в м.Мукачево. В поїзді був затриманий
працівниками міліції. Останні, застосувавши до нього газовий балончик, одягли
кайданки і так доставили у м.Мукачево. В ЛВ на ст.Мукачево до нього
застосовували фізичне насильство, били 4-6
год. Обличчя в нього було все побите, тіло було у синцях. Синці видно і на
фотографіях. У виклику швидкої допомоги йому відмовили. Не заперечує, що
розмовляв в поїзді з кимось із потерпілих -
ОСОБА_20, ОСОБА_19, ОСОБА_18 чи ОСОБА_17. Чи підписував пояснення
13.02.2005р. стверджувати не може, оскільки був у напівсвідомому стані.

Не зважаючи на заперечення підсудним ОСОБА_5 вини в
інкримінованих йому злочинних діяннях, його вина у вчиненні таких доведена
показами потерпілого ОСОБА_17, свідків, протоколами впізнань, іншими письмовими
доказами, які будуть наведені і проаналізовані судом нижче з привязкою до конкретного
епізоду.

Таким чином, вина ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
пограбуванні 6 грудня
2004р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород
потерпілого ОСОБА_12 доведена наступними доказами:

- протоколом
усної заяви про злочин від 07.12.2004р., згідно якої в ЛВ на ст.Мукачево
звернувся громадянин Російської Федерації ОСОБА_12 із заявою про те, що
06.12.2004р. в вагоні НОМЕР_2
поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород, в якому
він їхав, троє невідомих мужчин, погрожуючи йому фізичною розправою, заОСОБА_4
його грішми в сумі 7000 доларів
США;

т.1 а.с.76.

- поясненням
ОСОБА_12 від 07.12.2004р. про обставини його пограбування в вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород, а саме: заОСОБА_4ння трьома невідомими належними йому 7000 доларів США;

т.1 а.с.77-79

16

- довідкою
Управління Нацбанку України у Львівській області, згідно якої курс долара США
до гривні України станом на 06.12.2004р. становив: 100 доларів США -530,62грн.;

т.7
а.с.41

- показами потерпілого ОСОБА_12,
який, будучи допитаним під час досудового

слідства, показав, що приблизно рік назад вирішив
переїхати на постійне місце

проживання в Закарпатську область, так як там в батька
багато родичів. В зв'язку з цим в

кінці листопада 2004р. в м. Мікунь він купив два квитки:
один - на
04.12.2004р. для

слідування до ст.Москва та на 05.12.2004р. - із ст. Москва до
ст. Мукачево на поїзд НОМЕР_1

сполученням Москва-Ужгород.
Перед поїздкою взяв з дому 10000
доларів США для

покупки будинку, який мав намір придбати в одному із сіл
поблизу м. Мукачево. Вказану

суму виручив за продаану в м.Мікунь однокімнатну
квартиру. Рідні знали, що він їде

підшукати і оглянути будинок. З м.Москви він їхав на
місці НОМЕР_3 в плацкартному вагоні

НОМЕР_2. Це місце було нижнім, посередині вагону. Ніяких
ексцесів до ст.Стрий не було, він

нікому з попутчиків та провідникам про свої наміри
придбати будинок не говорив.

Приблизно через 30
хв. після відправлення із ст.Стрий у вагон НОМЕР_2 з боку службового

купе провідників зайшло троє незнайомих йому мужчини
спортивної статури. Вони

пройшли в кінець вагону, оглядаючи при цьому пасажирів.
Він подумав, що вони

шукають свої місця. В кінці вагону ці мужчини знаходились
близько 10 хв.,
після чого

повертались в зворотньому напрямку. Коли порівнялись з
ним, один з них, який був

нижче зростом, запитав у нього звідки-ля він їде. Він
відповів, що з м. Москви. Після

цього вони сказали йому взяти паспорт і йти з ними в
неробочий тамбур вагону. На його

запитання -
чи являються мужчини працівниками міліції - вони відповіли, що там

розберуться. Він відмовлявся йти з ними. Але один з них
пригрозив, сказавши, що якщо

він опиратиметься, вони виведуть його силою. Він
скорився. Двоє пішли з ним, а третій

мужчина залишився в його купе. Коли зайшли в тамбур, один
з мужчин, що тримав його

паспорт, оглянув його і запитав, звертаючись до нього,
скільки грошей "ОСОБА_64" везе з

собою. Ці слова супроводжувались погрозою фізичної
розправи. При цьому цей мужчина

зазначив, що обшукають його та речі, а також повідомив,
що вони збирають «данину» з

поїзду в розмірі 20% від сум, що перевозяться. Сприйнявши
погрози як реальні, він

повідомив їм, що має із собою 10 000 доларів США. Після
почутого цей мужчина відкрив

двері в вагон і крикнув тому, що був біля його купе, щоб
той по телефону викликав ще

двох своїх людей. Разом з мужчиною з тамбуру він пройшов
на своє місце, де з-під

нижнього місця із сумки дістав вказану суму грошей, що
були обмотані резинкою.

Мужчина, що був нижче зростом, взяв гроші і пішов в
тамбур. Йому сказав йти за ним.

Там він відрахував 7000
доларів США, забрав собі, а решту -
3000 доларів США і паспорт

- йому
повернув. Після цього троє невідомих, які його пограбували, поспішно пішли в

напрямку 15-го вагону. Про те, що сталось, він повідомив
провідниці вагону НОМЕР_2,
яка

проінформувала про це начальника поїзду. По ст.Мукачево
до нього підійшли працівники

міліції, так як по ст.Лавочне їх не було. По вказаному
факту він дав заяву та відповідне

пояснення. Одного з грабіжників може впізнати точно, а
двох інших затрудняється, хоч

думає, що впізнав би ;

т.1 ас.114-117

- показами допитаного на досудовому
слідстві свідка ОСОБА_52, який показав, що

його рідний брат -
ОСОБА_51 та його син -
ОСОБА_12 проживають в Республіці Комі.

В минулому році брат повідомив, що останній бажає
переїхати разом із сім'єю на

проживання ближче до батьків в Закарпаття. На початку
листопада 2004р. брат

зателефонував йому і сказав, щоб він зустрічав сина
ОСОБА_95, який прибуде в м.Мукачево

07.12.2004р. Останній мав визначитись з цінами на житло в
м.Мукачево та районі. Коли у

визначений день він зустрів ОСОБА_12, той йому повідомив,
що невідомі в поїзді,

погрожуючи розправою, забрали у нього 7000 доларів США ;

17

т.1
а.с.229

- протоколом пред'явлення
особи для впізнання від 13.02.2005р., з якого вбачається,

що потерпілий ОСОБА_12 серед пред'явлених йому для
впізнання осіб, впізнав ОСОБА_1 Потерпілий ствердив, що саме цей мужчина
06.12.2004р. близько 23 год. 00 хв. в

швидкому поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород,
на перегоні станцій Сколе-Лавочне

в неробочому тамбурі вагону НОМЕР_2 відкрито
заволодів належними йому 7000
доларів

США;

т.1 а.с.249-251

- показами допитаного на досудовому
слідстві свідка ОСОБА_51,
який ствердив,

що його брат -
ОСОБА_12 дійсно продав квартиру в м. Мікунь РФ і придбав проїзні

квитки до ст.Мукачево ;

т.1 а.с.256

- показами
свідка ОСОБА_53, яка будучи допитаною під час досудового слідства, ствердила,
що ОСОБА_12 дійсно продав квартиру в м. Мікунь і придбав проїзні квитки до
ст.Мукачево, оскільки мав намір придбати квартиру в цьому місті Вона особисто
проводжала його до м.Москви, де він сів на поїзд сполученням Москва-Будапешт у вагон НОМЕР_2. Яку суму грошей
мав ОСОБА_12 із собою їй не відомо;

т.1 а.с.258

- показами допитаного як свідка
ОСОБА_1, який показав, що в кінці грудня

2004р., точно не пам'ятає, він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4
в м.Стрию сіли в

поїзд НОМЕР_1
Москва-Будапешт. Квитки по вказаній станції брали на чужі прізвища.
Поїхали

щоб знайти людей, які перевозять гроші, і заволодіти цими
коштами. Слідували в

плацкартному вагоні, його номера не пам'ятає. В одному з
вагонів ОСОБА_2 та ОСОБА_4

викликали в тамбур мужчину віком близько 40 років. Він,
знаходячись в тамбурі, почав з

цим мужчиною розмову: запитав звідки той їде, скільки
везе грошей. Мужчина повідомив,

що слідує з м.Москви і має з собою 10000 доларів США.
Вони сказали мужчині, що

беруть з цієї суми 20%,
після чого пішли у вагон до місця цього мужчини в купе. Останній

дістав з сумки пачку доларів. З ним і його грошима вони
повернулись в тамбур. Він забрав

2000 доларів
США. Однак, ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 сказали взяти ще 5000 доларів. Всього

він забрав у цього мужчини 7000 доларів США, а 3000
доларів повернув. По ст.Лавочне

вони вийшли з поїзду, гроші розділили між собою. Всього
при поділі виявилось 5800

доларів США, решту очевидно загубив;

т.2 а.с.107-108

- протоколом ставки віч-на-віч між
ОСОБА_12 та ОСОБА_1. від 14.02.2005р., під

час якої ОСОБА_12 повністю підтвердив дані ним під час
слідства покази стосовно його

пограбування, що мало місце 06.12.2004р. в вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1, під час якого
троє

невідомих забрали в нього 7000 доларів США. При цьому він вказав на ОСОБА_1. як

на одного з мужчин, які здійснили це пограбування, та
повідомив про обставини його

скоєння. ОСОБА_12 уточнив, що в вагоні з ним розмовляв
саме ОСОБА_1., саме він

вимагав у нього паспорт і наказав йти в тамбур, а коли
він туди вийшов, саме ОСОБА_1

А.А., погрожуючи розправою, вимагав передачі грошей в
розмірі 20% від суми, яку він

перевозить. ОСОБА_1. забрав всього 7000 доларів США. Під
час цього другий

мужчина, що був з ОСОБА_1., знаходився біля туалету,
перед входом в тамбур, а

третій, який теж був з ними - біля купе, де він
(ОСОБА_12) їхав.

Під час проведення ставки віч-на-віч ОСОБА_1. частково
підтвердив покази ОСОБА_12, а саме: визнав, що разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у
вказаний ОСОБА_12 день, час та у вказаному вагоні поїзду НОМЕР_1 заволодіння
належними потерпілому доларами США. Однак заперечив, що саме він вимагав у
нього паспорт та наказував пройти в

18

тамбур, і що
саме він забрав зразу 7000
доларів США. Ствердив, що забрав тільки 2000 доларів США, а коли той з його попутчиків хто стояв біля
туалету - ОСОБА_2
чи ОСОБА_4 - наказали
взяти ще 5000 доларів
США, забрав і цю суму. Тому в загальному вийшло 7000 доларів США. Заперечив, що говорив комусь із спільників
кудись телефонувати. Допустив, що частину грошей після пограбування, загубив.
Заперечив те, що погрожував ОСОБА_12;

т.2 а.с.109-111

- показами допитаного під час
досудового слідства в якості свідка ОСОБА_2,

який показав, що в грудні 2004р. разом з ОСОБА_1. та
ОСОБА_4 приймав участь

в пограбуванні пасажира поїзду НОМЕР_1. Заявив, що він
особисто грошей не забирав, це

робив ОСОБА_1. Він (ОСОБА_2) в той час стояв біля купе,
де їхав цей пасажир. По

ст..Лавочне ОСОБА_1. дав йому 1700 чи 1800 доларів США;

т.2 а.с.112-113

- протоколом ставки віч-на-віч між
ОСОБА_12 та ОСОБА_2 від 14.02.2005р.,

під час якої перший заявив, що не виключає того, що
ОСОБА_2 був одним із трьох

грабіжників, які 06.12.2004р. в плацкартному вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 спорлученням

Москва-Ужгород
забрали у нього 7000
доларів США. ОСОБА_2 підтвердив дані ним

початкові покази, зокрема і факт пограбування ним,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після

ст.Стрий пасажира в грудні 2004р. при обставинах, на які
вказав ОСОБА_12 Однак,

уточнив, що точно дати цього пограбування не пам'ятає,
сам грошей у потерпілого не

забирав і не знає скільки було забрано, так як при цьому
присутнім не був, знаходився

біля купе потерпілого, звідки-ля того вивели в тамбур
ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Останній по

ст.Лавочне дав йому 1700
чи 1800 доларів
США ;

т.2 а.с.
114

- показами ОСОБА_1., який будучи
допитаним під час досудового слідства в

якості підозрюваного в присутності захисника ствердив, що
вперше вчинив пограбування

пасажирів в поїзді НОМЕР_1
скоїв з 6 на 7 грудня 2004 р. разом з
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Зазначив, що посадку в поїзд він з ОСОБА_4 та ОСОБА_2
здійснили в один з

плацкартних вагонів по ст.Стрий. Після 23 год. 00 хв. пішли в
сусідній вагон, де ОСОБА_2

та ОСОБА_4 шукали пасажирів, що мають гроші. Там вони знайшли
і розбудили пасажира,

що слідував з м.Москви. Він до них приєднався під час
розмови з цим пасажиром. На їх

вимогу пасажир, взявши паспорт, вийшов в неробочий
тамбур. Там він (ОСОБА_1.)

питав у пасажира скільки грошей той має, сказав, що вони
забирають 20% від
наявної

суми, якщо він (потерпілий) їх добровільно покаже.
Останній повідомив, що має 10000

доларів США. Після цього він (ОСОБА_1.) пройшов з
потерпілим до його місця, де

останній з сумки дістав вказану суму і передав йому. Він
з потерпілим знову повернулися

в тамбур. ОСОБА_4 і ОСОБА_2 залишились у вагоні. Він з
пачки доларів відрахував 2000,
а

потім хтось з його друзів наказав взяти ще 5000, а тому він
всього забрав 7000 доларів

США, а решту -
3000 доларів повернув пасажиру. Вийшли вони по ст.Лавочне, де гроші

розділив на всіх ;

т.2 а.с.
138

- показами допитаного на досудовому
слідстві як підозрюваного ОСОБА_2,

який показав, що в кінці листопада на початку грудня
2004р. він в м.Мукачево випадково

зустрів ОСОБА_1, який познайомив його із своїм кумом - ОСОБА_4 Під час

розмови ОСОБА_1 запропонував йому прийняти участь як він
виразився в «киданні

лохів» у швидких поїздах, тобто у пограбуванні пасажирів,
які їдуть із заробітків з Росії.

Найкращим варіантом був швидкий поїзд сполученням Москва-Будапешт. В його

обов'язки входило «прикривати їм спини», тобто бути під
час відбору грошей неподалік,

на випадок небезпеки чи появи небажаних свідків
попередити їх про це, діяти в

19

залежності від обстановки, що складалася. В подальшому
ОСОБА_4 займався пошуком пасажирів, в яких є гроші, розпитуючи про це у вагоні
пасажирів. Виявивши таких, виводив їх у неробочий тамбур вагону, де вже чекав
ОСОБА_1., який забирав гроші і в подальшому ділив їх між ними. В кінці грудня 2004 р. йому
зателефонував ОСОБА_1 При зустрічі з останнім був ОСОБА_4 Втрьох вони доїхали у
м.Стрий, де взяли квитки на поїзд НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород,
який на ст.Стрий прибуває близько 22.00
год. Хто брав квитки і на які прізвища не пригадує, своїх документів для
цього нікому не давав, хоч завжди мав їх із собою. Квитки були у плацкартний
вагон. Біля 23.00 год.
ОСОБА_4 пішов по плацкартних вагонах щоб подивитись хто там їде, знайти
пасажира з грошима. Коли той повернувся сказав, що одного такого
"лоха" знайшов і що він слідує в 16 вагоні. Вони по черзі пройшли у цей вагон. ОСОБА_1
пройшов в неробочий тамбур, куди ОСОБА_4 вивів знайденого ним пасажира, а сам
стояв при вході в цей тамбур. Він (ОСОБА_2) в цей час знаходився при відкритих
дверях в робочому тамбурі і дивився чи ніхто не йде. Мужчину, якого виводили,
не роздивився і не впізнає. Думає, що і той його не бачив, а тому також не
впізнає. Скільки грошей у цього мужчини забрав ОСОБА_1 не знає, але по
ст.Воловець останній дав йому 1600-1800
доларів США. Скільки він взяв собі і скільки дав ОСОБА_4 не знає. Там
ОСОБА_1 повідомив йому, що ще частину грошей загубив, але скільки не говорив.
Вони їх шукали, але не знайшли ;

т.2 а.с.
155-156

- показами підсудного ОСОБА_2, які він давав
під час досудового слідства,

будучи допитаним в якості обвинуваченого. Останній в
присутності захисника повністю

підтвердив дані ним як підозрюваним поркази щодо
пограбування потерпілого ОСОБА_12, що мало місце в 06.12.2004р., вчиненого ним,
ОСОБА_1. та ОСОБА_4

При додатковому допиті він ствердив дані раніше покази по
цьому та інших епізодах пограбування пасажирів в поїзді НОМЕР_1, а також
повідомив про обставини знайомства через ОСОБА_1. з ОСОБА_4 в м.Мукачево, про
пропозиції останніх щодо заробляння грошей шляхом пограбування пасажирів в
поїздах, про визначення ними ролі кожного з них в цих пограбуваннях ;

т.3 а.с.24-25,216-217

- протоколом
ставки віч-на-віч між обвинувачуваними ОСОБА_2 та

ОСОБА_4 від 21.04.2005р., під час якої ОСОБА_2 ще раз
повністю підтвердив

дані під час досудового слідства покази стосовно обставин
пограбування 06.12.2004р. в

поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород потерпілого
ОСОБА_12 Також пояснив, що

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відібрали в одного з пасажирів гроші.
Він та ОСОБА_4 під час

цього знаходилися в проході вагону. Його роль була
слідкувати за порядком. Вийшли

вони з поїзду по ст.Воловець. ОСОБА_1 сам поділив гроші і
дав йому 500 євро та 200

доларів США. З м.Воловця вони поїхали в м.Мукачево до
його куми ОСОБА_54. Після

цього він і ОСОБА_1 поїхали в м. Бердянськ, ОСОБА_3 - в м. Харків,
ОСОБА_4 - на

Волинь;

т.3 а.с.249-250

- показами свідка ОСОБА_55 який
показав, що 05.12.2004р. в якості провідника

вагону НОМЕР_3
разом з напарницею ОСОБА_56 виїхав з м.Москви поїздом НОМЕР_1

сполученням Москва-Ужгород. їхній вагон був в голові
поїзду, тобто першим від

локомотиву. При слідуванні до ст.Чоп він заходив до
провідників у вагон НОМЕР_2.
Від

провідника цього вагону - ОСОБА_57 дізнався, що після ст.Стрий в одного з

пасажирів цього вагону троє невідомих мужчин забрали 7000 доларів США.
ОСОБА_57 та її напарниця описали йому цих мужчин. Він зрозумів, що це були ті
мужчини, які

здійснили посадку в його вагон по ст.Стрий. В них були
квитки до ст.Мукачево. їх йому

показував один з цих мужчин. На його вимогу пред'явити
документи ці мужчини при

посадці заявили, що у них все нормально, тому документи
так і не показали. Мужчини

20

зайняли місця ближче до неробочого тамбуру. У вагоні НОМЕР_3 вони їхали
приблизно 1-1,5 год., а
потім пішли в бік вагону НОМЕР_2
і більше не повертались. Він подумав, що вони пішли у вагон-ресторан. Свідок описав
цих мужчин, заявив, що зможе їх впізнати ;

т.6 а.с.
140-141

- протоколами
пред'явлення фотознімків особи для впізнання, згідно яких свідок ОСОБА_55 серед
пред'явлених йому в кожному протоколі фотознімків мужчин вказав на фото під №2, на якому
зображений ОСОБА_1. (а.с.
142-143), на фото під №2,
на якому зображений ОСОБА_4 (а.с.144-145) та на фото під №1, на якому
зображений ОСОБА_2 (а.с.
146-147), і пояснив, що саме ці особи 06.12.2004р. по ст.Стрий
здійснили посадку у вагон НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1. При
цьому ОСОБА_1. пред'являв квитки на трьох осіб, ОСОБА_4, сказав, що з
документами у них все нормально, тому їх не пред'являв. Ці мужчини мали квитки
до ст.Мукачево. У вагоні НОМЕР_3
вони пробули коло 1-1,5
год., а потім пішли в напрямку вагону НОМЕР_2.

т.6 а.с.142-147

Вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
пограбуванні потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_14
та вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 25 січня 2005р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород доведена
наступними доказами:

- протоколами допиту ОСОБА_13 як
свідка та як потерпілого від 28.03.2005р., з

яких вбачається, що 24
січня 2005р. по путівці від фірми "Согласие"
він виїхав поїздом

НОМЕР_1
сполученням Москва-Будапешт
на відпочинок. Його місце було під НОМЕР_5 в

плацкартному вагоні НОМЕР_2. Разом з ним в вагоні їхали
його друзі, з якими він

познайомився в турфірмі, а саме: ОСОБА_14, ОСОБА_58, а в
сусідньому вагоні НОМЕР_3 -

ОСОБА_16 і ОСОБА_15 Разом вони їхали в Словаччину на
гірськолижний курорт.

Після ст.Стрий, коли він знаходився в кінці вагону НОМЕР_3, до нього
підійшли двоє мужчин

міцної статури, коротко стрижені, і один з них запитав
куди він їде. Він відповів, що їде

кататись на лижах. Цей мужчина йому поставив вимогу вийти
в тамбур. Він налякався

тому пішов за ним. В тамбурі цей мужчина наказав підняти
руки вгору і обшукав його,

забрав мобільний телефон марки "Nokia 7250І",
а після цього запитав, скільки в нього

грошей. Він відповів, що має 100 доларів США та 20 Євро.
Надалі, погрожуючи йому,

мужчина наказав віддати 100 доларів, що він і зробив,
оскільки був наляканий і йому

нікуди було подітися. Після цього його відпустили і він
пішов в вагон, де знаходились

його друзі. Коли прийшов до своїх друзів, то дізнався, що
в них також забрали гроші і

мобільні телефони. Заподіяну шкоду оцінює в 6000 російських
рублів, що є для нього

значною шкодою. Після того вони пішли до провідників, щоб
повідомити їх про те що

сталось, однак двері в купе провідників були зачинені і
ніхто не відчиняв. Мужчини, які

забрали в нього гроші і мобільний телефон вийшли по
ст.Лавочне. Він і його друзі були в

шоковому стані, в міліцію не звертались, їм було не до
цього. Коли приїхали в м.Москву,

то про все, що трапилось з ними, розповіли батькам ;

т.6 а.с. 31-32,39

- протоколом предявлення фотографій
для впізнання та довідкою до нього від

28.03.2005р., з яких вбачається, що ОСОБА_13 серед
пред'явлених йому фотографій

вказав на мужчину на фотографії під № 2, на якій
зображений ОСОБА_3, та

пояснив, що саме цей мужчина 25.01.2005р. близько 23 год. 00 хв. разом з
іншим

мужчиною вивели його в тамбур вагону, де забрали у нього
мобільний телефон та 100

доларів США. ОСОБА_3 його залякував, погрожуючи йому
словесно розправою;

т.6 а.с. 33-34

21

- протоколом предявлення фотографій
для впізнання та довідкою до нього від

28.03.2005р.,
з яких вбачається, що ОСОБА_13. серед пред'явлених йому фотографій,

вказав на мужчину на фотографії під № 2, на якій
зображений ОСОБА_1., та пояснив,

що саме цей мужчина 25.01.2005 р. близько 23 год. 00 хв. вивів його в
тамбур вагону і

насильно забрав у нього 100 доларів США та мобільний телефон ;

т.6 а.с.
35-36

- показами допитаного під час
досудового слідства потерпілого ОСОБА_14,
який

показав, що після здачі екзаменаційної сесії в
Воронежській державній академії мистецтв,

де він навчається, батьки зробили йому подарунок - поїздку в
Словаччину у Високі Татри

на гірськолижний курорт. Організовували цю поїздку через
Московську турфірму

«Согласие».
24 січня 2005р. його провели в м.Москву, де на Київському вокзалі його

зустріли представники вказаної фірми. З ними вже були
чотири туристи. Там, ввечері їх

посадили на поїзд НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород. Представник фірми з ними не їхав.

У нього був квиток в вагон НОМЕР_2, в якому разом з ним їхали ОСОБА_58 і ОСОБА_13

вагоні НОМЕР_3
їхали ОСОБА_15 і
ОСОБА_16 Вони повинні були їхати до ст.Чоп, де їх

чекав автобус. Дальше на ньому через кордон в Словаччину.
Під час слідування в поїзді

ОСОБА_58 і ОСОБА_13 приходили до них у вагон, де вони
разом спілкувались. Після того,

як вони проїхали ст.Стрий, він помітив, що по вагону
пройшли четверо мужчин міцної

статури. Троє з них, були одягнуті в дублянки, а один - можливо в
шкіряну куртку.

Близько 23
год. 00 хв. він
вийшов в туалет. Однак, біля туалету двоє з мужчин, про яких

він говорив вище, сказали йому: «Пройдём с нами дружок». В
тамбурі було ще двоє

мужчин. Там вони почергово опитували звідки і куди він
їде, з ким, скільки в нього

грошей. Він розповів, що їде з групою туристів з м.Москви
відпочивати в Татри. Ці

мужчини відверто сказали, що займаються грабежами в
поїздах, а також займаються цим

на території Росії. Щось говорили про м.Тулу. Вони
перевірили його паспорт, стали

розпитувати скільки грошей в його друзів, з якими він
їде. Він відповів, що не знає. На це

йому сказали, що він їх погано розуміє і якщо в нього
багато здоровя, то вони його в

нього віднімуть, зроблять калікою. При цьому вони
розподіляли ролі: один йому

погрожував, другий ніби жалів його, кажучи, що він добрий
хлопець, все їм розкаже.

Потім його запитали скільки в нього грошей, на що він
відповів, що всі гроші має з собою

в гаманці, а ще в куртці 20 чи 30
крон. Один з цих мужчин, вищий зростом, обшукав його,

витягнув з задньої кишені його штанів гаманець, забрав з
нього всі гроші, які там були -

4000 словацьких крон, а гаманець повернув йому. Словацькі
крони у нього були

банкнотами: 3
шт. - по 1000 крон, 1 шт. - 500 крон, а решту по
100, 50 та 20 крон. Також,

останній зірвав з нього мобільний телефон "Nokia
7250І" вартістю 10230 російських

рублів. У нього був плеєр, який вони лише оглянули і не
забирали. Після цього його

відпустили.

Коли він повернувся на своє місце у вагон, там
знаходились ОСОБА_15,
ОСОБА_16 і ОСОБА_58 ОСОБА_13 кудись пішов. Коли він підійшов до свого купе, за
ним пішов один з мужчин, який розмовляв з ним в тамбурі. Цей мужчина вивів в
тамбур ОСОБА_15 Що він
говорив ОСОБА_15, не пригадує,
оскільки був в стресовому стані, довго не міг прийти до себе.

Через деякий час до них повернувся переляканий ОСОБА_15 і сказав, що в
нього все забрали, погрожували пістолетом. Зі слів останнього, в нього забрали 300 євро, вимагали
мобільний телефон, який він забув вдома. ОСОБА_15 також
розповів, що в нього знайшли карточку
страхового полісу, вважали, що це кредитна картка і вимагали до неї
пін-код, говорили, що перевірять багаж. Він (ОСОБА_14) дуже переживав тому, що
в нього була захована кредитна карточка.
Якщо б не вона, то поїздка зірвалася б. Один з тих мужчин, який повернувся
до них в купе і забрав в нього зарядний пристрій до телефону, повернув Sim-карту з його телефону.

22

Пізніше прийшов ОСОБА_13 і розповів, що «бандити» також
його пограбували, забрали гроші, мобільний телефон. Приїхавши на ст.Чоп, він з
друзями поїхали дальше за графіком в Словаччину. Вони, порахували, що грошей,
які є в нього на рахунку, в ОСОБА_15 та у дівчат, вистарчить щоб продовжити
поїздку та повернутися в м.Москву. В міліцію вони не зверталися, оскільки
вважали, що це займе багато часу і поїздка на відпочинок зірветься. Злочином
йому спричинено значну шкоду, оскільки він студент, знаходиться на утриманні
батьків. Мужчин, які забрали в нього, ОСОБА_15
і ОСОБА_13 гроші та два мобільні телефони він зможе впізнати ;

т.6 а.с. 164-167

- протоколом предявлення ОСОБА_14
фотографій для впізнання від 28.04.2005
p.,

з якого вбачається, що останній серед предявлених йому
фотографій, впізнав на

фотографії під №
2 мужчину і повідомив, що цього мужчину, який був ще з трьома

невідомими, він бачив в вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 сполученням
Мосвка-Ужгород 25 січня

2005р. при слідуванні поїзду територією України після
ст.Стрий. Близько 23.00 год. цей

мужчина був в тамбурі вказаного вагону, де питав його
(ОСОБА_14), хто з його друзів має

гроші, цінності, погрожував обшукати його багаж і сказав,
що якщо щось знайдуть про

що він не повідомив, то зроблять його «калікою». Впізнає
його по жорстокому погляді

очей, стрижці волосся та рисах обличчя.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений
обвинувачений ОСОБА_2;

т.6 а.с. 170-171

- протоколом предявлення ОСОБА_14
фотографій для впізнання від 28.04.2005р.,

з якого вбачається, що останній серед предявлених йому
фотографій, впізнав на

фотографії під №
2 мужчину і пояснив, що цього мужчину, який був в групі ще з трьома

невідомими, він 25
січня 2005р. біля 23.00
год. бачив у вагоні НОМЕР_2
поїзду НОМЕР_1, яким

він їхав в турпоїздку у Словаччину. Після ст.Стрий, коли
його (ОСОБА_14), вивели двоє

мужчин, цей мужчина підходив до нього під виглядом
"добряка", просив своїх друзів-

пособників йому (ОСОБА_14) не погрожувати, так як він все
розповість по-доброму, а саме:

скільки грошей мають хлопці, з якими він їде. Згодом,
саме цей мужчина, забрав в нього

зарядний пристрій до мобільного телефону і повернув йому
чіп SIM-карти
на його

просьбу.

Згідно довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений
обвинувачений ОСОБА_1.;

т.6 а.с.
172-173 - протоколом предявлення ОСОБА_14 фотографій для впізнання
від 28.04.2005р., з якого вбачається, що останній серед предявлених йому
фотографій, впізнав на фотографії під №
2 мужчину і пояснив, що цього мужчину, який був в групі ще з трьома
мужчинами, він бачив 25 січня 2005 р. у вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1. Цей мужчина, ще
з одним, зупинили його (ОСОБА_14) біля туалету, наказали вийти в тамбур, де
знаходились ще двоє їх пособників. Саме цей мужчина забрав з його гаманця 4000 словацьких крон
та мобільний телефон "Nokia
7250І".

Згідно
довідки до протоколу впізнання, на фотографії під № 2 зображений
обвинувачений ОСОБА_3;

т.6 а.с. 174-175.

- протоколом предявлення ОСОБА_14
фотографій для впізнання від 28.04.2005р.,

з якого вбачається,що останній серед предявлених йому
фотографій, впізнав на фотографії

під №1
мужчину і пояснив, що цього мужчину в групі ще з трьома мужчинами, яких він

вже впізнав, бачив 25
січня 2005р. біля 23.00
год. в вагоні НОМЕР_2
поїзду НОМЕР_1 після
ст.

Стрий. Цей
мужчина та ще один, зустрівши його (ОСОБА_14) біля туалету, вивів в

23

тамбур, де погрожував, вимагав видати гроші, дивився як його
колега забирає в нього гроші і мобільний
телефон.

Згідно
довідки до протоколу впізнання, на фотографії під №1 зображений
обвинувачений ОСОБА_4;

т.6 а.с. 176-177

- товарним чеком ТзОВ ВМС Р-Воронеж,
НОМЕР_6 від 25 грудня 2003 p.,

згідно якого вартість телефону «Nokia 7250І»
становить 10230 російських
рублів, а

також фіскальним чеком про сплату вказаної суми в касу ;

т.6 а.с. 168-169

- показами, допитаного під час
досудового слідствва як свідка і як потерпілого

ОСОБА_15,
який показав, що 24 січня
2005р. він виїхав поїздом НОМЕР_1
сполученням

Москва-Будапешт
в Словаччину на гірськолижний курорт по путівці від фірми "Согласие".

Він разом з ОСОБА_16 їхав в вагоні НОМЕР_3. Також з ними в
Словаччину їхали у вагоні НОМЕР_2
ОСОБА_13, ОСОБА_58 і ОСОБА_14.
Після відправлення поїзду із ст.Стрий

ОСОБА_13 пішов знайомитись з дівчиною, а ОСОБА_14. вийшов в туалет.
В цей час до

нього в купе, де разом з ним були ОСОБА_58 і ОСОБА_16,
підійшов мужчина віком

30-35
років, волосся коротко стрижене, світле, який запитав звідки і куди вони
їдуть,

наказовим тоном сказав предявити документи. Він намагався
пояснити цьому мужчині,

що його документи в сусідньому вагоні. Однак, мужчина
цього чути не хотів і вивів його

в татбур вагону, де знаходились ще двоє мужчин. Коли він
зайшов в тамбур вагону, то

мужчина, який його туди привів, сказав йому (ОСОБА_15), віддавати гроші
і став

обшукувати його. Цей мужчина витягнув з його кишені
гаманець, забрав з нього 300
євро,

а після цього почав вимагати в нього мобільний телефон.
Він (ОСОБА_15) відповів, що в

нього немає мобільного телефону, що він забув його в м.Москві.
Однак, цей мужчина

йому не повірив, витягнув з кишені пістолет і приставив
йому до лоба. При цьому він

відчув холод металу, не міг промовити слова, вважав, що
це справжня вогнепальна зброя.

Потім цей мужчина запитав код його пластикової картки,
яку витягнув з його гаманця.

Він (ОСОБА_15)
почав пояснювати, що це страховий поліс і там грошей немає. Двоє

інших мужчин, які стояли біля нього, залякували його,
говорили, що викинуть з поїзду,

якщо він не скаже код картки, а також тримали двері, щоб
ніхто посторонній не міг

ввійти. Він, наполягав на тому, що це не кредитна картка
і його відпустили, повернувши

гаманець і картку. Це було близько 23-24 год. 25 січня 2005 р. Коли він
повернувся в

вагон, то біля ОСОБА_16 і ОСОБА_58 вже сидів ОСОБА_14. Ті троє мужчин,
що були в

тамбурі, пішли дальше по вагону. Потім один з них
повернувся і забрав в ОСОБА_14

зарядний пристрій до телефону, повернувши, на прохання
останнього, Sim-карту
з його

мобільного телефону.

Згодом, до них повернувся ОСОБА_13, який запитав, чи їх також
пограбували, розповів, що в нього забрали мобільний телефон і 100 доларів США. Всі
були в шоковому стані. Він (ОСОБА_15)
був дуже наляканий, не міг збагнути, що відбувається. До ст.Чоп залишалось
їхати три години і він з ОСОБА_16 пішов в свій вагон збирати свої речі;

т.6 а.с. 45-47, 54

- протоколом предявлення потерпілому ОСОБА_15 фотографій для
впізнання

від 28.03.2005р., з якого вбачається, що останній серед
предявлених йому фотографій

впізнав на фотографії під № 2 мужчину і пояснив, що цей мужчина 25 січня 2005р. в

тамбурі вагону поїзду НОМЕР_1 тримав двері, щоб ніхто із сторонніх не заходив, коли в
нього

(ОСОБА_15)
забирали гроші, погрожував йому, що викинуть його з поїзду, якщо він не

скаже код пластикової картки.

Згідно
довідки до протоколу впізнання на фотографії під №2 зображений
підсудний ОСОБА_3;

т.6 а.с. 48-49

24

- протоколом пред'явлення ОСОБА_15 фотографій для
впізнання від

28.03.2005р.,
з якого вбачається, що останній серед пред'явлених йому фотографій,

впізнав на фотографії під № 1 мужчину і пояснив, що саме цей мужчина 25 січня 2005р.

в тамбрі вагону поїзду НОМЕР_1 ще з одним світловолосим мужчиною та ОСОБА_3

відібрали в нього гроші і погрожували викинути з поїзду,
якщо він не скаже код

пластикової картки, а також тримав двері в тамбурі, щоб
ніхто з посторонніх не зайшов.

Згідно довідки до протоколу впізнання, на фотографії під №1 зображений
підсудний

ОСОБА_2;

т.6 а.с.
50-55 - показами допитаної під час досудового слідства свідка
ОСОБА_58., яка показала, що 24
січня 2005р. від фірми «Согласие»
поїздом НОМЕР_1 сполученням
Москва-Будапешт виїхала
в Словаччину на гірськолижний курорт. В дорозі познайомилась з ОСОБА_13,
ОСОБА_14, а також
ОСОБА_15, ОСОБА_16, які їхали в сусідньому вагоні НОМЕР_3, але постійно
знаходились з ними у вагоні НОМЕР_2.
Під час слідування поїзду 25.01.2005р.
близько 23.00 год.
вона з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знаходились в своєму купе. ОСОБА_13 пішов в
сусідній вагон, а ОСОБА_14.
- в туалет. В цей час до них підійшов мужчина, міцної статури, з короткою
стрижкою, волосся світле, який запитав звідки і куди вони їдуть, а після їхньої
відповіді, що їдуть з м.Москви, наказав показати документи. ОСОБА_16 з ОСОБА_15
хотіла йти в свій вагон за документами, однак цей мужчина сказав дівчатам
залишитись на місці, а
ОСОБА_15 вивів в тамбур. Коли ОСОБА_15 пішов, до них в купе повернувся ОСОБА_14. і розповів, що в
нього забрали мобільний телефон і гроші. Через 5-7 хв, з тамбуру повернувся ОСОБА_15, який повідомив, що в нього забрали 300 євро. Згодом
один з мужчин повернувся і забрав в ОСОБА_14 зарядний пристрій до телефону,
повернувши йому, на його прохання, Sim-карту з його
мобільного телефону. Через деякий час в вагон повернувся ОСОБА_13, який також
розповів, що в нього силою забрали мобільний телефон і 100 доларів США.

Вона бачила, що мужчина, який виводив ОСОБА_15 в тамбур, разом з
ще трьома мужчинами міцної статури вийшли по ст.Лавочне ;

т.6 а.с. 29-30

- покази свідка ОСОБА_58.,
підтвердила у своїх показах допитана під час

досудового слідства 29.03.2005р., свідок ОСОБА_16;

т.6 а.с. 42-43

- копіями проїздних документів НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32,
НОМЕР_33, НОМЕР_34,

оформлених для проїзду в поїзді НОМЕР_1 Москва-Київ-Чоп
відправленням із ст.Москва

24.01.2005
р. в 20.30 год. на
пасажирів ОСОБА_15 - НОМЕР_7, вагон НОМЕР_3;

ОСОБА_16 -
місце НОМЕР_9, вагон НОМЕР_3; ОСОБА_13 - місце НОМЕР_8, вагон НОМЕР_2;

ОСОБА_58- місце НОМЕР_4,
вагон НОМЕР_2;
ОСОБА_14 - місце НОМЕР_10, вагон НОМЕР_2 та

списком туристів, які виїжджали по маршруту Москва-Чоп 24 січня 2005 р. поїздом НОМЕР_1, вагони НОМЕР_2, НОМЕР_3 ;

т.6 а.с. 27-28, 25

- заявою генерального директора фірми
«Согласие», адресованою
начальнику

Дирекції по обслуговуванню пасажирів Московської
залізниці, про те, що 24
січня 2005р.

група туристів слідувала з м.Москви поїздом НОМЕР_1 Москва-Ужгород, вагони НОМЕР_2 і НОМЕР_3. При

проходженні по території України в вагон вільно зайшли
озброєні люди і стали виводити

мужчин по одному в тамбур і забирали в них гроші,
мобільні телефони. Провідник вагону

НОМЕР_2
закрилась в своєму купе і ні на що не реагувала;

т.6 а.с. 15

25

- зверненням пасажирського вагонного
депо Москва-Київська в ЛВ на ст.Ужгород

УМВСУ на Львівській залізниці щодо протиправних дій
відносно пасажирів вагонів НОМЕР_2

і НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 під час
його слідування 26.01.2005р. територією України;

т.6 а.с. 14

- показами допитаної як свідка
генерального директора туристичної фірми

"Согласие"
- ОСОБА_59, яка підтвердила, що 24
січня 2005 р. від
фірми "Согласие"
в

Словаччину виїхало п'ять туристів. Приблизно 10 лютого 2005р.
від фірми "Інтурист"

поступила заява про те, що на території України у цих
туристів забрали гроші і мобільні

телефони. Такі усні заяви також поступали від когось з
туристів, які їхали в цій групі. На

підставі цих заяв фірмою "Согласие" було направлено
відповідну скаргу начальнику

Дирекції по обслуговуванню пасажирів Московської
залізниці з проханням розібратись та

прийняти відповідні міри;

т.6 а.с. 41

- показами обвинуваченого ОСОБА_2,
який ствердив, що в січні 2005р., коли

він з ОСОБА_4 знаходився в м.Бердянську у ОСОБА_1,
останній привів додому

ОСОБА_3, якого представив як свого друга. Кілька днів в
М.Бердянську вони разом

гуляли, розважались.

24.01.2005р. він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з М.Бердянська приїхали у м.Львів, де поселились у готелі львівського
цирку. Оскільки документів у ОСОБА_4 та ОСОБА_1. не було, при поселенні в
готель документи пред'являли він та ОСОБА_3

25.01.2005р. він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3
поїхали в м.Стрий, де він з ОСОБА_4 взяли квитки на поїзд НОМЕР_1 Москва-Ужгород на чужі
прізвища. Гроші за квитки платив ОСОБА_4 Слідуючи в цьому поїзді вони забирали
гроші в пасажирів. Для цього виводили в тамбур молодих хлопців, там з ними
розмовляли. Він (ОСОБА_2) особисто ні у кого грошей не брав. В тамбурі були
ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Періодично туди заходив ОСОБА_3 З цього поїзду вони вийшли
по ст.Лавочне, де ОСОБА_4 дав йому 1000 словацьких крон, сказав, що цього разу
«попрацювали впусту», тобто що не було грошовитих клієнтів, у яких можна було б
забрати значну суму грошей. Зі ст.Лавочне вони поїхали в м.Мукачево, де зайшли
до його куми ОСОБА_54.

На наступний день 26.01.2005р. з м.Мукачево вони
повернулись у м.Львів, а дальше всі четверо: він, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, поїхали у м.
Ковель, де ввечері були в ОСОБА_4 в гостях. Однак, в нього не ночували, а
проживали в готелі біля центрального ринку м.Ковеля. Були там два дні. ОСОБА_4
в ці дні здається їздив в м.Ківерці до своєї бабці. 28 січня 2005р.
вони вчотирьох повернулись у м.Львів, потім поїхали в м.Стрий, звідки поїздом НОМЕР_1 прослідували до
ст.Воловець.

У ОСОБА_4 двоє малолітніх дітей. Він (ОСОБА_2) знайомий з
дружиною останнього - ОСОБА_46, йому відомий номер її мобільного телефону, який
записано в телефонній книжці його мобільного телефону під ім'ям «ОСОБА_46». У
дружини ОСОБА_4 було два номери :
«НОМЕР_11» - записаний на ім'я «ОСОБА_46» та ще один «НОМЕР_12» записаний на
ім'я «ОСОБА_46». У ОСОБА_1. була картка (чіп) з номером «НОМЕР_13» на ім'я
«ОСОБА_46», яка колись належала ОСОБА_4. Також у ОСОБА_1. були картки (чіпи) з
номерами : «НОМЕР_14» та «НОМЕР_15» відповідно на ім'я «ОСОБА_60» та
"ОСОБА_61 ". В співмешканки ОСОБА_1. - Світлани був такий же номер як і у останнього, тільки
різнились двома останніми цифрами, а саме: у неї був номер " НОМЕР_16 ". її номер
мобільного телефону в його (ОСОБА_2) телефонній книжці записаний під ім'ям
"ОСОБА_62" ;

т.3 а.с.218-219, 259-262

- вилучених у Львівському цирку
анкетами з яких вбачається, що ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 24.01.2005р. поселялись в кімнату НОМЕР_17 та НОМЕР_18;

26

т.3 а.с. 45

- протоколом вилучення у ОСОБА_2 1000 словацьких крон
однією банкнотою,

які були вилучені 13.02.2005р. в останнього при доставленні його
в ЛВ на ст.Мукачево;

т.1 а.с.
15 - показами допитаної під час досудового слідства свідка ОСОБА_63 яка
показала, що її кум - ОСОБА_2
в період грудня 2004р. -
січня 2005р. декілька раз заходив до неї додому в м.Мукачево разом з
ОСОБА_1 і ОСОБА_4, а в кінці
січня 2005р., ще й з ОСОБА_3 ОСОБА_2 залишався у неї гостювати, а його друзі,
як вона чула з розмов, їздили на ніч в м.Ужгород. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1,
ОСОБА_3, якого
називали "ОСОБА_64" і ОСОБА_4,
якого називали "ОСОБА_46", були в неї вдома двічі в кінці січня
2005р. З їх розмов чула, що вони збирались їхати в м.Ковель, де проживає
ОСОБА_4, на день
народження бабці останнього. З якою метою ОСОБА_2 зустрічався з вказаними
особами їй невідомо. Останній раз бачила їх у вихідні дні в кінці січня 2005р. - в суботу чи
неділю. її чоловік також був вдома. В цей день до неї спочатку біля 07 год. 00 хв. зайшов ОСОБА_2, а згодом ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Останній подарував її
дочці мобільний телефон "SIEMENS
A52" ;

т.3 а.с.162-163,165-166

- показами обвинуваченого ОСОБА_3, які він давав
під час досудового

слідства, будучи допитаним 12 та 27
травня 2005р., з яких вбачається, що в двадцятих

числах січня 2005р. на пропозицію ОСОБА_1, приїхав до
нього в м. Бердянськ.

ОСОБА_1 його зустрів, запросив додому, де познайомив з
ОСОБА_4 і ОСОБА_2 В М.Бердянську він пробув два дні. Потім ОСОБА_1. сказав
їхати на Західну

Україну, там є хороша робота. Він погодився їхати з ними.
Про свої дійсні наміри вони

йому нічого не повідомляли. З ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2
він поїхав в

М.Запоріжжя, а дальше поїздом у м.Львів. Приїхавши у
м.Львів 24 січня
2005р., вони

вчотирьох поселились в готелі, що знаходиться в цирку.
Він з ОСОБА_2 заповнили

анкети. На наступний день, тобто 25 січня 2005р.,
вони вчотирьох маршрутним таксі з

вокзалу поїхали в м.Стрий. Там ОСОБА_4 з ОСОБА_2 придбали
квитки на поїзд

сполученням Москва-Ужгород
у вагон НОМЕР_2. Проїхавши
трохи в поїзді, за ініціативою

ОСОБА_1, вони пішли по вагонах. ОСОБА_4 з ОСОБА_1 почали
приставати до пасажирів з

метою забрати в них гроші. Він з ОСОБА_1 знаходились в
тамбурі, а ОСОБА_4 з

ОСОБА_2 були в вагоні. Останні привели в тамбур молодого
хлопця, з яким ОСОБА_1

вів розмову. Останній запитав у хлопця про наявність у
нього грошей, звідки-ля їде, з

ким, чи мають його друзі з собою грошові суми. Під час
розмови до ОСОБА_1 підійшов

ОСОБА_4 і вони вже разом розмовляли з цим хлопцем. Він
(ОСОБА_3) в той час стояв в

тамбурі збоку, а тому не бачив скільки грошей ОСОБА_1 з
ОСОБА_4 забрали у цього

пасажира і чи забрали мобільний телефон. Потім цього
хлопця відпустили. З ним пішов

ОСОБА_4, а повернувся з іншим молодим мужчиною, з яким
вони вели аналогічну розмову.

Під час цього в тамбур зайшов ОСОБА_2, з яким він пішов у
вагон НОМЕР_3, а
ОСОБА_4 з

ОСОБА_1 залишились в тамбурі вагону НОМЕР_2 з вказаним
пасажиром. Що останні в нього

забрали не знає. В вагоні НОМЕР_3 біля туалету побачили молодого хлопця, з яким ОСОБА_2

почав розмову. В цей час з вагону НОМЕР_2 підійшли ОСОБА_4
і ОСОБА_1, які підключились до

розмови. Він відійшов в сторону. Що саме ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_1 забрали в цього

хлопця не бачив, йому вони грошей не давали. Вийшли вони
по якійсь станції, на таксі

доїхали в м.Мукачево, де зайшли до куми ОСОБА_2. На
наступний день виїхали у

м.Львів, а звідті-ля у м.Ковель, де проживає ОСОБА_4 Були
в нього вдома в гостях.

Проживали в якомусь мотелі, що на в'їзді в м.Ковель. При
поселенні він з ОСОБА_2

давали свої паспорти. ОСОБА_1 документів не давав, бо
свій паспорт десь загубив. В

м.Ковелі вони пробули два дні, а 28 січня 2005р.
повернулись у м. Львів, звідки знову

поїхали в м.Стрий, де придбавши квитки на поїзд НОМЕР_1 і поїхали ним в
напрямку м.

Мукачево;

27

т. 3 а.с.
255-258, т.7 а.с. 122-124

- протоколом ставки віч-на-віч між
обвинувачуваними ОСОБА_3
та

ОСОБА_4,
проведеній 18 травня
2005р., під час якої ОСОБА_3
підтвердив

наведені вище покази, які він давав в якості
обвинуваченого ;

т.3 а.с.263-266

- протоколом огляду документів від 27 травня 2005р., з
якого вбачається, що в

приватному готелі "Вероніка", який знаходиться
в м. Ковелі по вул. Брестській в книзі

поселення громадян, яка розпочата 25 грудня 2004р., на
аркуші № 2 мається запис: дата

поселення 26 січня 2005 р. в кімнату НОМЕР_19 та НОМЕР_20
в 14.00 год. поселено громадянина на

прізвище ОСОБА_2: з сумою оплати 50 грн. в кімнату
НОМЕР_19 і 80 грн. в кімнату НОМЕР_20 під

прізвищем ОСОБА_2 ;

т.7 а.с. 64

- показами
свідка ОСОБА_65, який, будучи допитаним під час досудового слідства

показав, що, працюючи начальником поїзду НОМЕР_1, він 24
січня 2005р. виїхав з м.Москви.

Під час слідування поїзду все було спокійно, жодних скарг
від пасажирів не поступало. В

плацкартних вагонах, яких в цьому поїзді було три:
НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3, провідниками їхали

відповідно ОСОБА_66, ОСОБА_67; ОСОБА_68, ОСОБА_69;
ОСОБА_70,

ОСОБА_71 Поїзд НОМЕР_1 слідував до станції Ужгород. В
складі цього поїзду було

також три вагони, які з м.Ужгороду слідують за кордон, а
поїзд НОМЕР_1 двадцять
одну

годину стоїть в м.Ужгороді. Після повернення вагонів
із-за кордону, поїзд повертається в

м.Москву.

Після повернення з рейсу в вагонному парку він дізнався,
що під час вказаної поїздки 24-25
січня 2005р. у вагонах НОМЕР_2
і НОМЕР_3 сталось
пограбування пасажирів. Йому повідомили, що в дирекцію поступила скарга. Самі
провідники йому нічого не розповідали. Чому провідники про те, що сталося, йому
нічого не повідомили, він пояснити не може;

т. 6 а.с. 69-70

- копіями матеріалів пасажирського
вагонного депо Москва-Київська за скаргою

туристичної фірми "Согласие"
про протиправні дії відносно туристів при слідуванні в

вагонах НОМЕР_2
і НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород,
яке мало місце 24-25

січня 2005
р. та 28 січня 2005 р.;

т.6 а.с. 102-127

- показами допитаного під час
досудового слідства свідка ОСОБА_72, який

показав, що 24
січня 2005р. виїхав з м.Москви поїздом НОМЕР_1 сполученням Москва-

Ужгород
провідником вагону НОМЕР_1.
Під час поїздки ніяких інцедентів не було. Потім він

дізнався, що в вагонах НОМЕР_2,НОМЕР_3 було пограбування молодих людей,
які слідували з

Москви в Словаччину. Обставини пограбування йому не
відомі. Однак під час слідування

поїзду декілька підозрілих осіб неодноразово проходили по
вагону НОМЕР_1 із
сторони

вагону НОМЕР_2
в вагон-ресторан. Пам'ятає,
що вони були одягнуті в шкіряні дублянки або

куртки коричневого кольору;

т.6 а.с. 136

- протоколом пред'явлення фотографій
для впізнання від 27.04.2005р., згідно якого

ОСОБА_67 впізнав мужчину на фотографії під № 3 і пояснив, що
впізнає цього

мужчину як такого, що 25 січня 2005р. в поїзді НОМЕР_1 неодноразово проходив по вагону

НОМЕР_1
в вагон ресторан. Впізнає його по продовговатому обличчі, примружених очах,

стрижці волосся. Інших мужчин, які були разом з ним,
впізнати не може.

28

Згідно
довідки до протоколу впізнання на фотографії під №3 зображений обвинувачений ОСОБА_3;

т.6 а.с. 137-138

- показами допитаної під час
досудового слідства свідка ОСОБА_71, яка

показала, що 24
січня 2005р. виїхала провідником вагону НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1
сполученням

Москва -
Ужгород. 25 січня 2005р. поїзд проходив по території України. Всі місця в

вагоні були зайняті. її напарником був ОСОБА_73 першому
купе їхали хлопець і

дівчина, які робили посадку по ст. Москва. На своїх
місцях вони знаходились мало, так як

всю дорогу бігали в вагон НОМЕР_2 де, як вона зрозуміла, їхали їх друзі чи знайомі.

Приблизно перед ст.Стрий вона зауважила у вагоні чотирьох
мужчин, яких раніше не

бачила. Вони пройшли по вагону зі сторони вагону НОМЕР_2. При цьому вони
заглядали в

кожне купе, приглядались до пасажирів. Вона подумала, що
вони когось шукають. Так

вони походили по вагону після відправки поїзду із
ст.Стрий. Більше вона їх не бачила, так

як лягла відпочивати, а тому на якій станції вони вийшли,
не знає. При під'їзді поїзду до

ст.Чоп вона з розмови між хлопцем і дівчиною з першого
купе зрозуміла, що щось

трапилось. Однак, нічого в них не розпитувала, так як
було незручно це робити. Будь-яких

скарг від пасажирів не поступало. Згодом від провідників
ОСОБА_69 і ОСОБА_68 вона

дізналася, що у вагоні, який вони обслуговували, дійсно у
двох хлопців невідомі забрали

гроші і мобільні телефони. Від останніх про це вона
дізналася під час розгляду скарги

туристичної фірми «Согласие»
в ЛВЧД-15 ;

т.6 а.с. 149-150.

- протоколом пред'явлення фотографій
для впізнання від 27.04.2005р., з якого

вбачається, що ОСОБА_71 серед пред'явлених їй фотографій,
впізнала мужчину,

зображеного на фотографії під № 1 і пояснила, що 25 січня 2005 р. двічі бачила
цього

мужчину в компанії ще трьох мужчин у вагоні НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-

Ужгород.
Усі четверо мужчин зайшли в вагон зі сторони вагону НОМЕР_2. Проходячи по

вагону, вони заглядали в кожне купе, приглядались до
пасажирів і їх багажу. Мужчину на

фотографії під №1
впізнає по рисах обличчя, усмішці, стрижці. Пам'ятає, що у цього

мужчини з усіх чотирьох було більш світле волося.

Згідно
довідки до протоколу впізнання на фотографії під №1 зображений обвинувачений ОСОБА_4;

т.6 а.с. 151-152.

- протоколом пред'явлення фотографій
для впізнання від 27.04.2005р., з якого

вбачається, що ОСОБА_71 серед пред'явлених їй фотографій,
впізнала мужчину на

фотографії під №
3 і пояснила, що 25 січня
2005р. бачила двічі цього мужчину у вагоні

НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород. У вагон
він зайшов зі сторони вагону

НОМЕР_2
ще з трьома мужчинами. Проходячи по вагону, він та інші мужчини, що з ним
були,

заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів і
їхнього багажу. Пройшовши до

кінця вагону, вони повертались зворотньому напрямку до
вагону НОМЕР_2.

Згідно
довідки до протоколу впізнання на фотографії під № 3 зображений обвинувачений ОСОБА_1.;

т.6 а.с. 153-154.

- протоколом пред'явлення фотографій
для впізнання від 27.04.2005р., з якого

вбачається, що ОСОБА_71 серед пред'явлених їй фотографій,
впізнала мужчину на

фотографії під №
1 і пояснила, що саме цього мужчину, який був ще з трьома

мужчинами, вона 25
січня 2005р. бачила у вагоні НОМЕР_3
поїзда НОМЕР_1 сполученням

Москва-Ужгород.
В вагон НОМЕР_3 під час
слідування поїзду він заходив двічі. В обох

випадках він заходив зі сторони вагону НОМЕР_2. Проходячи по
вагону, він і ті що з ним

були, заглядали в кожне купе, приглядались до пасажирів і
їхнього багажу.

29

Згідно
довідки до протоколу впізнання на фотографії під №1 зображений обвинувачений ОСОБА_3;

т.6 а.с. 155-156.

- повідомлення Управління НБУ у
Львівській області, згідно якого офіційні курси

української гривні до долара США, евро, російського
рубля, словацької крони,

встановлені Національним банком України станом на 25 січня 2005 р. складають:

100 USD
- 530,4200 грн. 100 EUR
- 692,9973 грн. 10 RUB
- 1,8933 грн. 100 SKK
- НОМЕР_3,8919
грн.

т.7 а.с. 41

Вина ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в пограбуванні 28 січня 2005 року в поїзді НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород
потерпілого ОСОБА_16 доведена наступними доказами :

- протоколом прийняття заяви про
вчинення злочину від ІНФОРМАЦІЯ_7р., з якої

вбачається, що в цей день в ЛВ на ст.Ужгород звернувся
громадянин Російської Федерації

ОСОБА_16 і повідомив про його пограбування невідомими
особами 28.01.2005р. в

вагоні НОМЕР_2
поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород, які
заОСОБА_4 належними йому

5000 євро, 700 доларами США,
мобільним телефоном "SIEMENS
C-60" вартістю
500 грн.

т.2 а.с.4

- відібраним у
ОСОБА_16 поясненням про обвтавини його пограбування

28.01.2005р. у вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород невідомими

особами, які застосували до нього фізичне насильство ;

т.2 а.с.5-6

- висновком
судово-медичної експертизи №58 від 01.02.2005р., згідно якого у

ОСОБА_16 під час медогляду виявлено гематоми обох повік
лівого ока, крововилив

під райдужкою цього ока, підшкірна гематома, синяк та
рана правої щоки, які утворились

від дії твердих предметів, можливо і кулаків, по давності
можуть відповідати часу

28.01.2005р. і відносяться до категорії легкого тілесного
ушкодження;

т.2 а.с.52

- показами допитаного під час
досудового слідства потерпілого ОСОБА_16,

який ствердив, що працює водієм-дальнобійником у фірмі
«Авто-1» м.Москви. 13

листопада 2004р. в Угорщині поламався автомобіль, який
був там залишений. За нього та

послуги потрібно було заплатити гроші. На фірмі він
отримав для цього 5000 євро

банкнотами по 500
євро - 10 шт. та 700 доларів США,
банкнотами по 100 доларів
США -

7 шт. Крім
цього для поїздки на харчування в нього було 100 грн. Отримані на фірмі

кошти він зберігав в гаманці сірого кольору на замку,
який знаходився в кишені штанів.

26.01.2005р. він поїздом НОМЕР_1 Москва-Ужгород виїхав з
м.Москви, вагон НОМЕР_2, місце НОМЕР_20.

Про це, що він виїхав з м.Москви знали директор фірми та
його заступник, який давав

йому гроші. Більше нікому на фірмі і знайомим він про це
не повідомляв. В купе з ним до

ст.Мукачево їхав мужчина на ім'я ОСОБА_75, а також
мужчина на імя ОСОБА_74, у якого був

квиток до М.Бердичева і який вийшов по ст.Житомир. В
м.Брянську та м.Конотопі був

митний контроль. В м.Конотопі він заповняв бланк, що
слідує через Україну транзитом.

Митну декларацію він не заповняв, так як цього йому ніхто
не пропонував зробити.

Слідуючи по терниторії України неодноразово розпивав з попутчиками спиртне. З собою

мав дві сумки та папку коричневого кольору, в якій
знаходились документи. У вечері

30

28.01.2005р. поїзд прибув у м.Львів. Після його відправлення
з вказаної станції ходив курити в тамбур, а потім ліг спати. ОСОБА_75 попросив
розбудити його по ст.Мукачево коли буде виходити. Прокинувся він від того, що
його хтось розбудив. Побачив в купе 3-х
мужчин. Один сидів біля нього, двоє інших стоялди в проході. Вони були
ростом приблизно 180 см,
міцної статури, одягнуті в коричневі дублянки. Чи були в них головні убори не
пам'ятає. В мужчини, який присів біля нього було овальне обличчя, темне
волосся. Цей мужчина на російській мові наказав йому віддати гроші. Коли він
здивовано перепитав про гроші. Мужчина вдарив його в обличчя рукою. Від удару
він втратив свідомість. Привів його до тями той самий мужчина, який повторив
щоб він віддавав гроші. Відповів йому, що грошей у нього немає. Мужчина знову
вдарив його рукою в обличчя, після чого він знову втратив свідомість. Мужчина
знову привів його до пам'яті, кинув йому якісь гроші, сказав, що це йому на
дорогу, після чого знову вдарив в обличчя. ОСОБА_75 в той час не було.
Опам'ятався він по ст.Чоп від того, що його розбудили провідники, яким він
повідомив про пограбування та попросив викликати міліцію. Коли збирався,
побачив, що його куртка лежить на підлозі. В ній не було мобільного телефону "SIEMENS C-60 ", який він придбав
в м.Москві. Номер стартового пакету UMS цього телефону НОМЕР_21. Крім телефону
виявив відсутність двох зарядних прнистроїв, розкладного ножа в чохлі. В м.Чоп
провідниця принесла і дала йому його папку з документами. Вона сказала, що
папку їй підкинули в тамбур вагону. Він зрозумів, що її забрали ті хто забрав
гроші. З грабіжників може впізнати тільки двох осіб, оскільки інших не
запам'ятав;

т.2 а.с.59-60

- додатковими показами потерпілого
ОСОБА_16 про обставини його

пограбування 28.01.2005р. в вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, в

яких він уточнив свої покази стосовно викрадених у нього
грошей та майна, а саме вказав,

що у нього фактично було викрадено: 5000 євро, 700 доларів США,
мобільний телефон з

двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів
США, швейцарський ніж

вартістю 100 Євро, три чіпи до мобільного телефону -
італійський, угорський та

російський - загальною вартістю, з врахуванням коштів,
які знаходились на рахунку, - 140

доларів США. При допиті видав документи, що підтверджують
придбання мобільного

телефону «SIEMENS
C60», який у
нього викрали ;

т.6 а.с.2-3, 10

- касовим та товарним чеками на
прізвище ОСОБА_16 про придбання ним

19.06.2004р. мобільного телефону «SIEMENS C60» вартістю 3 335
російських рублів;

т.6 а.с.11-12

- протоколами
пред'явлення фотознімків осіб для впізнання, згідно яких потерпілий

ОСОБА_16 серед предявлених йому в кожному протоколі для
впізнання фотознімків

впізнав в другому протоколі мужчину на фотографії під №1
та в третьому протоколі

мужчину на фотографії під №3, на яких зображені
відповідно ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_16 показав, що саме мужчина на
фото під №1

(ОСОБА_3) 28.01.2005р. на місці НОМЕР_20 у вагоні НОМЕР_2
поїзду НОМЕР_1 забрав у нього

гроші та речі, про які він вказував в протоколах допитів.
Саме цей мужчина наносив йому

удари в обличчя, від яких він втрачав свідомість. Разом з
цим мужчиною було ще двоє,

які стояли по краях купе. Одного з них він може впізнати.
Другим мужчиною, якого

впізнав ОСОБА_16, був, зображений на фото №3 - ОСОБА_2 Саме
він, як пояснив

ОСОБА_16, не впускав в купе попутчика останього на ім'я
ОСОБА_75. Цей мужчина

насильницьких дій щодо нього не вчиняв;

т.6 а.с.5-8

31

- довідкою
ТзОВ «Авто-1» м.Москва, згідно якої 26.01.2005р. в касі товариства водій
ОСОБА_16 отримав для ремонту автопоїзду НОМЕР_21, що знаходився в Угорщині, 5000 Євро та 700
доларів США та копіями розхідних касових ордерів за №21 від 26.01.2005р.
про видачу ОСОБА_16 зазначених грошових сум у валюті;

т.6 а.с.158-160

- довідкою Управління Нацбанку
України у Львівській області, згідно якої курс

Євро та долара США до гривні України станом на
28.01.2005р. становив: 100
доларів

США -
530,40 грн., 100
Євро- 690,89 грн.;

т.7 а.с.41

- показами допитаного під час
досудового слідства свідка ОСОБА_76,
який

показав, що 27.01.2005р. виїхав з м.Москви додому поїздом
НОМЕР_1 сполученням
Москва-

Ужгород
у вагоні НОМЕР_2, місце НОМЕР_22. В купе з ним
їхали двоє мужчин, один з яких назвався

ОСОБА_4 і їхав до ст.Чоп. В дорозі розпивали спиртне.
Ввечері 28.01.2005р. прибули

на ст.Львів. Через скільки часу не пам'ятає він пішов до
своїх землячок, що їхали у цьому

ж вагоні. Пробув з ними приблизно півгодини. Бачив як з
голови поїзду у вагон зайшли 4

чи 5
мужчин, високого зросту, спортивної статури, точніше описати не може так як
у

вагоні було погане освітлення. Вони почали ходити по
вагону. Після цього він перейшов у

своє купе. ОСОБА_4 вийшов в тамбур, а коли повернувся
сказав, що лягає спати і попросив

його розбудити по ст.Мукачево коли він буде виходити.
ОСОБА_4 заснув. Приблизно через

півгодини у вагон знову зайшли 4 мужчини, яких
він вже бачив раніше. Вони підійшли до

їхнього купе і вивели його в сусіднє купе. Мужчини
перекрили вихід з його купе,

розбудили ОСОБА_4 і почали його бити. ОСОБА_4 кілька
разів падав від ударів. Що

вони з ним говорили не знає. Вони перекидували його на
лавці, обшукували кишені.

ОСОБА_4
куртка висіла на гачку. Мужчини її перевірили і кинули на підлогу. Це
тривало

приблизно 5-7хв. Після цього ці мужчини пішли в сторону 15 вагону. В руках
у них була

папка ОСОБА_4. Приблизно через 5-10 хв. була
зупинка, після якої незнайома жінка

принесла ОСОБА_4 папку. Він позбирав розкидані речі і
віддав ОСОБА_4. Останній

сказав, що у нього все забрали, а саме гроші, після чого
впав на лавку і вже не піднімався.

На столі купе він побачив кілька гривневих купюр. ОСОБА_4
їх бачив, але не взяв. Десь

через 40
хв. поїзд прибув на ст.Мукачево, де він вийшов. Перед тим він будив
ОСОБА_4,

казав щоб він йшов у міліцію. Той відповів, що піде у
м.Чопі;

т.2 а.с.
61-62

- показами допитаного під час досудового
слідства в якості свідка та підозрюваного

ОСОБА_1, який ствердив, що в кінці січня 2005р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-

Ужгород
разом з ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрито

за ОСОБА_4 грошовими коштами незнайомого пасажира в сумі 4500 Євро та біля 400

доларів США за таких обставин: в одному з вагонів вони
побачили буфетчицю з вагону-

ресторану,
яка розмовляла з п'яним мужчиною. Після ресторану він, ОСОБА_4,

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пішли в купе до цього мужчини.
Останній спав одягнутим. З

його штанів вони витягнули гроші, але скільки саме і хто
витягував не пам'ятає. Гроші

передали йому (ОСОБА_1.). Це були 4500 євро та 300 доларів США.
Гроші були в

гаманці. З цієї суми він дав 500 Євро та 100 доларів США
ОСОБА_4 щоб той повернув

потерпілому. Сумку в останнього перевіряв ОСОБА_3. Що він
там знайшов і забрав не

знає. Викрадені гроші розділили між собою по ст.Воловець,
де вийшли з поїзду. Потім

вони поїхали в м.Мукачеве, де ночували в куми ОСОБА_2;

т.2 а.с.
108, 139

- показами допитаного під час досудового
слідства підозрюваного та обвинуваченого

ОСОБА_2, який показав, що в кінці січня 2005р., приблизно
27-28 числа,
йому на

мобільний зателефонував ОСОБА_1., з яким домовились
зустрітись в М.Бердянську.

Він (ОСОБА_2) в той час був у цьому місті у своєї нареченої.
Вони зустрілись. Разом з

32

ОСОБА_1. був ОСОБА_4, а також ще один мужчина, з яким
його познайомили -ОСОБА_3
Всі вирішили їхати до нього у гості в м.Мукачево. Через м.Запоріжжя поїхали
спочатку у м.Львів. Там на залізничному вокзалі придбали квитки в плацкартний
вагон поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Будапешт. В дорозі
неодноразово вживали спиртне. Після ст.Стрий, коли точно не пригадує, ОСОБА_4
пішов по вагонах, а повернувшись повідомив всім, що є мужчина з грошима, який
знаходиться в сусідньому вагоні. Він був поряд з купе і слідкував за
обстановкою. Скільки грошей було забрано у цього мужчини не знає, цього йому
ніхто не говорив. По ст.Воловець, де вони вийшли, ОСОБА_1. дав йому приблизно 500 Євро та 200 доларів США.
Скільки дав ншим і скільки залишив собі не знає;

т.2 а.с.156-157,
т.3
а.с.25

- протокорлом ставки віч-на-віч,
проведеної між обвинувачуваними ОСОБА_2

та ОСОБА_4, під час якої ОСОБА_2 підтвердив покази, які
давав в якості

підозрюваного та обвинуваченного щодо епізоду
пограбування ним, ОСОБА_1.,

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в кінці січня 2005р. у вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1

сполученням Москва-Ужгород
потерпілого ОСОБА_16;

т.3 а.с.250

- протоколом додаткового допиту
обвинуваченого ОСОБА_2 від 17.05.2005р.,

під час якого останній ствердив, що в ніч з 28 на 29 січня 2005р. в
поїзді НОМЕР_1 він,
ОСОБА_1

А., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 забрали в одного прасажира валюту - євро і долари

США, після чого вийшли по ст.Воловець, поїхали до його
куми ОСОБА_54 в м.Мукачево.

Ранком ІНФОРМАЦІЯ_7р. на приватному таксі поїхали у
м.Львів на автовокзал, звідки ОСОБА_4

В. поїхав в м.Ковель, а вони в м.Киів. Звідти ОСОБА_3
поїхав додому в

М.Первомайський, а він з ОСОБА_1 поїхали в м. Запоріжжя,
де поселились в готелі, в

якому пробули два дні, оскільки чекали ОСОБА_4 Коли
останній приїхав поїхали в

М.Бердянськ до ОСОБА_1

Під час допиту ОСОБА_2 детально розповів про обставини
пограбування ОСОБА_16, показав, що останній їхав в плацкартному вагоні на
місці, розташованому ближче до неробочого тамбуру. Під час руху поїзду ОСОБА_16
розпивав спиртні напої, розмовляв з пасажирами, пропонував випити і їм.
Повідомив, що він дальнобійник, їде в Угорщину з м.Москви, оскільки там у нього
поламалась машина. ОСОБА_1 з ОСОБА_4 після того, як більшість пасажирів лягли
спати, сказали, що пора підійти до цього пасажира. Він (ОСОБА_2) особисто з
пасажиром не розмовляв, стояв у вагоні в проході. Останній лежав одягнутий на
своєму місці. До нього підійшли ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, розмовляли з ним,
піднімали полицю, на якій він лежав. Хто наносив цьому пасажиру удари не бачив,
як не бачив і того хто конкретно забирав у нього гроші, оскільки дивився чи не
йдуть в їх сторону сторонні особи. По ст.Воловець, де вони вийшли, ОСОБА_1 дав
йому 500 Євро та 200 доларів США;

т.3 а.с.260-262

- протоколами допиту під час
досудового слідства обвинуваченого ОСОБА_3,

який ствердив, що 28.01.2005р. з м.Ковеля він разом з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та

ОСОБА_4 приїхали у м.Львів, звідки-ля поїхали у м.Стрий.
Там ОСОБА_2 з

ОСОБА_4 придбали квитки на поїзд без пред'явлення
документів. В одному з вагонів

поїзду сполученням Москва-Ужгород
у пасажира, який спав, забрали гроші, скільки не

знає. У вагоні-ресторані ОСОБА_4 дав йому 40 доларів США і
близько 1000 російський

рублів. Вийшли з поїзду не доїзжаючи до ст.Мукачево, на якій
станції не пригадує. Коли і

куди вони мали їхати, керував ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_7р.
поїхали у м.Львів, звідки ОСОБА_4

поїхав до себе на Волинь, а він, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
поїхали автобусом в м.Київ, звідки

він поїхав додому в М.Первомайський ;

т.3 а.с.8-9,256-257,263-264

33

- показами допитаної під
час досудового слідства свідка ОСОБА_77. -
провідника

вагонів ЛВЧД-15 Московської залізниці, яка показала, що 27.01.2005р. в якості
провідника

вагону НОМЕР_23 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород
виїхала з м.Москви. 28.01.2005р.

через 30-40хв. після відправлення поїзду із ст.Стрий в
вагон зі сторони вагону-ресторану

зайшли четверо мужчин у віці 30-35 років, міцної
статури, підтянуті, в коричневих

дублянках. Вона в цей момент знаходилась біля топки в тамбурі.
Один з них запитав

скільки пасажирів у вагоні. Вона відповіла, що мало і всі
сплять. Після цього ці мужчини

пройшли у 13
вагон. Через 10-15 хв. вони
повертались і запитали її чому вона не

повідомила, що в поїзді слідують співробітники міліції.
Вона відповіла, що не знала про

це і не повинна цього комусь повідомляти. Мужчини пішли в
напрямку вагону-ресторану.

По ст.Чоп по рації передали, що необхідно викликати
працівників міліції, оскільки в 16

вагоні невідомі побили пасажира. Може впізнати цих
мужчин, так як бачила їх кілька

хвилин і візуально запам'ятала;

т.6 а.с.56

- протоколами пред'явлення ОСОБА_77
фотознімків осіб для впізнання, згідно

яких остання серед пред'явлених їй фотознімків осіб,
впізнала зображених на

фотознімках: під №
2 - ОСОБА_2 (т.6 а.с.57-58), під №
3 - ОСОБА_3 (т.6

а.с.59-60), під №
2 - ОСОБА_1. (т.6 а.с.61-62), під №
2 - ОСОБА_4 (т.6 а.с.63-64),

яких 28.01.2005р. бачила в тамбурі вагонуНОМЕР_23 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород

через 30-40
хв. після відправлення поїзду зі ст.Стрий ;

т.6 а.с.57-64

- показами свідка ОСОБА_78 - провідника
вагонів ЛВЧД-15 Московської

залізниці, яка показала, що 27.01.2005р. в якості
провідника вагону НОМЕР_1
поїзду НОМЕР_1

сполученням Москва-Ужгород
виїхала з м.Москви. її напарницею була ОСОБА_79 В

ніч з 28
на 29 січня
2005р. поїзд проходив по території України, прослідував станції Львів

та Стрий. Пасажирів у вагоні було приблизно чоловік сім.
Вона знаходилась в 1 купе.

Близько 00
год. 00 хв. у
вагон із 16 вагону
зайшли четверо мужчин. По якій станції та у

який вагон вони сідали не знає. До цього ці мужчини
декілька разів проходили по її вагону

в вагон-ресторан,
який знаходиться зразу за вагоном НОМЕР_1.
Вагони НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 слідували в

голові поїзду. Оскільки вагон-ресторан в той час був зачинений, вони
просили її

напарницю допомогти достукатись туди. Ці мужчини, коли
останній раз зайшли в їх

вагон, почали «чіплятись» до пасажирів, одного з них
заставили роздягнутися до нижньої

білизни, сказали віддавати гроші добровільно і що вони
заберуть лише 10%, а коли
самі

знайдуть то заберуть усі. В іншого пасажира ці четверо
мужчин забрали 90 доларів
США,

залишивши йому 90-100
грн. В цей час поїзд під'їзжав до ст.Воловець і згадані четверо

мужчин прибігли у тамбур 15 вагону. Вона була на висадці. З вагону на платформу

вийшов один з пасажирів, а за ним один з грабіжників.
Однак, останнього покликали його

друзі, які в той час вийшли на іншу сторону. Двері туди
були зачинені на замок.

Очевидно, що вони самі їх відчинили. Цей мужчина перейшов
до них. Мужчини були

одягнуті: двоє в коричневі дублянки, один в
темно-коричневу шкіряну куртку і ще один в

шкіряну куртку чи дублянку темного кольору. На голові
мали шапки - у двох
здоровіших

- здається
норкові, у одного - в'язана.
Двоє з цих мужчин були міцної статури, двоє -

худіші. Обличчя одного з цих мужчин було вугристе, в
другого кругле, в третього

скуласте, в четвертого продовгувате. Цих мужчин вона
могла б впізнати. Закривши за

ними площадку почула, як один з кремезніших мужчин
запитав у худішого для чого той

взяв папку, що там нічого немає, так як він перевірив.
Тоді цей мужчина вкинув прямо в

тамбур, де вона знаходилась цю папку. Це була папка на
замку "блискавка", з чорної

шкіри. Вона сказала їм, що ця папка їй не потрібна, на що
вони відповіли щоб вона

віддала її у вагоні НОМЕР_2. Вона занесла цю папку у
вказаний вагон, де звернулась до

провідника ОСОБА_16
із запитанням чи не бачила вона
такої у когось з пасажирів. Та

34

відповіла, що це скоріш за все пасажира з 8 купе. Вона пішла
туди і побачила мужчину, що лежав обличчям вниз. Навпроти сидів ще один
мужчина, якого вона запитала чи не його ця папка. Останній вказав їй на
лежачого мужчину, який якраз підняв голову, сказав, що це його. Обличчя
лежачого мужчини було жахливе -
розбите і все в крові;

т.6 а.с.72-74

- протоколами предявлення фотознімків
осіб для впізнання, згідно яких свідок

ОСОБА_78 серед пред'явлених їй в протоколах фотознімків
впізнала на фото під № 1
-

ОСОБА_1. (т.6 а.с.75-76), під №1 - ОСОБА_4 (т.6
а.с.77-78), під №2 - ОСОБА_2
(т.6 а.с.70-80), під №3
- ОСОБА_3 (т.6 а.с.81-82) і показала, що саме їх

бачила в ніч з 28
на 29 січня
2005р. у вагоні НОМЕР_1 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-

Ужгород.
Саме ці мужчини «чіплялись» до пасажирів у вагоні. Вони вийшли по

ст.Воловець. При тому мужчина, зображений у протоколі
(т.6 а.с.81-82) на фото №
3 -

ОСОБА_3 вийшов на платформу, на яку проводилась висадка,
його спільники - на

протилежнгу сторону, після чого покликали його і він
перейшов до них. Папку їй у тамбур

кинув мужчина, що зображений на фото у протоколі (т.6
а.с.70-80) під № 2 - ОСОБА_2,
який сказав занести її у НОМЕР_2, де вона дізнається кому її слід віддати. Що
вона і

зробила, віддавши папку пасажиру, на обличчі якого були
видимі тілесні ушкодження ;

т.6 а.с.
75-82

- показами допитаної під час
досудового слідства свідка ОСОБА_79 провідника

вагоні НОМЕР_1
поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва-Ужгород - напарниці
ОСОБА_78, яка

підтвердила покази дані останньою та доповнила, що
грабіжники вели себе зухвало, по-

хамськи, оскільки прохід у плацкартні вагони був
перекритий вагоном-рестораном,
що в

нічний час зачинений, супроводу міліції не було, що
усувало будь-які перешкоди їхнім

діям;

т.6 а.с.84-86

- протоколами пред'явлення
фотознімків осіб для впізнання, згідно яких свідок

ОСОБА_79 серед
пред'явлених їй в протоколах фотознімків впізнала на фото: під № 2 -

ОСОБА_4 (т.6 а.с.87-88), під №1 - ОСОБА_3 (т.6
а.с.89-90), під №1 - ОСОБА_1
(т.6 а.с.91-92) та під №2
- ОСОБА_2 (т.6 а.с.93-94). Ствердиладцо саме їх бачила

в ніч з 28
на 29 січня
2005р. у вагоні НОМЕР_1 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород.

Саме ці мужчини чіплялись до пасажирів у вагоні;

т.6 а.с. 87-94

- роздруківкою вхідних-вихідних
дзвінків та SMS повідомлень, отриманих з ЗТУ

ЗАТ "Український мобільний зв'язок", зокрема,
по номеру картки НОМЕР_21,
яка, як

встановлено розслідуванням, до 28.01.2005р. належала
потерпілому НОМЕР_16 і

разом з його мобільним телефоном "SIEMENS С-60"
була викрадена ОСОБА_1.,

ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в вагоні НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1

сполученням Москва-Ужгород.
З даної роздруківки вбачається, що після пограбування

ОСОБА_16 з його мобільного телефону - НОМЕР_21 в період з 29 січня по 13

лютого 2005
р. здійснювались вихідні та приймались вхідні дзвінки, зокрема:

ІНФОРМАЦІЯ_7р.:

- об 11:19 год., 12:23
год., 12:57 год.
здійснено вихідні дзвінки на НОМЕР_11,

який належить ОСОБА_46 (дружині обвинуваченого ОСОБА_4)
та о 20:12 год.

прийнято вхідний дзвінок з номера останньої;

- о 15:30 год. здійснено вихідний дзвінок на НОМЕР_15, який належить

ОСОБА_1.;

30.01.2005р.:

35

·
о
10:30 год., 12:32год. здійснено вихідні дзвінки на НОМЕР_15, який належить
ОСОБА_1.;

·
о 12:33
год., 12:41 год.
здійснено вихідні дзвінки на НОМЕР_11,
який належить ОСОБА_46;

31.01.2005р.:

·
о 07:48
год, 10:05 год., 16:13 год. здійснено
вихідні дзвінки на НОМЕР_11,
що належить ОСОБА_46 та о 10:15год. прийнято вхідний дзвінок з номера
останньої;

·
о 07:52
год., 12:29 год.
здійснено вихідні дзвінки на НОМЕР_15,
який належить ОСОБА_1.;

01.02.2005р.:

- о 08:13 год., 09:19
год., 21:11 год., 22:32 год. здійснено
вихідн дзвінки на

НОМЕР_11,
що належить ОСОБА_46 та о 14:19
год. прийнято вхідний дзвінок з

номера останньої;

- об 11:00 год., 11:НОМЕР_3 год., 11:19 год., НОМЕР_3:28 год., 20:54 год. здійснено
вихідні дзвінки на НОМЕР_16,
який належить ОСОБА_38 (співмешканці ОСОБА_1.);

02.02.2005р.:

- о 03:44 год., 15:31
год., 15:37 год., 16:18 год. здійснено
вихідні дзвінки на

НОМЕР_15,
який належить ОСОБА_1. та о 16:05
год., 16:18 год., 16:38 год.

прийнято вхідні дзвінки з номера
останнього;

- о 10:22 год., 18:10
год., 18:38 год.
здійснено вихідні дзвінки на НОМЕР_11,

що належить ОСОБА_46.

Окрім цього з викраденого телефону ОСОБА_16 подібні
дзвінки неодноразово здійснювались і приймались з номерів телефонів ОСОБА_46
(мобільного та домашнього в м.Ковелі Волинської області: домашній телефон НОМЕР_24), ОСОБА_38, матері ОСОБА_1-
ОСОБА_22 в період з 03 по 13 лютого 2005р.

т.5 а.с. 241-242

Вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5 в
пограбуванні ОСОБА_17 12
лютого 2005 р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород доведена
наступними доказами:

·
поясненнями потерпілого ОСОБА_17, який в судовому
засіданні пояснив, що повертався поїздом з м.Москви додому. Лежав у
плацкартному вагоні на верхній полиці. До нього підійшов мужчина і сказав щоб
він вийшов у тамбур. Він вийшов і в тамбурі мужчина спитав чи в нього є гроші.
Він відповів, що в нього є 80
доларів США. Мужчина сказав: «Давай їх сюди». Він віддав. Мужчина йому не
погрожував. Окрім грошей сказали віддати мобільний телефон. Він просив щоб
телефон йому повернули і його одразу ж повернули. Чи був ще хтось в тамбурі не
пригадує. Коли повертався у вагон, бачив як двоє мужчин лежали в проході. Того
мужчину, що забрав у нього гроші, також повалили і затримали. Працівники міліції
забрали в нього паспорт і сказали їхати з ними в м.Мукачево для дачі пояснень.
Він поїхав і в нього відібрали пояснення. Після цього його повторно викликали в
м.Львів, де він знову давав пояснення. Там йому показували фотографії, на яких
він нікого не впізнав. Зараз також не впізнає тієї людини, яка забрала в нього
гроші. Заяви про те щоб повернули йому гроші не писав, написав заяву, що не має
претензій ;

протоколом усної заяви ОСОБА_17 від 13.02.2005р., з якої вбачається, що
останній в цей день звернувся в ЛВ на ст.Мукачево і повідомив про його
пограбування невідомим мужчиною 12.02.2005р. в тамбурі вагону НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 сполученням

36

Москва-Ужгород, який
насильницьким шляхом заОСОБА_4в належними йому 80 доларами США -
4 банкнотами номіналом по 20
доларів США кожна ;

т.1 а.с.9

- поясненням ОСОБА_17 від
13.02.2005р. про обставини його пограбування, що

мало місце 12.02.2005р. в тамбурі
вагону НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород

під час слідування вказаного поїзду
на дільниці станцій Стрий-Лавочне ;

т.1 а.с. 10

- показами потерпілого ОСОБА_17,
даними ним під час досудового слідства, про

обставини його пограбування в
вагоні НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 споллученням Москва-Ужгород,

що мало місце в ніч з 12 на 13 лютого 2005р.
при слідуванні поїзду на перегоні станцій

Стрий-Лавочне;

т.2 а.с.202-203

- заявою ОСОБА_17, в якій він просить
слідчих дій з його участю не проводити,

оскільки не бажає бачити осіб, які
йому погрожували і заОСОБА_4 його грошовими

коштами 12.02.2005р. в поїзді НОМЕР_1.

т.2 а.с. 207

- рапортом начальника ОПВ КР при
УМВСУ на Львівській залізниці ОСОБА_27

від 13.02.2005р., згідно якого ним
сумісно з членами оперативної групи УМВСУ на

Львівській залізниці ОСОБА_33,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_32,

ОСОБА_30., ОСОБА_19 ОСОБА_34 в
вагоні НОМЕР_3 поїзду НОМЕР_1 сполученням

Москва-Ужгород, по підозрі у
пограбуванні ОСОБА_17 були затримані ОСОБА_1.,

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які
були доставлені в ЛВ на

ст.Мукачево;

т.1 а.с. 11

- протоколом
доставления, виявлення та вилучення від 13.02.2005р., згідно якого в

цей день о 02 год. 00 хв. по
підозрі у скоєнні грабежу в чергову частину ЛВ на

ст.Мукачево був доставлений
ОСОБА_1., у якого було вилучено 100 російських рублів,

проїзні квитки НОМЕР_25 на прізвища
ОСОБА_5, ОСОБА_2,

ОСОБА_1., мобільний телефон "LG" ;

т.1 а.с. 12

- протоколом доставления, виявлення та
вилучення від 13.02.2005р., згідно якого в

цей день, о 02 год. 00 хв. по підозрі у
вчиненні грабежу, в чергову частину ЛВ на

ст.Мукачево був доставлений
ОСОБА_2, у якого було вилучено 4
банкноти по 20

доларів США, мобільний телефон "SIEMENS CX-70", ключі провідника
;

т.1 а.с. 15

- протоколом доставления, виявлення та
вилучення від 13.02.2005р., згідно якого в

цей день о 02 год. 00 хв. по підозрі у
вчиненні грабежу в чергову частину ЛВ на

ст.Мукачево був доставлений
ОСОБА_3, у якого був вилучений мобільний телефон

"MOTOROLA";

т.1 а.с. НОМЕР_3

- протоколом доставления, виявлення та вилучення
від 13.02.2005р., згідно якого в

цей день о 02 год. 00 хв. по підозрі у
вчиненні грабежу в чергову частину ЛВ на

ст.Мукачево був доставлений
ОСОБА_5, у якого був вилучений мобільний телефон

"SAMSYNGC-100";

т.1 а.с.
19

37

- поясненнями ОСОБА_1. від
13.02.2005р., його показами в якості свідка від

14.02.2005р. та в якості
підозрюваного від 16.02.2005р., в яких під час досудового

слідства він стверджував, що 12 лютого 2005р.
він, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та

ОСОБА_2, їдучи в поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, після
відправлення його

із ст.Стрий пішли в останній вагон
щоб пограбувати когось з пасажирів. Знаходячись у

вагоні, почали виводити пасажирів у
тамбур, виясняти чи є у них гроші. У першого

пасажира, якого вивели, грошей не
було, після чого ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

вивели ще одного. Він якраз вийшов
з тамбура у вагон, але почув крики -
це ОСОБА_3

"чіплявся" до цього
пасажира, і повернувся назад у тамбур, де почав відривати

ОСОБА_3 від пасажира. ОСОБА_3 чи
ОСОБА_2 забрали у останнього мобільний

телефон, але він його у них забрав
і повернув пасажиру. Тоді той витягнув і передав йому

80
доларів США, що були банкнотами 4
шт. по 20 доларів
США. Отримавши ці кошти він

витягнув і передав пасажиру якусь
суму грошей, яку не пам'ятає, в гривнях щоб той мав

за що дістатись додому. Після цього
вони повернулись у вагон. Під час проходження по

вагону були затримані працівниками
міліції, які поклали їх на підлогу, зв'язали йому руки

ремнем.
Після затримання були доставлені в ЛВ на ст.Мукачево. Усвідомлював, що в

групі з своїми товаришами вчинив
злочин, за який настає кримінальні відповідальність,

але хотів таким чином заробити
гроші;

т.1 а.с.30-33, т.2 а.с.
108, 138-140

- поясненнями ОСОБА_5 від 13.02.2005р.,
з яких вбачається, що згідно

попередньої домовленості, яка
існувала між ним та ОСОБА_1., ОСОБА_2,

ОСОБА_3, він як такий, що є високим
на зріст та має атлетичну тілобудову, буде

ходити по вагонах та розпитувати
пасажирів звідки вони їдуть щоб виявити таких, які

повертаються з Росії із значними
сумами грошей. Після виявлення таких він мав виводити

їх в тамбур чи службове приміщення
провідників, де ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

будуть забирати у них частину
грошей. Для цього, знаходячись в вагоні НОМЕР_3, він підходив

до пасажирів, які не спали, питав
звідки-ля, куди та з якою метою вони їдуть чи

повертаються. Насамперед його
цікаквили пасажири, які їхали з Росіії. Таким чином у

названому вагоні, знайшовши
пасажира, він вивів його у службове купе, де знаходився

ОСОБА_3, а сам стояв неподалік,
дивився щоб туди не знайшов хтось сторонній чи щоб

мужчина не покликав на допомогу.
Про що з цим пасажиром, який пробув там 2-3
хв.,

розмовляв ОСОБА_3, чи забирав
останній у нього гроші, не знає. Відпустивши

пасажира, ОСОБА_3 направився у
вагон до ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Він пішов за ним.

Коли всі разом вони повертались
були затримані працівниками міліції;

т.1 а.с.38-39

- довідкою Управління Нацбанку
України у Львівській області, згідно якої курс

долара США до гривні України станом
на 12.02.2005р. становив: 529
грн. 97 коп. за 100

доларів США.

т.7 а.с.41

Потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що в
лютому 2005р. їхав поїздом в купейному вагоні з м.Києва додому у Закарпаття.
Лежав на верхній полиці, слухав плеєр. До нього підійшов мужчина і запитав на
російській мові звідки-ля він їде. Він відповів, що з м.Києва. Хто саме з
підсудніх підходив стверджувати не може. Цей мужчина був віком - сорок років,
лисий, в кепці, подібний на ОСОБА_5. Після цього мужчина запитав в його сусіда
по купе - ОСОБА_20
- звідки-ля той
їде. ОСОБА_20 відповів, що їде з м.Москви. Чув як мужчина сказав до ОСОБА_20 «выйдем». .Вони вивели
ОСОБА_20 в тамбур. Коли останній повернувся, сказав, що це «рекет». Потім
почалася бійка, шум у вагоні. Він не вставав з полички, оскільки злякався.
Пізніше він спустився із свого місця і йому сказали, що це львівські оперативники затримали
злочинців. Затримання тривало 3-4
хв. Опору при затриманні
ніхто не чинив. В
проході лежали четверо
чоловік. В

38

м.Мукачево їх висадили з поїзду. В нього працівники
міліції взяли паспортні дані. Через вісім днів його та ОСОБА_20 викликали в
м.Львів, де вони давали пояснення. Після того як його допитали, працівники
міліції йому показали чотири фотографії і сказали, що це фотографії тих людей,
яких затримали в поїзді. На фотографіях він впізнав ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Злодом
йому пред'являли наклеєні на листку ксерокопії фотографій, на яких він
впізнавав ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не впізнавав. Оскільки їх було
четверо, зробив висновок, що раз були ті двоє, що він впізнав, значить були і
двоє інших, тобто ОСОБА_1 і ОСОБА_3. Перший раз фотографії показували без
понятих, другий раз - з
понятими. ОСОБА_20 також був у кабінеті і все це відбувалося в присутності
останнього. Пояснення перед тим як підписувати не перечитував.

Потерпілим себе не вважає, оскільки в тамбур його не
виводили, не погрожували, документів, грошей в нього ніхто не вимагав, загрози
його життю чи здоровю не було. Він тільки налякався, тому заяви як потерпілий
не писав.

З протоколів пред'явлення фотознімків особи для впізнання
від 20.02.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_18 серед пред'явлених йому для
впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №1 (т.2
а.с.229-231), на якому зображеий ОСОБА_1., в другому протоколі - на фото під № 3 (т.2
а.с.232-234), на якому зображений ОСОБА_2, в третьому протоколі - на фото під № 3 (т.2 а.с.235-237), на якому
зображений ОСОБА_5, і в
четвертому протоколі - на фото
під № 3 (т.2
а.с.2138-240), на якому
зображений ОСОБА_3 ОСОБА_18, даючи пояснення по кожному з впізнаних ним осіб
вказав, що 12.02.2005р. в вагоні НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 ОСОБА_1.
разом з ОСОБА_3 будив його сусіда по купе на ім'я ОСОБА_96, запитував звідки
останній їде, а дізнавшись, що з м.Москви, змусив того піднятись, передати їм
паспорт та слідувати з ними в бік робочого тамбуру. Від ОСОБА_96а він дізнався,
що вони вимагали у того гроші. ОСОБА_1. під час затримання міліцією спочатку
"прикинувся" пасажиром, потім намагався вийти з вагону, а коли його
затримували, чинив опір до того часу як його поклали на підлогу і зв'язали.
ОСОБА_3 затримували останнім, оскільки він втік в сусідній вагон. Він був
одягнутий в куртку світло-коричневого кольору на хутрі, а коли його привели в
вагон НОМЕР_3 вже був
без неї, в світлому світері. ОСОБА_5, який був в дублянці з капюшоном і
виглядав найкремезнішим серед своїх спільників, підходив до нього (ОСОБА_18) і
запитував звідки їде та про документи. ОСОБА_5 найбільше чинив опір при
затриманні міліцією. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 ходили по вагону НОМЕР_3, піднімали
пасажирів.

т.2 а.с.229-240

З показів допитаного під час досудового слідства в якості
свідка та в якості потерпілого ОСОБА_19, вбачається, що з 1997р. періодично
їздив на заробітки в м.Москву, де працював на будівництві. 10.02.2005р. в
м.Москву поїхав на консультацію до лікаря, де пробув один день і 11.02.2005р.
повертався додому поїздом НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород.
Квиток у нього був до ст.Чоп в плацкартний вагон НОМЕР_3, місце НОМЕР_26. 12 лютого 2005р., у
вечірній час, коли поїзд прослідував ст.Стрий він помітив, що у вагон спочатку
зайшло троє мужчин, двоє з яких були одягнуті в дублянки коричневого кольору, а
один в темну куртку на цегейці. Ці мужчини в вагоні НОМЕР_3 не їхали.
Проходячи по вагону вони заглядали в кожне купе. Так пройшовши до кінця вагону
повертались назад. Оскільки він (ОСОБА_19) слідував на боковому місці, йому
було видно весь прохід вагону. Ці мужчини спочатку підійшли до пасажира, що
слідував на нижньому 23 або 27 місці, з яким
він познайомився у дорозі. Цього пасажира звати ОСОБА_80. Зі слів останнього
він знав, що той з Сумщини, їхав до друзів у справах в м.Сваляву. Один з
мужчин, які проходили по вагону, витягнув якийсь документ з портмоне і показав
ОСОБА_80. До цього він говорив йому брати свої документи і йти з ними. Однак
ОСОБА_80 відмовлявся, говорив щоб до нього покликали провідника. Після того як
йому показали якийсь документ ОСОБА_80 прослідував за трьома мужчинами в
напрямку робочого тамбуру

39

вагону. Вагон НОМЕР_3
був першим з голови поїзду. Не більше як через 5 хв. у вагон з
тамбуру повернулось вже не троє, а четверо мужчин. Четвертий з них був в куртці
темного кольору. Коли у вагон повернувся ОСОБА_80 не зауважив. Двоє з цих
чотирьох мужчин підійшли до пасажира в третьому купе. Про що вони з ним
розмовляли не чув, однак, побачив, що через кілька хвилин їх спілкування вони
вивели пасажира в неробочий тамбур. Один з двох мужчин, що залишились, підійшов
до нього і запитав звідки їде. Він відповів, що з м.Москви. Цей мужчина наказав
показати паспорт і йти в неробочий тамбур, де його перевірять. Він взяв свій
паспорт і пішов у неробочий тамбур. Другий мужчина з тих двох, що залишились,
супроводжував його до тамбуру. Коли він туди зайшов, побачив там трьох мужчин,
а саме пасажира з третього купе та двох мужчин, що його вивели. Один з двох
мужчин зразу ж відвів його в бік до вікна і запитав звідки їде. Коли він
відповів, що з м.Москви, мужчина поцікавився скільки часу там пробув. Він
відповів, що пробув один день -
на консультації у лікаря, запропонував показати квиток до м.Москви щоб це
підтвердити. Але мужчина не оглядаючи квиток, оглянув лише паспорт після чого
сказав, що він вільний і може йти на своє місце. Вийшовши з тамбуру у вагон
побачив, що перед входом в нього, поряд з туалетом, стояли ті двоє мужчини,
один з яких підходив до нього у вагоні, а інший, що супроводжував його до
тамбуру. Вони хотіли про щось з ним поговорити, однак мужчина, який розмовляв з
ним в тамбурі сказав, що його перевірив і все нормально. Коли він повернувся на
своє місце жінка, яка їхала з ним поряд запитала, що там було. Він відповів їй,
що це рекетири, після чого жінка заховала свою дублянку. Через дві хвилини з
тамбуру вийшов один з чотирьох мужчин, що виводив пасажирів, за ним слідував
пасажир з третього купе, за ними -
ще двоє з цих чотирьох мужчин. Четвертий мужчина повернув в той час в купе
до якогось пасажира, про щось з ним розмовляв. Це купе було за його купе, тобто
ближче до неробочого тамбуру. В цей час у вагон зайшли двоє мужчин в
цивільному, як потім дізнався -
працівники міліції, які почали затримання мужчин, що виводили пасажирів.
Спочатку затримали того, який з тамбуру виходив - останній і був в коричневій дублянці, а потім решту. Все
це проходило швидко і несподівано для пасажирів. Таким чином працівники міліції
затримали всіх чотирьох мужчин, про яких він повідомив і які ходили по вагону
та виводили пасажирів. Вважає, що йому того дня пощастило, оскільки він із
заробітків не повертоався і грошей з собою не мав. Після затримання вказаних
мужчин він з іншими пасажирами стояв в тамбурі і курив. В розмові з ними
дізнався, що у пасажира, якого перед ним виводили в тамбур забрали 80 доларів США, хоч
цей пасажир спочатку говорив мужчинам, що має лише 60. Однак, останні
його перевірили і, виявивши 80,
забрали у нього всі. Цих чотирьох мужчин він зможе впізнати. Він пережив
цей інцидент спокійно, оскільки не мав з собою грошей.

т.2 а.с. 208-210, 225

З протоколів пред'явлення фотознімків особи для впізнання
від 19.02.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_19 серед пред'явлених йому для
впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №1, (т.2 а.с.211-213), на якому
зображений ОСОБА_3, в другому -
на фото під № 1 (т.2
а.с.214-216), на якому зображений ОСОБА_2, в третьому - на фото під № 2 (т.2
а.с.217-219), на якому зображений ОСОБА_5, і в четвертому - на фото під № 3 (т.2 а.с.211-213), на якому
зображений ОСОБА_1. Під час проведення впізнання ОСОБА_19, даючи пояснення в
протоколах по кожному з впізнаних ним осіб, зазначив, що 12.02.2005р. в поїзді НОМЕР_1 в неробочому
тамбурі вагону НОМЕР_3 ОСОБА_3
разом з ОСОБА_1., який перевіряв у нього документи, забрали у пасажира з
третього купе 80 доларів
США. ОСОБА_2 у вагоні
запитував в нього (ОСОБА_19) звідки він їде, наказував взяти паспорт і йти в
неробочий тамбур для перевірки. В тамбур його супроводжував ОСОБА_5 Коли він
виходив з тамбуру, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 знаходились при вході в тамбур, біля
туалету. Всі впізнані ним особи у вказаний день були затримані працівниками
міліції. При

40

цьому ОСОБА_19 уточнив, що ОСОБА_3 був затриманий в іншому вагоні, оскільки
він з вагону НОМЕР_3 під час
затримання інших втік.

т.2 а.с.211-222
З показів допитаного під час досудового слідства в якості свідка та в
якості потерпілого ОСОБА_20, вбачається, що 11.02.2005р. повертався з
заробітків з м.Москви додому. їхав в плацкартному вагоні НОМЕР_3 місце НОМЕР_9 поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород. Його місце було
в першому купе з робочої сторони вагону, тобто поряд з купе провідників.
Близько 21 год. 00 хв. поїзд
прослідував ст.Львів, а біля 22
год. 00 хв. -ст.Стрий. В купе
з ним знаходилось дві жінки та хлопчина. З останнім він познайомився в дорозі.
Його прізвище ОСОБА_18, проживає в сусідньому селі. Близько 23.00 -23.30 год. вони лягли
відпочивати, оскільки мали виходити по ст.Ужгород, куди поїзд прибуває біля 04.00 год. ранком
наступного дня. В цей час у вагон зайшли четверо мужчин. Першими йшли два
кремезні мужчини в коричневих дублянках, один з яких був трохи вищий. Ці
мужчини підняли ОСОБА_18, запитали звідки їде. Останній відповів, що з м.Києва.
Він в той час дрімав, але під час розмови прокинувся щоб подивитись, що діється
і тоді побачив цих мужчин. Ці двоє пішли далі, а двоє інших, які йшли за ними
сказали йому показати документи, запитали звідки-ля їде. Прокинувшись, він
подумав, що це працівники міліції, які перевіряють документи, так як з подібним
стикався і раніше, їдучи на роботу. Ці мужчини під час розмови стояли по краях
купе, біля перегородок. Це були молоді хлопці, спортивної статури, середнього
зросту. Один був в короткій куртці типу дублянки, гірчичного кольору, в сірому
світері та спортивних штанах, а другий в темній куртці на цегейці. На вигляд їм
було близько 30 років.
При зустрічі чи по фотознімках він зміг би їх впізнати. Вони сказали йому вийти
з ними та провели в службове купе провідників, де останні роблять чай, каву
пасажирам, де є пульт - поряд з
купе, де провідники відпочивають. Той мужчина, що був в куртці гірчичного
кольору залишився з ним, а інший пішов у вагон до двох інших, які піднімали
інших пасажирів. Мужчина, що залишився з ним запитав у нього чи має гроші. Він
відповів, що лише 100 грн.
Мужчина запитав скільки може віддати. Він відповів, що не більше 20 грн., на що той
мужчина усміхнувся та зазначив, що в тюрмах люди голодають, а подібні йому
заробляють великі гроші і не діляться щоб їм допомогти. Він зрозумів, що ці
мужчини не співробітники міліції, а грабіжники. Він сказав мужчині, що більше
грошей немає, після чого останній почав йому погрожувати, казав, що зробить
його інвалідом, калікою, перевернуть його речі, поріжуть матрас і якщо знайдуть
гроші то йому буде погано. Однак, він стояв на своєму, так як більше грошей не
мав, а тому не переживав, що їх можуть забрати. Побачивши, що вимоги ні до чого
не привели, мужчина сказав йому йти на своє місце, зазначив, що з ним ще
пізніше поговорять. Він вийшов з службового купе і при вході в коридор вагону, десь
біля 3-го купе, побачив, що між трьома невідомими мужчинами і двома мужчинами,
які будили ОСОБА_18, йде бійка, оскільки останні чинили опір, провокували
бійку. З криків, які доносились, він зрозумів, що мужчин затримують працівники
міліції, що були в цивільному. Це очевидно побачив і почув мужчина, який
розмовляв з ним в службовому купе, а тому останній, йдучи за ним у вагон,
розвернувся і почав втікати у сусідній 16
вагон. Однак, його назад привели двоє хлопців, які представились
працівниками міліції, положили на підлогу біля тих двох мужчин, що затримали
перед тим. Останні, лежачи на землі, продовжували опиратись, а тому працівники
міліції змушені були притискати їх до землі. При тому вони їх не били, в цьому
не було потреби, оскільки найвищому з них наділи кайданки, іншого звязали ремнем. Також зазначив,
що міліціонерами був затриманий ще один мужчина, який будив його разом з тим,
що розмовляв в службовому купе і вимагав гроші. Його затримали біля 2-го купе. Перед
затриманням його двох спільників цей мужчина присів на бокове місце, а потім
фактично почав бійку, намагаючись уникнути затримання, штовхався. Застосувавши
силу міліціонери теж поклали його на підлогу, зв'язали руки ремнем. Цих 4-х затриманих
мужчин вивели з вагону по ст.Мукачево. Після затримання він не бачив щоб

41

їх хтось бив. Разом з ними по ст.Мукачево вийшов ще один молодий хлопець, у
якого як він почув з розмов у вагоні затримані в неробочому тамбурі забрали 80 доларів США.

Матеріальних претензій до затриманих не має. Однак, так
як переніс моральний тиск і був в стресовій ситуації, просив визнати його
цивільним позивачем і стягнути з останніх завдану йому моральну шкоду, яку
оцінює в 1000 грн.

т.2 а.с.244-245,246,261

З протоколів пред'явлення фотознімків особи для впізнання
від 20.02.2005р., згідно яких свідок ОСОБА_20. серед пред'явлених йому для
впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №2, (т.2
а.с.247-249), на якому зображений ОСОБА_1.; в другому - на фото під № 2, (т.2
а.с.250-252), на якому зображений ОСОБА_2; в третьому - на фото під № 2, (т.2
а.с.253-255), на якому зображений ОСОБА_3 і в четвертому - на фото під № 1, (т.2
а.с.256-258), на якому зображений ОСОБА_5 При проведенні впізнання ОСОБА_20.,
даючи пояснення в протоколах по кожному з впізнаних ним осіб, вказав, що
12.02.2005р. в вагоні НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 ОСОБА_1.
разом ОСОБА_3 будив його, запитував звідки їде, вимагав пред'явлення
документів. Вони обоє провели його до службового купе провідників, де з ним
залишився ОСОБА_3, який
вимагав у нього гроші та погрожував, а побачивши затримання, втік в 16 вагон. ОСОБА_1.,
коли ОСОБА_3 розмовляв з ним, повернувся у вагон, де був затриманий в районі
другого купе, чинив опір працівникам міліції, бився з ними. ОСОБА_2 та ОСОБА_5
будили його сусіда по купе - ОСОБА_18 О., запитували звідки їде, вимагали
документи, а дізнавшись, що з м.Києва, пішли далі у вагон піднімати інших
пасажирів. Ці мужчини теж були затримані працівниками міліції, яким чинили
опір, бились з ними. Найбільше опирався ОСОБА_5, який був найкремезніший.

т.2 а.с.247-258

З показів допитаного під час досудового слідства свідка
ОСОБА_81 вбачається, що 11.02.2005р. в якості провідника вагону НОМЕР_23
слідував з м.Москви в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород.
12.02.2005р. він після відправлення поїзду із ст.Львів пішов до провідників
у вагон НОМЕР_3. Близько 22.00 год. по ст.Стрий
він з провідницею цього вагону ОСОБА_82 стояв в робочому тамбурі, розмовляли,
курили. Під час стоянки в тамбур зайшов молодий хлопець років 30, середнього
зросту та статури, який був в коричневій куртці-дублянці, коротко стрижений.
Він запитав звідки і куди їде пасажир з місця НОМЕР_27 вагону НОМЕР_3. Він йому
відповів, що не знає, оскільки не є провідником цього вагону. Цей мужчина
вийшов з НОМЕР_3 вагону.
Де він здійснив посадку не знає. Після цього останній знову пішов у вагон, а
він з ОСОБА_83 зайшли в її службове купе. Приблизно через годину після
відправлення із ст.Стрий до них підійшов якийсь пасажир, як потім він дізнався
з місця НОМЕР_28, та почав скаржитись, що у вагоні невідомі чіпляються до
пасажирів, деталей не уточняв. Вони не встигли щось йому відповісти, оскільки
до службового купе підійшло двоє мужчин. Один з них був той, що розпитував про
пасажира з місця НОМЕР_27.
Другий був кремезніший, з жовтим ланцюгом на шиї. Вони закрили двері купе.
Куди вони в подальшому поділись, про що розмовляли з пасажиром і де - не знає. Він
повернувся на своє робоче місце в 14
вагон. По дорозі нікого з вказаних мужчин він не бачив. Через 20 хв. в вагонНОМЕР_23
звернулась провідниця вагону НОМЕР_3 ОСОБА_68 і повідомила, що в її вагоні
затримано 4 мужчин за грабіж пасажирів, просила викликати працівникам міліції
підмогу щоб зняти їх з поїзду по ст.Мукачево. Вказаних мужчин може впізнати.

т.6 а.с.96

З протоколів пред'явлення фотознімків особи для впізнання
від 26.04.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_81 серед пред'явлених йому для
впізнання фотознімків мужчин вказав: в першому протоколі - на фото під №2, (т.6
а.с.97-98), на якому

42

зображений ОСОБА_3; в другому - на фото під № 1, (т.6 а.с.99-100), на якому
зображений ОСОБА_2 При проведенні впізнання ОСОБА_81, даючи пояснення в
протоколах по кожному з впізнаних ним осіб зазначив, що ОСОБА_3 12.02.2005р. по
ст.Стрий в робочому тамбурі вагону НОМЕР_3,
звідки-ля вийшов, розпитував про пасажира з місця НОМЕР_27 названого
вагону, а потім з ОСОБА_2 зачинив його в службовому купе під час того як
пасажир з місця НОМЕР_28
скаржився на приставання невідомих до пасажирів у вагоні НОМЕР_3, що мало місце
приблизно через годину після відправлення поїзду із ст.Стрий.

т.6 а.с.97-100

З показів допитаної під час досудового слідства свідка
ОСОБА_82. вбачається, що 11.02.2005р. в якості провідника вагону НОМЕР_3 слідувала з
м.Москви в поїзді НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород.
Вона підтвердила покази, дані ОСОБА_81, а також повідомила, що після того
як останній пішов, вона виглянула з купе і почула шум у вагоні. Побачила, що в
проході вагону йде бійка, чути крики "Міліція!". В вагоні було погане
освітлення тому все добре роздивитись було важко. Потім побачила, що ближче до
купе провідників було затримано двох мужчин, один що яких був той, що їх
(провідників) закритвав у купе, коли скаржився пасажир з місця НОМЕР_28. Ще один мужчина,
якого не запам'ятала, був затриманий в голові вагону. Крім того з вагону НОМЕР_2 привели ще
одного мужчину, який перед тим був у вагоні НОМЕР_3, розпитував про пасажира з місця НОМЕР_27 та закривав їх у
службовому купе, але, почувши шум, втік. Ці четверо мужчин були покладені на
підлогу та зв'язані. Затримувати цих мужчин було не просто, оскільки вони
опирались та відбивались. Для їх затримання працівниками міліції було
застосовано газ. Працівники міліції попросили провідника вагону ОСОБА_68
викликати через начальника поїзду підмогу, що вона і зробила. Від одного з
пасажирів вона потім дізналася, що у його сусіда з місця НОМЕР_27 затримані
забрали гроші, але скільки той не уточняла. Затриманих висадили по ст.Мукачево.
Двох мужчин вона зможе впізнати.

т.6 а.с.129-130

З протоколів пред'явлення фотознімків особи для впізнання
від 27.04.2005р., вбачається, що свідок ОСОБА_82 серед пред'явлених їй для
впізнання фотознімків мужчин вказала: в першому протоколі - на фото під № 3 (т.6 а.с. 131-132), на якому
зображений ОСОБА_3, в другому -
на фото під № 3 (т.6
а.с. 133-134), на якому
зображений ОСОБА_2 Під час проведення впізнання ОСОБА_82, даючи пояснення в
протоколах по кожному з впізнаних нею осіб, вказала, що ОСОБА_3 12.02.2005р. по
ст.Стрий в робочому тамбурі вагону НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 розпитував
про пасажира з місця НОМЕР_27
названого вагону, а потім з ОСОБА_2 зачинив їх (провідників) в службовому
купе під час того як пасажир з місця НОМЕР_28
скаржився на приставання невідомих до пасажирів у НОМЕР_3 вагоні, що було
приблизно через годину після відправлення поїзду із ст.Стрий. Саме ОСОБА_3 під
шум у вагоні втік в інший -НОМЕР_2,
звідки-ля його потім привели співробітники міліції.

т.6 а.с.131-134

Свідок ОСОБА_27
в судовому засіданні пояснив, що з працівників карного розшуку та
контрольно-постової служби була створена група, яка протягом двох тижнів
супроводжувала поїзд сполученням Москва-Ужгород
на ділянці дороги Львів-Мукачево. їхали по декілька чоловік у трьох
плацкартних вагонах, оскільки було відомо про те, що пограбування вчинялися
тільки в цих вагонах. Під час однієї з поїздок після ст.Стрий у вагон зайшли
четверо підсудних, окрім ОСОБА_4. Розділившись на пари вони підходили до
пасажирів, шептали їм щось на вухо і виводили в тамбур. Бачив як ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 виводили в тамбур пасажирів. Таким чином вони вивели чотирьох
пасажирів. ОСОБА_5 підійшов до нього і на російській мові запитав звідки-ля він
їде і де придбав білет. Віз запитав у ОСОБА_5 чому це його цікавить. ОСОБА_5
сказав, що він (ОСОБА_27)
з ним ненормально розмовляє. Він запитав у ОСОБА_5 чи є в того відповідні
документи щоб

43

задавати такі запитання, якщо його цікавить де він
придбав білет, хай запитає про це у провідника. ОСОБА_5 щось шепнув ОСОБА_1 і
вони пішли дальше. Після того як вони вивели четвертого пасажира він
зателефонував ОСОБА_29 щоб всі підходили у його вагон, будуть затримувати
підозрюваних. ОСОБА_5 побачив, що він з кимось спілкується по телефону і
запитав до кого він телефонує. Він, почувши по телефону повідомлення від ОСОБА_29
про те, що вони вже на підході, разом із ОСОБА_28 здійснили затримання ОСОБА_5.
ОСОБА_29, ОСОБА_34 і ОСОБА_32 затримували ОСОБА_1. Зразуж у вагоні встановили
дані потерпілих щоб пізніше викликати їх для допиту. Затриманих доставили в ЛВ
на ст.Мукачево, Він написав рапорт і передав людей. ОСОБА_3 затримав ОСОБА_33 в
іншому вагоні.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що був членом
оперативно-розшукової групи. Він та ОСОБА_27
знаходилися в одному вагоні, лежали на бокових полицях. Він лежав на
боковій полиці, повернутий обличчям в напрямку неробочого тамбуру. У вагон
зайшли четверо підсудних, окрім ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 почали піднімати
пасажирів, питали в них звідки їдуть і виводили в тамбур. Таким чином вони
вивели трьох пасажирів і повернулися. Вони надіслали іншим учасникам опергрупп по мобільному
телефону повідомлення про те, що підозрілі особи в їхньому вагоні. ОСОБА_5
підійшов до ОСОБА_27, вони про
щось розмовляли. Потім ОСОБА_27
крикнув «міліція», скочив на ОСОБА_5 і почалося затримання. Затриманим
зв'язали руки ремнями, оскільки
бракувало кайданок, і положили в проході. Обшуку не проводили тільки
поверхневий огляд. Він затримував ОСОБА_5, заламував йому руки, тому що той
виривався, штовхався. Не міг пригадати хто застосував газовий балончик. Затриманих
доставили в ЛВ на ст.Мукачево. При обшуку затриманих присутнім не був.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що в складі групи, яка була
створена для затримання невідомих, що викрадали гроші в поїзді сполученням Москва-Ужгород. В лютому
2005р. їхав в даному поїзді, знаходився посередині вагону, лежав на нижній
полиці. В цьому вагоні з працівників карного розшуку він їхав один. Бачив як по
вагону пройшов ОСОБА_5 і повернувся в напрямку голови поїзду. Йому
зателефонував ОСОБА_27 і
покликав його в інший вагон. Коли він забіг в той вагон, де знаходився ОСОБА_27, крикнув
«міліція, стояти». ОСОБА_2 спочатку не зрозумів,що сталося. Почав «крутитися».
Він сказав: «Нас тут багато -
12 чоловік». ОСОБА_2 підняв руки і він його положив. ОСОБА_2 трохи опирався,
але він одягнув йому кайданки на руки, провів його поверхневий огляд, при цьому
він нічого не вилучав. Дальше по вагону в напрямку неробочого тамбуру був
затриманий ОСОБА_5. Затриманих доставили в ЛВ на ст.Мукачево. Участі в слідчих
діях в ЛВ на ст.Мукачево не приймав.

Допитані в якості свідків працівники ЛВ на ст.Львів - ОСОБА_34 та
ОСОБА_32 в судовому засіданні ствердили, що приймали участь у затриманні
підсудних. Хто саме з підсудних був ними затриманий пригадати не змогли.
Затриманих доставили в ЛВ на ст.Мукачево, де передали працівникам міліції.

Наведене свідками ОСОБА_27,ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30., ОСОБА_32 в судовому засіданні, підтверджується показами
свідків ОСОБА_33, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, які вони давали під час досудового слідства.

т.3 а.с.150-151, 154-159

Свідок ОСОБА_84 суду пояснив, що в ЛВ на ст.Стрий
неодноразово зверталися люди із заявами про їх пограбування. В лютому 2005р.
він був скерований в ЛВ на ст.Мукачево для етапування затриманих. Коли приїхав
туди, всі затримані знаходилися в клітці. Чи відбирав у затриманих пояснення не
пригадує. Нікого із затриманих не бив. Етапував до м.Львова ОСОБА_3.

44

Свідок ОСОБА_85 суду пояснив, що в лютому 2005р.
керівництво ЛВ повідомило, що в м.Мукачево затримали групу, яка вчиняла
пограбування людей. Його скерували в м.Мукачево для етапування затриманих в
м.Львів. Він етапував поїздом в м.Львів ОСОБА_2. Тілесних ушкоджень в ОСОБА_2
не було, він не скаржився на те, що йому заподіяли тілесні ушкодження. Чи
скаржився на травму руки та чи перестебував кайданки не пригадує. Також бачив у
клітці в черговій частині в ЛВ на ст.Мукачево ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Останні
виглядали так само як і зараз.

Свідок ОСОБА_86 суду пояснив, що йому поступила вказівка
виїхати в м.Мукачево у зв'язку із затриманням групи людей, які вчиняли грабежі.
Він, ОСОБА_87, ОСОБА_85, ОСОБА_88 поїхали в ЛВ на ст.Мукачево, де отримали
вказівку їхати в м.Ужгород. В м.Ужгороді їм наказали повертатися назад поїздом
і по дорозі в м.Мукачево отримати одного із затриманих та етапу вати його в
м.Львів. Він та ОСОБА_85 на пероні в м.Мукачево отримали ОСОБА_2, якого й
етапували в м.Львів, де передали працівникам ЛВМ. ОСОБА_2 не скаржився на те,
що в нього поламана рука.

Свідок ОСОБА_88 в судовому засіданні ствердив, що
отримавши інформацію про затримання групи, яка вчиняла пограбування людей у
поїзді, він як водій автомобіля з працівниками карного - ОСОБА_86,
ОСОБА_85, ОСОБА_87 зимою 2005р. виїждали в м.Мукачево, а звідті-ля - в м.Ужгород.
Пізніше він зОСОБА_87 повернулися в ЛВ на ст.Мукачево. Він був водієм
автомобіля, весь час знаходився в машині, нікуди не відлучався, із затриманими
не спілкувався, слідчих дій не проводив, нікого з підсудних в м.Львів не
доставляв. Цього ж дня біля 17.00
год. вони удвох з ОСОБА_87 повернулисяв м.Стрий.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні ствердив, що
досудове слідство проводилося ним з дотриманням вимог КПК України. Після
свідчень даних ОСОБА_1 в нього були всі підстави оголосити розшук ОСОБА_4, який
переховувався від слідства. Після затримання останнього йому було обрано судом
міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_89
особисто ним був повідомлений про те, що ОСОБА_4 буде обиратися міра
запобіжного заходу. В задоволенні клопотання останнього про допит свідків було
відмовлено тому, що слідством не оспорювався факт присутності ОСОБА_4 на
святкуванні дня народження бабусі, оскільки злочин був скоєний в інший час, і,
допитаний як свідок лікар ОСОБА_35, показав, що ОСОБА_4 не був присутнім в
лікарні під час проведення операції його синові. Були тільки дружина ОСОБА_4 та
мати останнього. Жодного з допитуваних ним підсудніх не примушував до дачі
показів, не застосовував до них недозволених методів збирання доказів, покази у
них відбирав в присутності їхніх адвокатів. Якщо адвокат не був присутній при
допиті свого підзахисного, значить на це була згода останнього. В протоколах
впізнання виправлень не робив, номер фотографії виділяв шариковою ручкою жирним
шрифтом щоб краще було видно. Впізнання проводилися по фотографіях, оскільки
доказів вини підсудних було достатньо і він не бачив потреби для проведення
очного впізнання. Перше побачення ОСОБА_1 з адвокатом відбулося до його першого
допиту в слідчому ізоляторі. Він залишив їх на одинці і вийшов. У ОСОБА_1 на
той час тілесних ушкоджень не було. Останній давав пояснення на українській та
на російській мові. Старався розмовляти українською. До нього двічі
14.02.2005р. викликалася швидка допомога. Все це зафіксовано в матеріалах
справи. В якості підозрюваного ОСОБА_1 допитувався в присутності захисника.
Скарги почали поступати після того як батько ОСОБА_1 побачив, що син дає
визнавальні покази.

Оскільки свідок ОСОБА_2. - батько підсудного ОСОБА_2, скориставшись наданим йому
ст.63 Конституції України правом, відмовився давати покази в судовому

45

засіданні, суд приймає до уваги його покази які він давав
під час досудового слідства і з яких вбачається, що 10.04.2005р. в м.Мукачево
до нього на роботу зайшов мужчина, який представився ОСОБА_74, якого він раніше
не бачив і не знав. З розмови він зрозумів, що той являється батьком і
адвокатом ОСОБА_1., що теж був затриманий за грабіж. В розмові ОСОБА_74
повідомив йому, що ОСОБА_90 і ще декілька осіб затримані за пограбування в
поїздах, що їх побили і під впливом цього всі визнали вину в злочинах, що до
них викликали швидку допомогу. Останній також повідомив йому, що при затриманні
12-13 лютого
2005р. у його - ОСОБА_2
сина - ОСОБА_90 вилучили
80 доларів США, а в
ОСОБА_1 - витягнули
портмоне, в якому було біля 100
доларів США та 300-400грн., які забрали, залишивши лише 56 грн. Він
зауважив, що ОСОБА_90 ще в
м.Бердянську бачив як жінка ОСОБА_1 дала останньому 100 доларів США.
Після цього ОСОБА_74 попросив, щоб він при побаченні з сином ОСОБА_90, чи при
побаченні з останнім адвоката, якого найняли, підтвердив на слідстві
вищевказані обставини, а також змінив свої покази стосовно побиття, обставин
пограбувань і інші, оскільки це вплине на зміну кваліфікації злочину, а в
подальшому і на вирішення питання про покарання в суді. При цьому він називав
якісь статті Кримінального кодексу та покарання по них. Рахує, що таким чином
ОСОБА_74 здійснював на нього певний психологічний тиск. Він відповів йому, що з
сином не бачиться і не бажає втручатись таким чином, під його тиском, в хід слідства.
Побачивши його реакцію на вказані пропозиції ОСОБА_74 почав йому, як вважає,
приховано погрожувати, що виразилось в тому, що останній натякнув, що кума сина
ОСОБА_90 - ОСОБА_54, якщо він, ОСОБА_1., цього захоче і підкаже синові
-ОСОБА_1, може бути у справі співучасником як пособник. Після цього не
прощаючись він, ОСОБА_2., пішов.

т.3 а.с 168-169

Свідок ОСОБА_91 в судовому засіданні свердила, що дружина
підсудного ОСОБА_1 - її
хороша знайома і особистий перукар. 6-7
грудня 2004р., коли вона заходила до останньої, ОСОБА_1. був вдома, сидів з
дитиною. Про арешт ОСОБА_1 вона дізналася 08.03.2005р. Ці покази погодилась
дати на прохання адвоката підсудного ОСОБА_1

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_91, яка є хорошою
знайомою дружини підсудного ОСОБА_1, вважає їх неправдивими, оскільки вони
спростовуються іншими доказами і, на думку суду дані з єдиною метою - допомогтиОСОБА_1
уникнути відповідальності за скоєні злочинні діяння.

Аналізуючи в сукупності зібрані досудовим слідством та
досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що такими
повністю доведена вина: -
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні 6 грудня 2004 р. в поїзді НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород
організованою групою, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого
ОСОБА_12 грошових коштів у великому розмірі - в сумі 7000
доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час
вчинення злочину становило 37
143 грн. 40 коп.;

- підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_3 у вчиненні повторно 25
січня 2005р. близько 23
год. 00 хв. в
неробочому тамбурі вагону НОМЕР_3
поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород
організованою групою, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого
ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 100
доларів США та мобільного телефону марки "Nokia 7250І" і заподіянні потерпілому значної матеріальної
шкоди на суму 6000 російських
рублів, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення
злочину становило 1135 грн. 98 коп.;

46

· підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні повторно 25 січня 2005р.
близько 23 год. 00 хв. в неробочому
тамбурі вагону НОМЕР_2 поїзду НОМЕР_1 сполученням
Москва - Ужгород
під час руху поїзду на перегоні станцій Стрий - Лавочне Львівської залізниці організованою групою, з
погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) у потерпілого ОСОБА_14 грошових
коштів в сумі 4000 словацьких
крон, що в гривневому еквіваленті становило НОМЕР_29 грн. 76
коп., мобільного телефону марки "Nokia
7250І", вартістю 10230 російських рублів, що в гривневому еквіваленті
згідно офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину
становило 1936 грн. 85. коп., і заподіянні потерпілому значної матеріальної
шкоди на суму 2654 грн. 61 коп.;

· підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні повторно в ніч з 28 на 29 січня
2005р. близько 23 год. 00 хв. у вагоні НОМЕР_2 в поїзді НОМЕР_1 сполученням
Москва- Ужгород, під час руху поїзда на перегоні станцій Стрий - Воловець в
організованій групі, із застосуваванням насильства, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, відкритого викрадення (грабежу) майна
потерпілого ОСОБА_16, а саме: грошових коштів в сумі 5000 євро, 700 доларів
США, розкладного ножа в чохлі вартістю 100
євро, мобільного телефону марки "SIMENS
С-60" з двома зарядними пристроями загальною вартістю 120 доларів США,
трьох особистих карток до мобільного телефону (чіпів): італійської картки
(чіпа) вартістю 50 євро, угорської картки (чіпа) вартістю 33 долари США,
російської картки (чіпа) "ДЖИНС" вартістю 30 доларів США та
заподіянні потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5150 євро та 883
долари США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на час
вчинення злочину становило - 40 264 грн. 73 коп. і є великим розміром
викраденого;

- підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діяли
організованою групою, за попереднім зговором з підсудним ОСОБА_5, який не був
членом цієї групи, у вчиненні повторно 12 лютого 2005р. близько 23 год. 00 хв.
в швидкому пасажирському поїзді НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород на перегоні
станцій Сколе-Лавочне Львівської, з погрозою застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, відкритого викрадення (грабежу)
майна потерпілого ОСОБА_17 - грошових коштів в сумі 80 доларів США, що згідно
офіційного курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило
423 грн. 98 коп.

Відтак, у суду є всі підстави кваліфікувати діяння
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у зазначених вище епізодах за
ч.5 ст. 186 КК України, підсудного ОСОБА_5 - за ч.2 ст. 186 КК України.

Зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому
засіданні доказами також повністю доведена вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні 25 січня 2005р. близько 23 год. 00 хв. в
неробочому тамбурі вагону НОМЕР_2 швидкого пасажирського поїзду НОМЕР_1
сполученням Москва-Ужгород під час його руху на перегоні станцій Стрий -
Лавочне Львівської залізниці, організованою групою нападу на потерпілого
ОСОБА_15 з метою заволодіння майном останнього, з погрозою негайного
застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,
яке виразилась в демонстрації зброї - пістолету невстановленого взірця,
повідомленні про намір викинути потерпілого на ходу з поїзду, та заволодінні
майном останнього - грошовими коштами в сумі 300 Євро, що згідно офіційного
курсу Національного банку України на час вчинення злочину становило 2078 грн.
98 коп.

Незважаючи на те, що досудовим слідством встановити
зразки зброї (пістолету), який використовувався підсудними, джерела її
придбання та місце її знаходження у даний

47

час не надалось
можливим, суд вважає,
що дії ОСОБА_4, ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до вимог п.13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про
корисливі злочини проти приватної власності" від 25 грудня 1992 р. №12 слід
кваліфікувати за ч.4 ст. 187
КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_15
стверджував, що підсудні погрожували йому саме пістолетом і сприйняв цей
пістолет як справжній, такий, що являв собою небезпеку для його життя та
здоров'я, і в нього дійсно склалося враження, що якщо він буде протидіяти
нападникам або не виконає їхніх вимог, погроза застосування зброї буде
реалізована.

Окрім цього підсуднимОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
досудовим слідством інкриміновано також замах на повторне заволодіння 12 лютого
2005р. близько 23 год. 00 хв. у неробочому тамбурі плацкартного вагону НОМЕР_3
швидкого пасажирського поїзду НОМЕР_1 сполученням Москва-Ужгород, на перегоні станцій
Сколе-Лавочне Львівської залізниці - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - в складі
організованої групи, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_5, грошовими
коштами ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_18

Вчинені ними конкретні дії кваліфіковані досудовим
слідством: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за ст.ст. 15, 186 ч.5 КК України,
ОСОБА_5 - за ст.ст. 15,186 ч.2 КК Ураїни.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_19, ОСОБА_20. та ОСОБА_18,
хоч і визнані досудовим слідстом потерпілими, заяв про вчинення підсудними щодо
них злочинів не подали; допитаний в судовому засіданні ОСОБА_18 потерпілим себе
не вважав, оскільки підсудні в тамбур вагону його не виводили, йому не
погрожували, грошей в нього не вимагали, його життю нічого не загрожувало; щодо
ОСОБА_19 підсудні також насильницьких дій не вчиняли та не погрожували йому;
ОСОБА_20. просив визнати його лише цивільним позивачем і стягнути моральну
шкоду в розмірі 1000 грн. з
чотирьох невідомих, суд приходить до висновку про те, що вина підсудних у
скоєнні інкримінованих їм злочинів в даних епізодах не доведена. Тому підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за ст.ст. 15, 186 ч.5 КК України, ОСОБА_5 - за
ст.ст. 15, 186 ч.2 КК України - слід виправдати.

Призначаючи покарання підсуднимОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4., ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними
злочинів, їх наслідки, особу підсудних, які позитивно характеризуються за
місцем проживання, наявність у ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 неповнолітніх
утриманців.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання
підсудним, суд не вбачає, тому, враховуючи небезпечність для суспільства
учасників даного антисуспільного формування, суд дійшов до переконання про
необхідність застосування щодо підсудних покарання у вигляді позбавлення волі з
врахуванням ролі та участі кожного з підсудних в інкримінованих їм злочинних
діяннях: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - як осіб, що зорганізували дану групу, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 - як її учасників.

Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_13 та ОСОБА_14, суд
вважає, що такі слід задоволити в частині стягнення заподіяної матеріальної
шкоди, стягнувши з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 -
1135 грн. 98 коп. та на користь ОСОБА_14 - 2654 грн. 61 коп. Позовні вимоги
ОСОБА_13 в частині стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду,
оскільки такі належним чином останнім не обгрунтовані в поданій ним на
досудовому слідстві заяві, а усунути даний недолік неможливо з причин неявки
цивільного позивача, що не позбавить ОСОБА_13 можливості вирішити це питання в
порядку цивільного судочинства. Позов ОСОБА_20 про стягнення моральної шкоди
слід залишити без розгляду, оскільки вина підсудних у заподіянні такої
потерпілому не доведена.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

48

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним і призначити покарання:

за ч.5
ст. 186 КК
України - 9 (девять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю ;

за ч.4
ст. 187 КК
України - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_1. остаточне
покарання шляхом часткового складання призначених покарань - 10 (десять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України
ОСОБА_1 виправдати. Строк відбуття покарання ОСОБА_1. рахувати з часу його затримання,
тобто з 14 лютого
2005р., залишивши йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - взяття під
варту.

ОСОБА_2
визнати винним і призначити покарання: за ч.5 ст. 186 КК України -
9 (дев'ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю ;

за ч.4
ст.187 КК
України - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_2 остаточне
покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 9 (дев'ять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ст. 15, ч.5 ст. 186 КК України
ОСОБА_2 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з часу його
затримання, тобто з 14 лютого
2005р., залишивши йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - взяття під
варту.

ОСОБА_3
визнати винним і призначити покарання:

за ч.5
ст. 186 КК
України - 9 (дев'ять)
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю ;

за ч.4
ст. 187 КК
України - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне
покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 9 (дев'ять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

За ст. 15, ч.5 ст.186 КК України
ОСОБА_3 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його
затримання, тобто з 14 лютого
2005р., залишивши йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - взяття під
варту.

ОСОБА_4
визнати винним і призначити покарання:

за ч.5
ст. 186 КК
України - 9 (дев'ять) років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю ;

за ч.4
ст. 187 КК
України - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне
покарання шляхом часткового складання призначених покарань - 9 (дев'ять) років 6 (шість) місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його
затримання тобто з 2 квітня
2005р., залишивши йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - взяття під
варту.

49

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 186 КК України і
призначити покарання - 4
(чотири) роки позбавлення волі.

За ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України
ОСОБА_5 виправдати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його
затримання, тобто з 14 лютого
2005р., залишивши йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - взяття під
варту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
на користь ОСОБА_13 1135
(одну тисячу сто тридцять п'ять) грн. 98
коп. та на користь ОСОБА_14 -
2654 (дві тисячі шістсот пятдесять чотири) грн. 61 коп. завданої матеріальної шкоди. Цивільного позову
ОСОБА_13 в частині стягнення моральної шкоди та позов ОСОБА_20 про стягнення
моральної шкоди -залишити
без розгляду.

Речові докази: 80
доларів США банкнотами номіналом по 20
доларів США кожна ( т.3 а.с.48) - повернути
потерпілому ОСОБА_17; ключі вагонні ( т.3
а.с.50) - знищити;
100 російських
рублів, 1000 словацьких
крон ( т.3 а.с.53,56), мобільні телефони
SIEMENS-СХ 70, LG, SAMSUNG С 100, Motorola E 365 та зарядний
пристрій до нього, SIEMENS-СХ 55 (т.5 а.с.222-223)
- конфіскувати в
дохід держави; проїздні квитки на прізвища ОСОБА_94, ОСОБА_92, ОСОБА_93 (т.1
а.с.181); квитки на прізвища ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_19, контрольні
купони до проїздних документів на прізвища ОСОБА_17, ОСОБА_20, ОСОБА_76,
ОСОБА_16 ( т.3 а.с.53) -
залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Львівської області протягом 15
діб з часу його проголошення.