Справа № 460/2233/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 16 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року, молодшого сержанта ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 мобілізовано на підставі Указу ВО Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію». 19.05.2014 року наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 №111 молодшого сержанта ОСОБА_4 відповідно до мобілізаційного плану зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду командира міномету 1 мінометного взводу мінометної батареї 2 механізованого батальйону, а в подальшому призначено на посаду командира гармати гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї частини.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину польова пошта НОМЕР_1 з районного збірного пункту він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

02 грудня 2014 року, молодший сержант ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди

ухилитися від військової служби, без дозволу командира залишив військову частину.

09 січня 2015 року, близько 11 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_4

самостійно, добровільно повернувся на територію військової частини - польова

пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, про що доповів своєму

командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000159 від 16 січня 2015 року. Фактичні

-2-

обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч.4, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу в період з 02 грудня 2014 року по 09 січня 2015 року, не з`явився для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , і без поважних причин перебував за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 тривалістю понад один місяць і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, неодноразово брав участь в проведенні антитерористичної операції .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: