Справа № 11-343 Головуючий у І інстанції Очківський
Категорія 31 Доповідач у 2 інстанції Шроль
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді В.Р.Шроля,

суддів Н.М.Колокольникової, А.М.Дриги,

з участю прокурора А.О.Каленіченко,

виправданого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2011р., яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, що має вищу освіту, одружений,

проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; кв. 20 м. Васильків

Київської області, раніше не судимий,

виправданий за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України за відсутністю в діях складу злочинів,

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, являючись службовою особою директором приватного підприємства Янус (ПП «Янус»), в період з 01.10.2004 року по грудень 2006 року за попередньою змовою із невстановленою особою, яка незаконно діяла від імені ОСОБА_3 - директора приватного підприємства «Світанок»(ПП «Світанок), державну реєстрацію якого скасовано 11.06.2002 року, умисно ухилився від сплати податку на додану вартість в порушення вимог п.п.7.4.1 п 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» занизивши податкові зобовязання з цього виду податку на загальну суму 8 558 484 грн., що є особливо великим розміром, та вчинив службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, скоївши злочини, передбачені ч.3 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України за наступних обставин.

У зазначений період у директора ПП «Янус»ОСОБА_1 виник намір на ухилення від сплати податків, і він, використовуючи реквізити та підроблену печатку недіючого ПП «Світанок», шляхом виготовлення фінансово-господарських документів від імені даного підприємства, які свідчать про придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг, документально створив видимість легального отримання товару та послуг від нього ПП «Янус», що призвело до фактичного ненадходження до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 8 558 484 грн.

Так, з метою реалізації свого злочинного наміру, він склав та скріпив підписами невстановленої особи завідомо неправдиві договори начебто від імені ОСОБА_3 директора ПП «Світанок»з ПП «Янус»про постачання будівельних матеріалів, промислового обладнання та послуг від 09.09.2004 року та від 01.04.2003 року, згідно яких ПП «Янус»нібито отримало від ПП «Світанок»за сфальсифікованими недійсними податковими накладними, що були виготовлені ОСОБА_1 з використанням власної компютерної техніки і копіювального пристрою, товари та послуги на загальну суму 51 350 904 грн., з яких податок на додану вартість у розмірі 8 558 484 грн. був включений до податкового кредиту.

В подальшому ОСОБА_1 з метою здійснення видимості розрахунку за придбаний товар та одержані послуги виписав та нібито передав ПП «Світанок»прості векселя номінальною вартістю 51 350 904 грн., які по нинішній час до оплати не предявлялись, тобто фактично ПП «Янус»не понесло витрат за нібито придбаний у ПП «Світанок»товар.

Завершуючи злочинний намір на ухилення від сплати ПДВ та на внесення неправдивих відомостей до офіційних документів, ОСОБА_1, достовірно знаючи, що документи фінансово-господарської діяльності щодо придбання у ПП «Світанок»товарів та послуг не відповідають дійсності і складені з метою зовнішнього прикриття від контролюючих органів його умислу, безпідставно включив дані, що зазначені у підроблених податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних ПП «Янус»за 2004-2006 р.р. на загальну суму 51350904 грн., вніс неправдиві відомості до податкових декларацій з ПДВ за період жовтень 2004р. грудень 2006р., підписав їх та подав до Васильківської ОДПІ, спричинивши тим самим тяжкі наслідки державі у вигляді несплачених у бюджет податків на загальну суму 8 558 484 грн., що більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212 та ч.2 ст.366 КК України, та виправданий за відсутністю у його діях складу інкримінованих йому злочинів.

Мотивуючи виправдувальний вирок, суд зазначив про те, що виправданий не є субєктом інкримінованих йому злочинів, оскільки не є службовою особою ПП «Світанок», на яке покладений обовязок по сплаті ПДВ за угодами, укладеними з ПП «Янус», внесення до змісту податкових декларацій, поданих до податкового органу, даних про ПДВ, отриманих з податкових накладних ПП «Світанок»є обовязком субєкту господарювання, а доказів того, що директору ПП «Янус»було відомо про фальсифікацію фінансово-господарських документів ПП «Світанок»органом досудового слідства не здобуто.

В апеляції прокурор просить вирок скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи і у звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд фактично виправдав підсудного за обвинуваченням, яке останньому не предявлялось, не зрозумівши суті предявленого обвинувачення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у ПП «Янус»після реальної реалізації товарів на суму 51 350 904 грн. виникли податкові зобовязання по сплаті ПДВ у розмірі 8 558 484 грн., після чого ОСОБА_1, реалізуючи свій намір на ухилення від сплати податку, використовуючи реквізити та підроблену печатку недіючого підприємства з ознаками фіктивності ПП «Світанок», документально створив видимість легального отримання товару та послуг від зазначеного підприємства, тобто штучно створив неіснуючий податковий кредит, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 8 558 484 грн. Крім того, в апеляції зазначається про те, що суд належним чином не мотивував висновки про невинуватість підсудного у вчиненні інкримінованих злочинів, не піддав аналізу докази обвинувачення, не навів мотивів, з яких взято до уваги одні докази та відкинуто інші.

В запереченні на апеляцію захисник просить вирок залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення у звязку з тим, що даний вирок постановлено на основі всебічного, повного та обєктивного зясування обставин даної справи та у повній відповідності до норм матеріального та кримінально-процесуального права України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції у її межах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як зазначається в апеляції прокурора, однією з підстав скасування вироку є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема те, що суд у вироку не мотивував належним чином свої висновки про невинуватість підсудного, не піддав аналізу докази, які є, на думку суду, суперечливими, не навів мотиви, з яких взято до уваги одні докази та відкинуто інші, мотиви прийнятого рішення не містять в собі спростування суті предявленого обвинувачення, оскільки в мотивувальній частині вироку суд тільки переписав докази обвинувачення, зазначені в обвинувальному висновку, не надавши їм належної оцінки.

Такі твердження матеріалам справи не відповідають, оскільки у вироку надана оцінка доказам по справі, що зазначені у обвинувальному висновку, які мають значення по справі, зокрема таким як показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, акту від 17.05.2007 року та довідці від 14.03.2008 року, висновку судово-технічної експертизи документів від 30.05.2008 року, висновку комп»ютерно - технічної експертизи №4066 від 28.05.2008 року. Мотивувальна частина виправдувального вироку складена з дотриманням вимог ст.334 КПК України, оскільки в ній міститься формулювання обвинувачення, яке предявлене підсудному і визнане судом недоведеним, підстави для виправдання підсудного із зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення.

Зазначення в апеляції про виправдання судом засудженого за обвинуваченням , яке йому не предявлялось, також не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки судом справа розглянута в межах предявленого органом досудового слідства обвинувачення, яке не було змінене прокурором в судовому засіданні за правилами ст.277 КПК України.

Доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування вироку, передбачених ст.369 КПК України, чи про таку невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, яка б могла вплинути на вирішення питання про невинуватість виправданого, апеляція не містить.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

В апеляції прокурора про такі порушення не зазначено, не встановлено їх і при розгляді справи в апеляційному порядку колегією суддів.

Також апеляція не містить доводів, направлених на спростування висновків судді про те, що ОСОБА_1 не є субєктом інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.212 КК України та про відсутність у його діях ознак службового підроблення.

За таких обставин апеляцію прокурора слід визнати безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення, а вирок суду законним.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2011 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Суддя: підпис Суддя: підпис Суддя: підпис