В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000712 від 15 березня 2014 року,

за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Преображенка Близнюківського району Харківської області, освіта середня, пенсіонерки, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч. 1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Берестова Близнюківського району Харківської області, освіта вища, працює спеціалістом першої категорії міського відділу освіти Павлоградської міської ради, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2014 року, приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_6 , разом з донькою - ОСОБА_7 , та онуком - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилася в районі пам`ятника «Воїнам інтернаціоналістам», на пр-ті Шахтобудівників м. Павлограда, неподалік від будинку АДРЕСА_2 , де зустрілася з ОСОБА_4 , який, побачивши свого сина - ОСОБА_9 , покликав його, привернувши, таким чином, до себе увагу.

Побачивши свого сина, та бажаючи наблизитися до нього, ОСОБА_4 почав підходити ближче до ОСОБА_9 , з метою побачитися з сином у вихідні дні, чим викликав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незадоволення, що сильніше посилило неприязнь, яка склалася задовго до зазначеного дня, між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого.

ОСОБА_6 , на ґрунті особистого неприязного ставлення до ОСОБА_4 , керуючись умислом, спрямованим на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_4 , діючи умисно, почала наносити неодноразові удари кулаками та долонями по обличчю та голові ОСОБА_4 , завдавши не меншеп`ятнадцяти ударів, та нанесла в процесі здійснюваних дій удар кулаком в область губи потерпілого ОСОБА_4 , а також неодноразово дряпала його обличчя та голову. В той же час, ОСОБА_7 , тримаючи при собі сина, не надаючи можливість ОСОБА_4 наблизитися до нього, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 , діючи умисно, почала завдавати, з використанням дамської сумки, яку тримала в руці, неодноразові удари по голові та обличчю потерпілого ОСОБА_4 , завдавши приблизно п`ятнадцять ударів, та нанесла в процесі здійснюваних дій удар сумкою в область носа ОСОБА_4 .

Далі потерпілий та обвинувачені перемістились ближче до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , продовжила наносити неодноразові удари кулаками по обличчю та голові ОСОБА_4 , а також наносила удари кулаками по плечах ОСОБА_4 і дряпала його обличчя, завдавши таким чином не менше п`ятнадцяти ударів. ОСОБА_7 тримаючи на руках сина, умисно, задля продовження свого наміру, одночасно почала наносити по голові ОСОБА_4 неодноразові удари дамською сумкою, яка знаходилася при ній, а після падіння сумки, продовжила наносити неодноразові удари кулаком по голові та обличчю ОСОБА_4 , дряпаючи також обличчя потерпілого, завдавши, таким чином, в сукупності не менше п`ятнадцяти ударів.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно висновку СМЕ № 169 від 06 травня 2014 року, спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден голови. Також ОСОБА_6 спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді невеликої забійної рани слизової і губи справа, синця в області правого плеча, а ОСОБА_7 спричинила тілесні ушкодження потерпілому у вигляді синця в області орбіти правого ока, які по своєму характеру відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Ознаки встановленого судом протиправного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Дії ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ст..125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_7 , слід кваліфікувати за ст..125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджуються наступними доказами

Обвинувачена ОСОБА_6 , після оголошення обвинувального акту повідомила, що вину не визнає та показала, що подія відбувалась на початку 10 ї години ранку 15.03.2014 року. На зупинці «пр-т. Шахтобудівників», вона, ОСОБА_7 та внук вирішили наздогнати автобус та побігли через площу, де знаходиться пам`ятник «Воїнам інтернаціоналістам» , оскільки їм треба було їхати в місто. Дитина була між ними. Їх позаду хтось штовхнув, вона впала на коліна, коли вона встала, то побачила, що ОСОБА_4 вже віднімав дитину у ОСОБА_7 , схвативши її за волосся. Далі ОСОБА_10 вдарив її в груди кулаком від чого вона впала та не могла піднятись. Потім вони всі перейшли до магазину, та вона викликала міліцію. ОСОБА_4 продовжував штовхатись. ОСОБА_11 прижав ОСОБА_12 між дверима та стіною і вихвачував дитину. Потім ОСОБА_11 , обвинувачену ОСОБА_6 , ще раз вдарив і та впала. ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_14 вона не чіпала, лише бігала кричала, щоб він її не чіпав. Жодних ударів не наносила, бо навіть не дістала би потерпілого. З приводу тілесних ушкоджень вона нікуди не зверталась. Вона бачила подряпане лице у потерпілого вже біля магазину, мабуть це зробила ОСОБА_15 , але вона точно не бачила. Можливо це зробив і сам ОСОБА_11 .

Обвинувачена ОСОБА_7 після оголошення обвинувального акту повідомила, що вину не визнає і показала, що 15 березня 2014 року, близько 9-ї години, вона зі своїм сином 2011 р.н. та з матір`ю пішли на зупинку, оскільки необхідно було з`їздити в аптеку «Медична академія». Це була 3 субота місяця, і потерпілий мав право зустрітись з дитиною. Коли вони переходили дорогу, навпроти пам`ятника «Інтернаціоналістам», вони почали бігти, бо не встигали на автобус. В цей час хтось її штовхнув, вона впала, а ОСОБА_16 почав кричати. Далі, ОСОБА_16 десь зник, коли вона повернулась та піднялась, він вже був в ОСОБА_4 на руках. Коли обвинувачена падала, то побачила як падає її мати. Потім їй вдалось забрати ОСОБА_16 та більше вона його не відпускала. Коли ОСОБА_4 перший раз її штовхнув, вдарив по голові так, що в неї розлетілась заколка. Далі, вони перемістились до магазину. Вона захищала себе та життя своєї дитини. Сумка в неї була майже на лікті та тримала ОСОБА_16 обома руками. Потім приїхала міліція. ОСОБА_7 повідомила, що постійно тримала дитину, цілеспрямовано удари не наносила, сумку для захисту себе та своєї дитини не застосовувала. Неприязні відносини з ОСОБА_4 виникли у 2012 році. Обвинувачена не бачила чи її мати наносила удари ОСОБА_4 , так як її увага була зосереджена на дитині. В подальшому обвинувачена заявила про визнання вини, але вказувала що захищала дитину, та прохала звільнити її від покарання на підставі амністії.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що на проспекті Шахтобудівників він був о 09.35-09.40 годин 15 березня 2014 року,він побачив колишню дружину та колишню тещу, та з ними свого сина. На відстані 5 метрів він погукав сина, обвинувачені звернули на нього увагу. Після того вони збільшили швидкість, але потерпілий наблизився до них. Першою напала колишня теща. Вона почала наносити удари кулаками, обох рук, близько 15 ударів, та завдала удар в область губи. ОСОБА_7 зупинилась з сином на руках. Потім він розвернувся спиною, так як ОСОБА_6 тягала за куртку, ніякого спротиву він не чинив. В цей час колишня дружина почала бити своєю дамською сумкою по голові, ударів 15, люди почали робити зауваження. Дитина весь час перебувала у ОСОБА_7 на руках. Далі, вони відійшли з проїзної частини, та зупинились біля магазину «Автозапчастини», на розі вул. Шахтобудівників і вул.. Дніпровська. Обвинувачені продовжували його бити. В основному по обличчі його била колишня теща, сумка в колишньої дружини випадала з рук, ОСОБА_7 його також неодноразово дряпала обличчя. Наносили удари і в груди. Потім вона поставила ОСОБА_16 на парапет, та продовжувала його бити. Від удару сумкою, йому обвинувачена розбила ніс. Кожна нанесла близько 15- 30 ть ударів, удари наносились хаотично. Він викликав міліцію зі свого мобільного телефону. Припинився конфлікт, коли побачили, що під`їжджає міліція. Подряпини наносились і біля пам`ятника, і біля магазину. Повідомив, що він ударів не наносив і не захищався. Єдине, що він хотів, так це побути з дитиною. Вони навмисно напали на нього, щоб не дати бачитись з дитиною. Повідомив, що добивався зустрічей з сином 3 місяці, і мав право в цей час бачити сина. Щодо цивільного позову пояснив, що йому було завдано не лише фізичну шкоду, а й моральну, він багато втратив через лікарняний. На шахті лікарняний оплачують по самому низькому тарифу, а йому необхідно сплачувати аліменти.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що 15 березня 2014 року заступив в добовий наряд, близько 09.30 год. з чергової частини Павлоградського МВ повідомили, що на розі вулиць Шахтобудівників і Дніпровської якийсь конфлікт. Виїхавши на місце, потерпілий пояснив, що він має право в суботу та неділю бачитись з дитиною, так як з жінкою розлучені.. А обвинувачені в свою чергу не надають йому такої можливості. На обличчі в ОСОБА_4 була кров. При свідкові ніхто нікому ударів не наносив. Дитина перебувала у матері на руках, також в неї була на правому плечі чорна сумка. ОСОБА_4 вів себе коректно, казав, що не дасть їм піти, поки не забере дитину на вихідні. Працівники посадили обвинувачених в машину, щоб уникнути подальшого конфлікту, а потім громадянку ОСОБА_7 відвезли додому. Коли свідок під`їжджав до місця події, то вони просто стояли, ніхто нікого не бив. Одяг у обвинувачених брудний не був.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що їй зателефонував потерпілий та сказав, щоб підходила на ріг вулиці Шахтобудівників та Дніпровської, бо він там побачив сина та сказав, що на нього напали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .. Вона підійшла туди через 5-7 хв. після дзвінка, ОСОБА_11 був побитий, подряпаний, також на місці була міліція. Обидві обвинувачені були в куртках (Лукашова в фіолетовій, Мазур в чорній). У ОСОБА_19 була чорна сумка з металічними вставками по боках.

Свідок ОСОБА_20 показала, що 15 березня 2014 р о 09.00 год. вона приїхала з ценру м. Павлограда на п.-т. Шахтобудівників. Вона з ОСОБА_21 стояли на зупинці, чекали їхнього друга. Побачили бійку біля кільця, але хто з ким бився було не видно, так як було досить далеко та було багато людей. Коли люди перейшли до магазину, то побачила, що потерпілий тягнувся до сина, ОСОБА_7 сина не підпускала, а ОСОБА_6 бігала навколо та наносила удари руками в голову, тулуб потерпілого, куди прийдеться. ОСОБА_7 також наносила удари, більше 10 і сумкою, і рукою. ОСОБА_6 також завдала більше 10 ударів. У ОСОБА_11 з`являлись видимі тілесні ушкодження, була кров на обличчі, на сорочці, навіть дитина в крові була. Кров була з носу та подряпини. Потерпілий ніяких тілесних ушкоджень не наносив. ОСОБА_6 двічі падала на задню частину тіла біля магазину внаслідок того, що потерпілий виривався, витягаючи руки, за які чіплялась обвинувачена і від цього ОСОБА_13 падала. Конфлікт закінчився, коли ОСОБА_11 викликав міліцію. Дитина знаходилась на руках у матері.

Свідок ОСОБА_21 показав, що 15.03.2014 року він і ОСОБА_20 приїхали з м. Дніпропетровська, стояли на зупинці, побачили конфлікт біля пам`ятнику, як дві жінки били чоловіка. ОСОБА_6 наносила удари і кулаками, і нігтями, У потерпілого обличчя було вже в крові. Обвинувачені стояли навпроти потерпілого. ОСОБА_7 тримала правою рукою дитину, а іншою била, кількість завданих ударів ОСОБА_13 біля 20-ти, а ОСОБА_7 трохи менше. Свідок здивувався, що потерпілий їх не чіпав, хоча вони його били, ОСОБА_4 лише кликав дитину. Далі підійшли люди, та вони перемістились ближче до магазину, але потім обвинувачені знову почали бити потерпілого. Потім у ОСОБА_7 випала сумка з руки, та вона продовжувала його бити в область голови лівою рукою. Дитина весь час була на руках у матері, та у дитини була істерика. ОСОБА_10 намагався підійти до дитини, щоб заспокоїти, але мати не давала. Потерпілий нікого не чіпав, ОСОБА_6 падала 1 чи 2 раз, коли ОСОБА_11 намагався вирвати руку. Через дорогу вони перейшли за допомогою інших людей. У ОСОБА_7 на сумці були металеві вставки.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_21 та попросив під`їхати на ПШС, вирішити якісь справи. Коли він під`їхав о 09.50 год. то одразу вийшов з машини, на зупинці стояв його знайомий зі своєю дівчиною ОСОБА_23 , також побачив потерпілого та дві жінки. Одна з них (молодша) била сумкою потерпілого хвилин 15 (ударів 20), у цієї ж жінки була на руках дитина. Друзі йому повідомили, що чоловік їх не чіпає, а лише хоче забрати дитину. Чоловік стояв, нічого не робив, просто просив дитину. Вони відійшли в бік та спостерігали. Жінки стояли біля автомагазину. Свідок бачив як молодша обвинувачена наносила удари сумкою по обличчю. Старша також наносила удари кулаками по плечам та смикала за куртку. Коли старша смикала, сповзла та впала на сідниці.

Свідок ОСОБА_24 вказала, що вона сусідка обвинувачених та показала, що зі слів обвинуваченої ОСОБА_6 їй відомо про те, як на зупинці ОСОБА_4 хотів відібрати дитину, як він вдарив обвинувачену, а потім обвинувачену вдарив біля магазину. Вона побачила в неї на грудях червону пляму посередині грудей. Інших тілесних ушкоджень не бачила. Сама вона свідком подій не була. Стверджувати, що тілесні ушкодження від ОСОБА_10 вона не може.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що 15 березня 2014 року він платив на пошті комуналку, біля пам`ятника афганцям почув крик, побачив, як стояв натовп, побачив, як впала жінка, старша обвинувачена. Потім натовп розійшовся, жінки стояли біля стіни. Потерпілий дзвонив в міліцію, жінки плакали. У потерпілого була кров під носом. Хто кого бив, він не бачив. Від чого впала обвинувачена ( ОСОБА_13 ) він не бачив.

Також в судовому засіданні досліджено фотокопії довідки №2476 КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» з якої слідує, що в 11.40 годин 15 березня 2014 року потерпілий звернувся за медичною допомогою в ході чого були зафіксовані тілесні ушкодження. ( т. 2, а. 17)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №169 від 06 травня 2014 року потерпілому спричинено садна голови, синець в області орбіти правого ока, невелика забійна рана слизової нижньої губи справа, синець в області правого плеча, які як в сукупності, так і окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження завдані тупим або тупими предметами можливо при ударах кулаками, не виключено отримання саден при подряпинах. Час спричинення може відповідати 15 березню 2014 року. ( Т. 2, А. 45-46)

Також протоколом огляду від 27 травня 2014 року оглянуто фотографії тілесних ушкоджень потерпілого ( т.2, а. 81-83)

З протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого від 28 травня 2014 року, слідує, що останній розповів та показав яким чином, ОСОБА_6 біля пам`ятника почала дряпати йому обличчя обома руками, а також почала наносити неодноразові удари кулаками в обличчя та по голові. Також, почала завдавати йому сумкою по голові та по обличчю неодноразові удари ОСОБА_7 також сумкою був завданий удар в ніс. В цей час ОСОБА_6 , наносила неодноразові удари по голові та плечах.. Потім обвинувачена ОСОБА_6 схопила його за руку, він вирвав руку, від чого остання впала на сідниці. А потім коли ОСОБА_6 піднялась, то вона продовжила завдавати ударів в обличчя та нанесла удар кулаком в область губ. В результаті чого розбила нижню губу. Далі вони відійшли до магазину запчастин, де ОСОБА_7 продовжила йому завдавати ударів сумкою по голові та обличчю, а коли сумка впала, вона почала наносити удари в обличчя, одночасно ОСОБА_6 завдавала ударів в обличчя та голову. ( т. 2 а. 88-97)

Відповідно до висновків додаткової судово-медичної експертизи №205 від 30 травня 2014 року, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень в потерпілого, за обставин та умов, про які він вказав в ході слідчого експерименту. Синець в області орбіти правого ока, міг утворитись при ударі в область носа. ( т. 2 а. 99)

Також стороною захисту надано відповіді на звернення обвинувачених до Павлоградського МВ ГУМВС України, а також постанови про закриття кримінальних проваджень, та фотокопію листа на адресу потерпілого, які підтверджують існування тривалого конфлікту між сторонами на протязі 2012-2014 років.

Аналізуючи досліджені докази, зокрема покази обвинувачених, суд приходить до висновку, що вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами потерпілого, який детально описав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, також на слідчому експерименті показав механізм спричинення ушкоджень. Також показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які в судовому засіданні показали, що були очевидцями спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і описали події, які безпосередньо спостерігали.

Також потерпілий розповів і показав про обставини завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченими відповідно до протоколу слідчого експерименту.. Вказаний доказ є належним допустимим, зібраним в порядку, передбаченому КПК України Крім того, вказані особи попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Також покази потерпілого, узгоджуються з показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Крім того, покази потерпілого та покази ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підтверджуються даними основної та додаткової судово-медичної експертизи, зокрема щодо механізму спричинення та локалізації тілесних ушкоджень. Так, ушкодження завдані тупим або тупими предметами можливо при ударах кулаками, не виключено отримання саден при подряпинах, не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень в потерпілого, за обставин та умов, про які він вказав в ході слідчого експеременту. Синець в області орбіти правого ока, міг утворитись при ударі в область носа.

Натомість висновок експерта як основний так і додатковий, в сукупності з показами потерпілого та свідків обвинувачення, в частині кількості виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та механізму їх утворення, спростовує покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона ударів не завдавала, та не дряпала потерпілого, та покази обвинуваченої ОСОБА_7 , дані нею під час її допиту.

Розглядаючи версію захисту про перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в стані необхідної оборони суд враховує наступні обставини. Так, сторона захисту не надала жодних доказів спричинення обвинуваченій ОСОБА_7 або ОСОБА_6 15 березня 2014 року тілесних ушкоджень, або загрози спричинення шкоди їм або малолітній дитині. Потерпілий категорично заперечує факт завдання ударів обвинуваченим та намагання спричинити шкоду обвинуваченій ОСОБА_7 та своєму синові ОСОБА_16 . Допитані свідки обвинувачення, також спростовують наявність в обвинувачених стану необхідної оборони. Так ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 вказали, що потерпілий нікого не чіпав, тільки намагався підійти до дитини. Також з показів вказаних свідків слідує, що обвинувачена ОСОБА_6 падала на землю, коли потерпілий виривав руки, за які остання чіплялась. Суд не може взяти до уваги покази свідка захисту ОСОБА_24 , яка вказала, що вона зі слів обвинуваченої ОСОБА_6 дізналась про те, що потерпілий вдарив обвинувачену. Сама вона свідком подій не була. Оскільки свідок зазначила, що стверджувати, що тілесні ушкодження завдав ОСОБА_10 вона не може. Крім того, захистом не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність в ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, саме внаслідок ударів.

Таким чином, доказів перебування обвинувачених в стані необхідної оборони, не надано і потерпілий в момент завдання йому тілесних ушкоджень не створював для обвинувачених будь-якої небезпеки.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Призначаючи обвинуваченим вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що кожна з обвинувачених вчинили злочин, який відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, є пенсіонером за віком.

Пом`якшувальною обставиною суд визнає стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 , що підтверджено довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда».

Обтяжуючі обставини з врахуванням обсягу обвинувачення не встановлені.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання та роботи, характеризується позитивно, має двоє неповнолітніх дітей.

Пом`якшувальною обставиною суд визнає часткове відшкодування моральної шкоди під час судового розгляду.

Обтяжуючі обставини з врахуванням обсягу обвинувачення не встановлені.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинувачених, суд вважає, що для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів, їм необхідно призначити покарання за ст.. 125 ч. 1 КК України у вигляді штрафу.

В той же час, обвинувачена ОСОБА_7 зробила заяву про застосування щодо неї положень Закону України «Про амністію у 2014 році» у зв`язку з наявністю неповнолітніх дітей, щодо яких вона не позбавлена батьківських прав.

Згідно п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, підлягають звільненню від покарання, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

ОСОБА_12 вчинила злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачена є мамою неповнолітніх дітей ОСОБА_16 , 2011 року народження та ОСОБА_26 , 2008 року народження. Батьківських прав щодо дітей обвинувачена не позбавлялась.

Обговорюючи питання цивільного позову суд враховує наступні обставини.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Витрати на лікування підтверджені чеками на суму 379,93 грн.. ( т. 1 а.49)

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн., підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере тяжкість ушкоджень, тривалість лікування, строк відновлення стану здоров`я та пов`язану з цим глибину фізичних та душевних страждань, тривалість перебування на лікуванні. Таким чином, з врахуванням принципу розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування в сумі 2000 грн.. В той же час обвинуваченою ОСОБА_12 , в добровільному порядку відшкодовано 1000 гривень моральної шкоди.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 373, 374 КПК України, п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_12 , винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Застосувати до обвинуваченої вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року та звільнити ОСОБА_12 від покарання у вигляді штрафу на підставі ст.. 1 п. в) зазначеного закону.

Визнати ОСОБА_6 , винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_12 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 379, 93 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: