апеляційний суд чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці 8
травня 2007 року
колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

Головуючого: Ковтюк
Є.І.

Суддів: Рулякова
В.І.

Станковської Г.А.

При секретарі Ліхненко
М.В.

за участю прокурора: Сулятицького
І.С.

та захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 31
січня 2007 року.

Цим вироком: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець та житель с
Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, громадянин України, з
неповною середньою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий: 22.06.1998 року вироком
Кельменецького районного суду Чернівецької області за ст. ст. 102 ч.2, 140 ч.2, 215-3, 42, 42-3 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі; 27.05.2002
року вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області за ст. ст. 309 ч.2, 70 ч.4 КК України
на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі; 20.10.2004
року вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області за ст. 395 КК України на 3 місяці арешту; -

- засуджений
за ст. 152 ч.З КК
України на 7 років 6 місяців
позбавлення

волі;

- за ст. 296 ч.З КК України
на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі;

-за ст. 129
ч.І КК України на 1 рік
обмеження волі.

На підставі ч.І
ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
ОСОБА_2 призначено покарання у виді 8
років 6 місяців
позбавлення волі.

Справа №
11-143/2007р. Головуючий
у І інстанції

Категорія: cm. cm. 152 ч.З,296 ч.3,129 ч.1 Телешман
О.В.

КК України Доповідач:
Ковтюк Є.І.

2

На підставі ст. 71 КК України до
покарання за даним вироком приєднане невідбуте покарання за вироком
Кельменецького районного суду Чернівецької області від 06.06.2005 року у виді
штрафу в сумі 1000 грн.,
ОСОБА_2 остаточно призначено покарання у виді 8 років 6
місяців позбавлення волі та 1000
гривень штрафу.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_2 залишена у виді тримання під вартою, початок строку відбування
покарання обчислений з 11
серпня 2006 року.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду
ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 4 серпня 2006 року приблизно о
4 годині в с.
Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння, погрожуючи застосувати фізичне насильство, зґвалтував
неповнолітню потерпілу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження.

Крім того,
ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,

6 серпня 2006
року приблизно о 14 годині
біля господарства потерпілого

ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, приклавши ніж до горла
потерпілого ОСОБА_4, погрожував вбивством останньому, який мав реальні підстави
побоюватись здійснення цієї погрози.

7 серпня 2006 року приблизно о
2 годині ОСОБА_2,
який раніше судимий вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області
від 06.06.2005 року за
ст. 296 ч.І КК
України, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, по вул. Б.Хмельницького 2 в с Іванівці Кельменецького
району Чернівецької області, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. А саме,
протягом години в господарстві потерпілого ОСОБА_4 кричав, висловлювався
нецензурно, розбудив сім"ю останнього, стукав у вікна, відламав віконну
дерев"яну планку, якою вдприв потерпілого, заподіявши йому легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

На вказаний
бирок ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати, як
незаконний, оскільки вважає себе невинним у скоєнні злочинів передбачених ч.З
ст. 152, ч.З ст. 296, ч.І ст. 129 КК України.

Вимоги апеляції
ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що досудове та судове слідство по справі проведено
однобічно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на
досудовому слідстві до нього застосовували фізичне насильство, висновки суду
про його вину ґрунтуються лише на суперечливих показаннях свідків та
потерпілої, яка його оговорила.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав доводи
апеляції і вважав, що справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, а
його захисник - на новий
судовий розгляд, думку прокурора про зміну вироку з перекваліфікацією дій
засудженого з ч.З на ч.І ст.296 КК України і виключення вказівки про
призначення покарання на підставі ст.71 КК України, провівши по справі часткове
судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції
засудженогоОСОБА_2,

з

колегія суддів судової палати у кримінальних справах
вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, а вирок слід змінити.

Висновок суду
про доведеність винуватості засудженого у вчиненні зґвалтування неповнолітньої,
хуліганства та погрози вбивством при обставинах, викладених у вироку суду,
грунтується на зібраних по справі та перевірених судом доказах.

Посилання
засудженого в апеляції, що він потерпілу ОСОБА_3 не ґвалтував, про її вік не
знав, ножем не погрожував, що вона його шантажувала задля матеріальної вигоди,
спростовані послідовними показаннями самої потерпілої ОСОБА_3, яка на
досудовому слідстві, будучи допитаною в якості потерпілої, під час відтворення
обстановки і обставин події в присутності понятих, на очній ставці з ОСОБА_2
(т.1, а.с. 54-67) неодноразово
стверджувала, що в ніч з 3
на 4 серпня 2006 року ОСОБА_2,
якому вона говорила про шкільний вік, шляхом погроз застосування насильства до
її рідних, привів її до себе додому, де, погрожуючи ножем, роздягнув та стиснув
її лікті, насильно вчинив з нею статевий акт. Суд першої інстанції ретельно
перевірив посилання ОСОБА_2про те, що він не знав про неповнолітній вік
потерпілої ОСОБА_3, давши належну оцінку таким твердженням засудженого,
обгрунтовано поклавши в основу вироку показання потерпілої.

Безпідставні
доводи засудженого про вимагання потерпілої у нього 1000 доларів США і тільки через
те, що він не дав їй гроші, вона звернулась із заявою про зґвалтування,
оскільки з матеріалів справи слідує, що потерпіла, з позовом про стягнення
будь-якої шкоди з ОСОБА_2 не зверталась ні на досудовому слідстві, ні в ході
судового слідства.

Свідки ОСОБА_5
та ОСОБА_6( т.1 а.с 48-49,
50-51) підтвердили, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_3
розповідала їм про обставини її зґвалтування ОСОБА_2

Посилання
ОСОБА_2, що потерпіла ОСОБА_3 добровільно прийшла до нього додому і що він її
не ґвалтував, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7 (т.1 а.с. 114-115) про те, що
засуджений не відпускав потерпілу, не зважаючи на те, що вона плакала і
просилась додому, а також письмовими матеріалами справи, зокрема, даними, що
містяться в протоколі відтворення обстановки та обставин події (т.1 а.с.бб) про
те, що потерпіла ОСОБА_3 на місці показала будинок та кімнату де її зґвалтував
ОСОБА_2, а також вказала де він брав ніж, яким їй погрожував, і де пізніше вона
його сховала та іншими матеріалами справи, дослідженими в судому засіданні.

Доводи
засудженого про те, що він не погрожував вбивством потерпілому ОСОБА_4,
прикладав до горла останнього металевий гребінець, а не ніж, спростовані
перевіреними судом доказами.

Зокрема,
потерпілий ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні підтвердив, що 6 серпня 2006 року приблизно о
14 год. в його
господарстві ОСОБА_2, приклавши ніж до горла, погрожував йому вбивством, у
зв"язку з чим він перелякався, реально сприймаючи погрозу.

Показання потерпілого ОСОБА_4, узгоджуються з показаннями
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_3, які підтвердили,
що ОСОБА_2 6 серпня 2006 року дійсно
прикладав ніж до горла потерпілого ОСОБА_4

Надумані
посилання ОСОБА_2 про те, що хуліганства він не вчиняв, оскільки його вина у
вчиненні цього злочину підтверджена доказами, які суд ретельно дослідив і навів
у вироку.

Зокрема,
потерпілий ОСОБА_4 послідовно неодноразово

стверджував,
що 7 серпня 2006 року вночі
ОСОБА_2 вчинив в його

господарстві
хуліганські дії, під час яких
спричинив йому легкі тілесні

ушкодження, що підтверджується висновком експерта від 20.09.2006 року.

Заперечення
засудженим вчинення злочинів також спростовані показаннями ОСОБА_9, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про те, що мав місце факт вчинення засудженим хуліганства і
погрози вбивством.

Свідок ОСОБА_8
підтвердив, що він в ніч з 6
на 7 серпня 2006 року був у
господарстві потерпілого ОСОБА_4 разом із засудженим і бачив як той вчиняв
хуліганські дії.

Крім того, як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 визнавав факт вчинення протиправних дій
щодо потерпілого ОСОБА_4, чого не заперечував і під час часткового судового
слідства.

Таким чином, суд
першої інстанції повно, об»єктивно і всебічно дослідив зібрані по справі
докази, обгрунтовано поклав в основу вироку докази, що підтверджують
винуватість засудженого і відкинув інші, вірно встановив фактичні обставини
справи, дав належну оцінку показанням засудженого ОСОБА_2 і дії останнього
правильно кваліфікував за ст.ст. 152
ч.З, 129 ч.І КК
України.

Разом з тим, підлягають перекваліфікації
дії ОСОБА_2 з ч. З на ч.І ст. 296
КК України у зв"язку з відсутністю в його діях такої кваліфікуючої
ознаки як вчинення хуліганства особою, раніше судимою за хуліганство, оскільки
вирок Кельменецького районного суду від 6
червня 2005 року, яким
ОСОБА_2 визнаний винуватим за ст.296 ч.І КК України, 19 грудня 2006 року Верховним
Судом України скасований, а справа направлена на новий судовий розгляд.

Посилання
засудженого ОСОБА_2 в апеляції на те, що під час досудового слідства на нього
здійснювався фізичний та психологічний вплив є необгрунтованими, оскільки як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, за неодноразовими скаргами
засудженого з цього приводу, проводились перевірки прокуратурою Кельменецького
району за результатами яких прийнята постанова про відмову в порушенні
кримінальних справ відносно слідчих Кельменецького РВ УМВС України в
Чернівецькій області.

Крім того,
безпідставними є посилання засудженого в апеляції на те, що суд необгрунтовано
відмовив йому в задоволенні клопотання про виклик в судове засідання свідка
ОСОБА_7, показання цього свідка узгоджуються з іншими доказами у справі, були
досліджені в судовому засіданні з дотриманням вимог кримінально-процесуального
закону

Що стосується
призначеного судом покарання за ст.ст. 152
ч.З і 129 ч.І КК
України, то таке призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України з
врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винуватого та

5

обставин, які
пом'якшують та обтяжують покарання. Суд
призначив ОСОБА_2 таке покарання, яке необхідне і достатнє для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія з
врахуванням цих же обставин вважає, що ОСОБА_2 за ст.296 ч.І КК України слід
призначити покарання відповідно до санкції цієї статті - у виді обмеження
волі.

З вироку
підлягає виключенню вказівка про призначення покарання за сукупністю вироків на
підставі ст.71 КК України, у зв'язку з тим, що вирок Кельменецького районного
суду від 6 червня 2005 року, яким
ОСОБА_2 призначено покарання у виді 1000
гривень штрафу 19 грудня 2006 року Верховним
Судом України скасований.

Отже, з огляду
на вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 367, 373, 379 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Кельменецького районного суду Чернівецької області від 31 січня 2007 року щодо
ОСОБА_2 змінити, частково задовольнити апеляцію останнього і перекваліфікувати
його дії з ч.З ст.296 КК України на ч. 1
ст.296 КК України, за якою призначити покарання у виді 2 років обмеження
волі.

За ст.ст.152 ч.З
і 129 ч.І КК
України ОСОБА_2 вважати засудженим до призначеного судом першої інстанції
покарання.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань засудженому ОСОБА_2 призначити остаточне покарання у виді 8 років
позбавлення волі.

Виключити з
вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_2 на підставі ст. 71 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий Ковтюк
Є.І.

Судді: Руляков
В.І.

Станковська Г.А.