В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , з боку захисту: захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003768 від 17.10.2014 року, які надійшли до суду із обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який отримав професійно-технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003768 від 17.10.2014 року.

Під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України прокурором Шевченківського району м.Запоріжжя змінено обвинувачення, а саме його правову кваліфікацію з ч.3 ст. 289 КК України на ч.1 ст. 289 КК України, оскільки сума реальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , не перевищує суму, еквівалентну двомстам п`ятидесяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, що на момент вчинення кримінального правопорушення не є значним розміром шкоди.

Розглянувши змінений обвинувальний акт, суд встановив, що 17.10.2014 року приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді охоронця приватного підприємства «Левіт-1», знаходячись у добовому чергуванні на території автостоянки, яка розташована на території ПАТ «Мотор банк» за адресою м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 42, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи таємно, проти волі власника ОСОБА_6 , з метою отримання транспортного засобу для пересування, не маючи законних підстав та відповідних документів на право керування автомобілем AUDI A-5», д/н НОМЕР_1 , 2010 року випуску, білого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта №215/14 від 14.12.2014 року складає 468077,32 гривень, усвідомлюючи, що його дії ніким не помічені, використовуючи штатний ключ від замку запалювання, який знаходився у зазначеному автомобілі, продовжуючи свій злочинний намір, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме запустив двигун та, рухаючись на вищевказаному автомобілі, перемістив останній на пр. Моторобудівників за напрямком у бік зупинки громадського транспорту «Гортоп» у м. Запоріжжі, проте, не впоравшись з керуванням, скоїв правим боком кузова зіткнення із бордюром проїзної частини, внаслідок чого пошкодив вищевказаний автомобіль, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 78670,00 грн.

Усвідомлюючи свої протиправні дії, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 з метою приховання скоєного кримінального правопорушення, повернув даний автомобіль на місце, а саме на автостоянку, яка розташована на території ПАТ «Мотор банк» за адресою: м.Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.42.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що працював на посаді охоронця «Левіт-1». Під час чергування здійснював охорону території стоянки банку «Мотор», що розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд.42. На території стоянки перебував службовий автотранспорт. Так, ОСОБА_5 сів в автомобіль, який належить потерпілій, та, маючи на меті отримання транспортного засобу для пересування, використовуючи ключ від замку запалювання, який знаходився у зазначеному автомобілі, заволодів транспортним засобом, після чого вирішив поїхати за цигарками до торгового кіоску на зупинці "Гортоп", але, оскільки під час здійснення руху у автомобіля було пошкоджено колесо, не справився з керуванням, тому автомобіль здійснив наїзд на бордюр. Внаслідок зазначених дій автомобіль було пошкоджено, чим потерпілій ОСОБА_6 завдано шкоди на суму 78670,00 грн. Автомобіль з метою приховування злочину обвинувачений повернув на територію стоянки.

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду присутня не була, надала 05.05.2015 року заяву, згідно якої розуміє суть та правову кваліфікацію зміненого обвинувачення, погоджується з нею, підтримує свідчення, надані під час досудового розслідування. Крім того, за змістом заяви, потерпіла не має майнових претензій та вимог до обвинуваченого, просить розглянути справу за її відсутності, за сімейними обставинами не має можливості брати участь у судовому засіданні. Стосовно покарання обвинуваченому, потерпіла просить застосувати звільнення від відбування покарання із випробуванням.

Так, судом визнано за можливе розглянути справу без участі потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи її клопотання.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, впевнившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів в повному об`ємі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тяжкість кримінального правопорушення, яке віднесено до злочину середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, позицію потерпілої та сторони захисту.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 за матеріалами провадження на обліку за станом здоров`я не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння судовому розгляду та встановленню істини в кримінальному проваджені. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів буде достатнім та необхідним покарання без реальної ізоляції від суспільства за умови призначення покарання з іспитовим строком відповідно до норми ст. 75 КК України, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.12.2014 року, у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.

Речові докази - паперовий пакет, в якому знаходиться 1 відбиток долоні рук, 3 відбитки пальців рук, компакт-диск DVD-R16X, об`ємом 4,7 Гб 120 min, що містить відео з камер спостереження з автостоянки ПАТ «Мотор-банк», долучені до матеріалів кримінального провадження, слід залишити в ньому.

Речовий доказ автомобіль AUDI A-5», д/н НОМЕР_1 , 2010 року випуску, білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити потерпілій за приналежністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи є лише розрахунок повної вартості дактилоскопічної експертизи та авто-товарознавчої експертизи, без розрахунку витрачених витратних матеріалів, надано розрахунок витрат виключно на послуги експерта, не представляється можливим визначити суму, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата службових обов`язків експерта з проведення експертиз в кримінальній справі здійснюється з витрат бюджету.

Цивільний позов у справі не заявлено, майнових претензій до обвинуваченого потерпіла не має.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за територію України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази - паперовий пакет, в якому знаходиться 1 відбиток долоні рук, 3 відбитки пальців рук, та компакт-диск DVD-R16X, об`ємом 4,7 Гб 120 min, що містить відео з камер спостереження з автостоянки ПАТ «Мотор-банк», долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в ньому.

Речовий доказ автомобіль AUDI A-5», д/н НОМЕР_1 , 2010 року випуску, білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй за приналежністю.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1