ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Б. Г. Юзьвяк

при секретарі Свирида М.І.

за участю прокурора Заболотного А.Л.

представника потерпілих ОСОБА_1. захисника підсудної ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, 28 січня 1984 народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м.Дубно, вул.Грушевського, 124 "б", непрацюючої, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, раніше не судимої,

В скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2008 року, близько 20 години, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в житловому будинку №124"б" по вул.Грушевського в м.Дубно Рівненської області, в ході суперечки із своїм чоловіком ОСОБА_4, взяла на столі, що стояв у житловій кімнаті господарський ніж у праву руку, та в ситуації коли ОСОБА_4 А,М. стоячи обличчям до ОСОБА_3, схопив її за волосся на голові, та нагнув голову, умисно завдала ножем одного удару в області живота останньому.

Внаслідок цього ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої стінки живота справа, яка продовжується в раневий канал, що проникає в черевну порожнину і закінчується в тканинах правої долі печінки, яке спричинило гостру крововтрату, що згідно висновків судово-медичної експертизи №69 від 08.07.2008 року та повторної судово-медичної експертизи №27 від 28.02.2011 року стало причиною смерті ОСОБА_4 А,М.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 винною у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України себе не визнала, та відмовилась давати показання. Цивільного позову не визнала, пояснивши що у неї немає таких грошей і доходів, щоб відшкодувати шкоду у таких розмірах.

Вина підсудної доведена показаннями потерпілих, свідків, документами по справі. Потерпілий ОСОБА_5, показав що 9 травня 2008 року, коли прийшов додому близько 20 год., через годину прибігла дружина з плачем і сказала, що невістка зарізала їх сина. Про це дружині розповіла їх дочка, яка подзвонила і сказала про це. Дослівно невістка сказала дочці по телефону, що "вашого ОСОБА_4 вже немає, бо вона всадила в нього ножа". Деталей як це сталось невістка не повідомляла. Доки син з невісткою проживали у потерпілих вдома, невістка кожен день приходила п'яна, в пізній час, через що бувало, що виникали скандали. Потім син та невістка поїхали проживати м.Дубно, де проживають батьки невістки і через місяць вона зарізала сина потерпілих. На думку потерпілого, це було вчинено умисно, а не через необережність, що підтверджує те, що удару було завдано із значною силою та ще з проворотом ножа. Невістка навіть не вибачилась перед потерпілими за те що сталось, не поцікавилась витратами на поховання, на встановлення пам'ятника.

Цивільний позов потерпілий підтримав згідно вимог викладених у позовній заяві. Щодо моральної шкоди показав, що вони з дружиною втратили сина, продовжувача свого роду, ця втрата є непоправимою, на все життя і він оцінює моральну шкоду в 150 тисяч гривень.

Потерпіла ОСОБА_6, показала, що підтримує показання свого чоловік Доповнила, що невістка 9 травня 2008 року спочатку подзвонила до їх дочки ОСОБА_7, та повідомила, що буде розводитись з їх сином ОСОБА_8. А через пів години подзвонила і повідомила, що ОСОБА_4 вже немає, бо вона його зарізала, після чого відключила телефон. Того дня, тобто 9 травня 2008 року потерпіла телефонувала до батька ОСОБА_3, між 22.30 та 23 годинами, запитувала чи відомо йому щось про те що сталось, але він нічого не знав, знаходився в селі. Потерпіла вважає що ОСОБА_3 нанесла умисно удару ножем, бо удар був сильним, з проворотом ножа. Вона навіть не вибачилась за свої дії перед батьками, не приїхала на поховання. Цивільний позов підтримує в межах заявлених у позовній заяві.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 9 травня 2008 року десь в 20 годині 30 хвилин до неї зателефонувала їх невістка ОСОБА_3, і сказала, що хоче розводитись з її братом ОСОБА_4, та щоб приїхали мама та тато свідка. По голосу було чути, що ОСОБА_3 у схвильованому стані. А через пів години ОСОБА_3 подзвонила знову до свідка і сказала, що ОСОБА_4 немає, вона його зарізала. Тоді свідок повідомила про це свою маму. Коли свідок розмовляла з ОСОБА_3, то остання була у машині швидкої допомоги. Свідок не повірила ОСОБА_3, і попросила передати телефон лікарю. Лікар підтвердив, що таке сталось і сказав, щоб свідок запитала у ОСОБА_3, що та зробила. Свідок хотіла розпитати ОСОБА_3 про обставини того, що сталось, але ОСОБА_3 відповіла, що "сідає в тюрму" та відключила телефон. Поки брат жив з ОСОБА_3 у батьків свідка, то вони часто сварились, майже через день, а потім ОСОБА_3 переконала його переїхати жити в м.Дубно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з будинком батьків ОСОБА_3 9 травня 2008 року ввечері була у себе вдома, відпочивала. Почула дзвінок в двері, прибігла ОСОБА_3, та сказала, що зарізала свого чоловіка, просила викликати швидку допомогу. Свідок викликала швидку, вони приїхали, поставили капельницю. ОСОБА_3 влетіла в хату в повному шоці, просила викликати швидку, бо він ще був живий. Як це все сталось, свідок не питала, бо потрібно було викликати швидку, рятувати постраждалого. Швидка допомога приїхала за хвилин 10-12 хвилин. Про те, що ОСОБА_11 вийшла заміж, свідок знала, але чоловіка її бачила рази два, бо жили вони в м.Дубно з місяць часу. Між ними скандалів не чула, та й не спілкувалась з ними близько.

Свідок ОСОБА_12, в судовому засіданні показав, що працює фельдшером на станції швидкої допомоги м.Дубно. 9 травня 2008 року надійшов виклик після 20 год., що мав місце сімейний скандал із застосуванням ножа. Коли приїхали на виклик підсудна бігала в істериці, була збуджена, сусіди говорили, що у них бувають скандали. Коли зайшли до будинку, побачили, що чоловік лежав, на животі було видно колото-різану рану, але крові як такої не було, тобто кров з рани не кровоточила. Лікарі підключили систему і повезли постраждалого в лікарню. ОСОБА_3 теж поїхала у лікарню. Сусіди говорили що чоловік постійно бив цю жінку, в тому числі й того дня.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що працює лікарем на станції швидкої допомоги м.Дубно. 9 травня 2008 року поступив виклик про виїзд на ножове поранення. Бригада швидкої допомоги приїхала на виклик швидко, їх чекали біля будинку. Hа підлозі лежав молодий чоловік з раною в районі живота, крові було мало. Потерпілий знаходився в приміщенні в тяжкому стані, по медичному це термінальний стан. Потерпілого взяли в машину, підключили систему. Жінку попросили сісти спереду, щоб не заважала. В приймальному відділенні свідок запитав її навіщо вона це зробила, на що вона відповіла, що вони сварилися, він на неї наступав і вона оборонялася.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що працює лікарем приймального відділення Дубенської міської лікарні. 9 травня 2008 року, після 21 год до приймального відділення був доставлений чоловік з ножовим пораненням. Поступив без ознак· життя. Проводились реанімаційні дії, але вони не дали результатів і в 21 годині 40 хвилин констатовано біологічну смерть потерпілого. Дружина сама розповіла, що вона причинила йому поранення. Вона сказала, що нанесла йому удар ножем під час сімейної сварки, чи навмисно, чи ні, свідок не пам'ятає. Свідок говорив з кимось з родичів потерпілого, та підтвердив їм, що потерпілий помер. Телефонну трубку йому давала підсудна.

Свідок ОСОБА_15, в судовому засіданні показала, що працює в гуртожитку механічного заводу. В цьому гуртожитку проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4. 9 травня 2008 року ОСОБА_4 прийшов в гуртожиток близько 18 години, запитав, чи немає ОСОБА_3, та піднявся до себе в кімнату. Через хвилин 15 прийшла ОСОБА_3 і теж запитавши, чи є ОСОБА_4 піднялась до кімнати. Довго вона там не була, через хвилин 5 вона спустилася і знову запитала, чи є ОСОБА_4. Свідок сказала, що він був в кімнаті, бо ключа на вахті не було. ОСОБА_3 сказала, що йде додому і пішла. За хвилин 40 спустився ОСОБА_4, мав в руках пакет, та теж залишив гуртожиток. Чи були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння свідок не помітила.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що є приватним підприємцем. ОСОБА_3 працювала у неї продавцем. Знає, що відносини у ОСОБА_3 з чоловіком, ОСОБА_4 були поганими, він її обіжав, від чого вона часто плакала. Як працівник ОСОБА_3 трудолюбива і свідок як роботодавець, була нею дуже задоволена. Від знайомих свідок чула, що ОСОБА_4 був побив ОСОБА_3 в гуртожитку. 9 травня 2008 року ОСОБА_4 телефонував до свідка біля 18 години, було чути що він напідпитку. Став погрожувати що у нього забрали дружину, і він "дістане та заб'є" свідка. Через трохи свідкові зателефонувала ОСОБА_3, яка була в істериці, плакала, та сказала що "всунула" ніж ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що є батьком підсудної. 9 травня 2008 року його не було в місті. Вранці, їдучи в село свідок пропонував зятеві, ОСОБА_4 їхати з ним в село, щоб садити картоплю. ОСОБА_18 відповів, що почекає ОСОБА_3 і вони приїдуть разом. А після 21 год. подзвонила дочка на мобільний телефон, і сказала, що вони з ОСОБА_18 поспорили і вона поранила його ножем, і що зараз їде з ним на "швидкій" в лікарню, просила, приїхати в Дубно. Так як добратись не було чим, свідок приїхав вранці, і тоді ж дізнався, що ОСОБА_18 помер. Ще дочка потім розповіла, що шукала ОСОБА_18 того дня, не знайшла та пішла додому спати, а він прийшов. Детально дочка про сварку не розповідала, лише сказала, що він став її будити, питати, чого їсти не наварила. В їх стосунки свідок не вмішувався.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала що є рідною сестрою підсудної. Від дачі показів відмовилась.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що є матір'ю підсудної, від дачі показів відмовилась.

При огляді місця події, будинку №124 "б" в м.Дубно Рівненської області було виявлено та вилучено п'ять змивів слідів схожих на кров, простирадло зі слідами бурого кольору, та господарський ніж зі слідами бурого кольору, на що вказує протокол огляду місця події від 10.05.2008 року. (a.c.13-20 т.І)

При огляді трупа ОСОБА_4 в приміщені Дубенської міської лікарні було вилучено джинси та футболку в які був одягнений ОСОБА_4, а також волосся, що знаходилось на вказівному пальці лівої руки, на що вказує протокол огляду місця події від 10.05.2008 року. (а.с.23- 32.т.І)

Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стадії сп'яніння вказує на те, що станом на 23 годину 10 хвилин у ОСОБА_3 зафіксовано легку ступінь сп'яніння. З її слів вона вжила 100 гр. горілки. (а.с.44. т.І.).

При огляді ОСОБА_11 було вилучено штани та кофту, в яких вона була одягнена під час вчинення злочину, на що вказує протокол огляду місця події від 10.05.2008 року. (a.c.51-52. т.І.)

Протокол відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_3 показувала та розказувала, як розвивались події та відбувалась сварка між нею та її чоловіком ОСОБА_4 (а.с.86-94. т.І)

За висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 №69-E від 08.07.2008 року на тілі трупа ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження садна у лівій завушній ділянці, в лівій надключичній ділянці, на лівій боковій поверхні шиї; колото-різана рана передньої стінки живота справа, яка продовжується в раневий канал, який проникає в черевну порожнину і закінчується в тканинах правої долі печінки. В черевній порожнині виявлено 1850 мл. крові. Садна виникли від подряпин нігтями людини. Колото-різана рана черевної стінки справа, раневий канал, пошкодження тканини печінки виникли від дії колюче-ріжучого предмета з шириною клинка не більше 2 см., та довжиною клинка не менше 10 см.

Тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_21 виникли 09.05.2008 року. Тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_4 є зажиттєві, садна відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я, колото-різана рана на черевній стінці, раневий канал, який проникає в черевну порожнину, та ушкодження тканин печінки є тілесними ушкодженнями небезпечними для життя і тому відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Колото-різана рана, раневий канал і ушкодження тканин печінки могли виникнути від дії клинка господарського ножа.

Садина виникли від подряпин нігтями людини, таких дій могло бути не менше трьох.

Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_4 могли виникнути при обставинах вказаних підозрюваною ОСОБА_3 при проведенні слідчих дій - допитів та відтворення обстановки та обставин події.

Смерть ОСОБА_4 настала від гострої крововтрати, яка виникла після пошкодження тканин правої долі печінки. Смерть наступила в приймальному відділенні Дубенської міської лікарні 09.05.2008 року в 21 годині 40 хв.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі і жовчі трупа ОСОБА_4 знайдено етиловий спирт в концентрації в крові 1.75‰, в сечі - 2.52‰. Виявлена кількість алкоголю викликає середню ступінь сп'яніння. (а.с.126-128 т.l.)

Судово-медичний експерт ОСОБА_22, допитаний в судовому засіданні показав наступне. На його думку удар, що був нанесений не наносився із значною силою. Сила удару була не дуже велика, але достатня для того, щоб спричинити виявлені тілесні ушкодження на трупі. Хоча силу удару експерт не встановлює. На думку експерта виходячи з тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого та підсудної, можна сказати, що ці тілесні ушкодження, виникли під час боротьби чи самозахисту. Бо на тілах обох були садна. Якщо тілесні ушкодження були в обох, то боротьба мала місце, а був це самозахист чи ні експерт не встановлює. Якщо враховувати, що в черевній порожнині виявили 1850 мл. крові, то від моменту нанесення удару ножем пройшло не менше 30 хв і не більше 2 год. На думку експерта тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли виникнути при обставинах, наведених підсудною ОСОБА_3 при відтворенні з нею обстановки та обставини події. Тобто коли ОСОБА_4 взявши ОСОБА_11 за волосся тягне її на себе, в цей час в руці у неї вже ніж і вона тим ножем його б'є і попадає в черевневу стінку. Ніякого провороту ножа в тілі потерпілого не було. Був прямий удар без всяких проворотів, якби був проворот, то було б зовсім інше пошкодження, був би інший канал проникнення, в рані були б додаткові порізи, і на шкірі, і в печінці, якби повертали ножа. Виникло ушкодження від одноразової дії.

Механізм поранення такий: спереду назад, це сила удару не велика, але достатня для того, щоб утворились такі ушкодження, які знайдені при дослідженні тіла покійного. Смерть настала від колото-ріжучого поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки., гострої крововтрати , але одноразової дії травмуючого знаряддя, без провороту клинка ножа. .

За висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи №27 від 28.02.2.011 року при експертизі трупа ОСОБА_4 були встановлені такі ушкодження:

-рана на передній поверхні живота в 4 см. нижче від краю правої реберної дуги, що продовжувалась у напрямку спереду дозаду вираженим раневим каналом, який приникав в черевну порожнину у ушкодженням по його ходу діафрагмальної поверхні правої долі печінки;

-п'ять саден в лівій завушній ділянці, садно в лівій підключичній ділянці, садно у лівій боковій поверхні шиї.

Рана живота з ушкодженням печінки, з огляду на відсутність ознак її загоєння, наявність виражених проявів внутрішньо-черевної кровотечі ( в черевній порожнині виявлено близько 1850 мл крові) з малокрів'ям внутрішніх органів, утворилась прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_4, цілком можливо у зазначений в матеріалах кримінальної справи термін 09 травня 2008 року, близько 20 години.

Зазначене проникаюче поранення живота з ушкодженням печінки було спричинене одноразовою, досить вираженою за силою, колюче-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки по типу клинка ножа, що діяв в напрямку спереду-дозаду по відношенню до передньої поверхні тіла потерпілого. Це підтверджується: описаними обставинами країв та кінців рани живота, продовження рани вираженим раневим каналом, котрий значно переважає над її довжиною (довжина рани на шкірі живота 2 см., а довжина раневого каналу лише в тканині печінки становить 7 см.) розташування в одній проекції рани живота та ушкодження печінки, даними медико-криміналістичної експертизи вилученого клаптя шкіри із вказаною раною, результатами судово-криміналістичної трасологічної експертизи светра в який був одягнутий потерпілий на момент травмування.

Судово-медичних даних, які б свідчили про обертання ("проворот") клинка ножа в тілі ОСОБА_4 - немає, що підтверджується встановленими морфологічними особливостями вхідної шкірної колото-різаної рани (а саме взаєморозташуванням та співвідношенням основного та додаткового розрізів) характером і властивостями раневого каналу в печінці.

Вище зазначені садна у лівій завушній, лівій підключичній ділянках та на лівій боковій поверхні шиї, з огляду на сам вид ушкоджень (садно), відмічені експертом форму (лінійна), незначні розміри та стан поверхні (вкриті коричневими кірками), є наслідком ковзного, дотичного з відносно незначною силою травмуючого впливу тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (не виключено від дії нігтів людини) і виникли при життєво не менш як за декілька годин до настання смерті ОСОБА_4 Більш точно встановити давність виникнення саден немає можливості.

Встановлений у ОСОБА_4 характер, властивості і розташування приникаючої рани живота (виявлена колото-різана рана на правій половині передньої поверхні живота. що продовжується у напрямку спереду-дозаду вираженим раневим каналом з ушкодженням по його ходу правої долі печінки). з врахуванням вищенаведеного механізму його виникнення (спричинене одноразовою, досить вираженою за силою, колюче-ріжучою дією гострого предмета), та наведених у протоколі відтворення обстановки і обставин події з підозрюваною ОСОБА_3 від 10.05.2008 року відомостей (в момент коли ОСОБА_4 своєю правою рукою утримував і згинав голову ОСОБА_3 донизу (за рахунок чого відбувалось і згинання допереду їі тулуба), то фіксований у правій руці ОСОБА_3. і притиснутий до її тіла ніж в такому положенні, без руху рукою вперед у напрямку ОСОБА_4 не міг досягнути тіла потерпілого), в сукупності свідчать про те, що дане поранення живота властиве для удару клинком ножа, на що є посилання в протоколі допиту ОСОБА_3 як підозрюваної від 10.05.2008 року (" ... він схватив мене за волосся і я махнула ножем і тоді він відскочив ... ") і малоімовірно, що воно могло утворитись "при ситуації коли ОСОБА_4 напоровся на ніж, який тримала в руиі ОСОБА_3П."

Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок проникаючого ножового колото-різаного поранення живота з ушкодженням печінки, що призвело до вираженої внутрішньо-черевної кровотечі та масивної крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті. Це підтверджується даними експертизи трупа - виявлено зазначені поранення живота і печінки велику кількість (близько 1850 мл) крові в черевній порожнині, прояви малокрів'я) внутрішніх органів.

Виявлене у ОСОБА_4 проникаюче ножове поранення живота з ушкодженням печінки, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно П.2.1.3. к "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" Наказ МОЗ України від 17.01.1995 р.) і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням його смерті.

Садна у лівій завушній, лівій підключичній ділянках та на лівій боковій поверхні шиї ОСОБА_4. не були небезпечними для життя в момент спричинення, у причинно-наслідковому зв'язку з настанням його смерті не перебувають, у живих осіб характеризуються незначними скороминучими (тривалістю менше 6 діб) наслідками і згідно П.2.3.5 "Правил. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. (a.c.49-58 т.3.)

Судово-медичний експерт ОСОБА_23 в судовому засіданні повністю підтримав висновки експертної комісії. Показав, що провертання клинка ножа в тілі потерпілого не було, на що вказують кінці рани а також раневий канал в печінці. Щодо сили прикладання удару. то комісія дійшла висновку що вона була досить значною виходячи з пошкодження поверхні живота і досить вираженого каналу в печінці і його довжини. Щодо направленості умислу підсудної, експертиза таких відповідей не дає.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №165-E від 21.05.2008 року при обстеженні ОСОБА_3 у неї було виявлено тілесні ушкодження - крововилив навколо лівого ока, крововилив в ділянці лівого плеча, крововиливи в ділянці правого плеча, болючість м'яких тканин в ділянці підребір'я. Такі ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

Крововилив навколо лівого ока, крововилив в ділянці лівого плеча, болючість м'яких тканин в ділянці підребір'я відповідають одноденному строку і могли виникнути 09.05.2008 року. Крововиливи в ділянці правого плеча відповідають 5-8 денному строку.

Тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_3 в обох випадках нанесення їй тілесних ушкоджень, ударів повинно було бути нанесено не менш трьох. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_3 могли виникнути при обставинах вказаних нею при проведенні слідчих дій - відтворення обстановки та обставин події. (а.с.132-133т.І.)

За висновком судової трасологічної експертизи №81 від 15.06.2008 року розріз тканини матеріалу на кофті, в яку був одітий ОСОБА_4 при поступленні в Дубенську міську лікарню імовірно міг бути утворений ножем, який був вилучений при огляді місця події, з будинку № 124 "б" по вул.Грушевського в м.Дубно. (а.с.159-162. т.І.)

За висновком судової імунологічної експертизи №112 від 02.08.2008 року на представленому на експертизу ножі, вилученому 10 травня 2008 року з місця події виявлено кров людини, яка може походити в тому числі і від ОСОБА_4 (a.c.179-181. т.І)

За висновком судової імунологічної експертизи №91 від 07.07.2008 року в представлених на експертизу змивах та на простирадлі, що вилучені 10.05.2008 з місця події будинку №124 "6" по вул.Грушевського в м.Дубно виявлено кров людини, що може походити в тому числі і від ОСОБА_4. (a.c.188-194. т.І.)

За висновком судової імунологічної експертизи №113 від 08.07.2008 року на штанах та кофті, вилучених 10.05.2008 року у ОСОБА_24 виявлено кров людини, яка може походити в тому числі від ОСОБА_4 (а.с.201-204. т.І)

За висновком судової імунологічнолї експертизи №114 від 03.07.2008 року, на штанах та кофті вилучених 10.05.2008 року з тіла ОСОБА_4 виявлено кров людини, яка може походити в тому числі і від ОСОБА_4 (a.c.211-213. т.І.) .

За висновком судової біологічної експертизи волосся вилучене з під вказівного пальця лівої руки трупа ОСОБА_4 може походити за рахунок волосся ОСОБА_3 (а.с.220-22б.т.І.)

За висновком судової медико-криміналістичної експертизи №9I-мк від 11.07.2008.року на тілі ОСОБА_4 виявлена одна колото-різана рана, що спричинена внаслідок однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям. Дана колото-різана рана могла виникнути внаслідок травматичної дії клинком ножа, представленого на експертизу, так як він має відповідні конструктивні характеристики. (а.с.230-232. T.I.)

За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №280/08 від 30.05.2008 року ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованого їй діяння будь-яким психічним захворюванням не страждала. в тимчасово хворобливому стані не знаходилась, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Індивідуально психологічні особливості її характеру вад, які 6 істотно впливали на її здатність усвідомлювати свої, дії та керувати ними не мають. Даних про перебування її в стані фізіологічного афекту не вбачається. Під час делікту ОСОБА_3 могла перебувати в стані емоційного збудження, який виник на фоні конфлікту з чоловіком і міг вплинути на її здатність передбачати соціальні наслідки свої дій, а саме прогнозувати можливість поранення або смерті потерпілого. (а.с.237-240. т.І.)

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази в сукупності, суд дійшов висновку, що злочин мав місце, скоїла його ОСОБА_3П, а її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому суд виходить з наступних міркувань.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_3 на досудовому слідстві та судовому слідстві при розгляді справи в іншому складі суду. Так при написанні першого пояснення 10.05.2008року, ОСОБА_3 вказувала, що під час сварки з ОСОБА_4 і після нанесення ним їй ударів, вона схопила на столі ніж, та показала його ОСОБА_4, при цьому крикнула, щоб він до неї не підходив. В цей момент ОСОБА_4 підстрибнув до неї, намагаючись схопити її за голову. І вона в цю секунду махнула ножем вперед, намагаючись захиститись від ОСОБА_4 і потрапила ножем йому в живіт. (а.с.33 т.І.)

При допиті в якості підозрюваної 10.08.2008 року ОСОБА_3 теж показала, що під час сварки та бійки з ОСОБА_4 не знала як втекти на вулицю, бо не була взута. Тому взяла в руку ножа, і сказала ОСОБА_4 "не підходь бо вдарю". Вона не думала, що ОСОБА_4 підійде до неї. А коли ОСОБА_4 схопив її за волосся, вона махнула ножем після чого ОСОБА_4 відскочив. (а.с.83 т.І). Про те, що вона махнула ножем, коли до неї підскочив ОСОБА_4 ОСОБА_3 пояснювала і при відтворенні обстановки та обставин події 10.05.2008 року. (а.с.87 т.І.) ОСОБА_21 при показі механізму нанесення ушкодження на місці, ОСОБА_3 змінила покази та показала, що коли вона тримала ніж в руці притиснутим до бедра, ОСОБА_4 схопив її за волосся і потягнув до себе. Вона проти своєї волі зробила крок до ОСОБА_4 і ніж що був у неї в руці опинився в області живота ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_3 показала що ніяких рухів рукою не робила. (а.с.88 т.І). Таку позицію щодо своїх показань ОСОБА_3 зберігала в подальшому на досудовому слідстві та судовому слідстві при розгляді справи в іншому складі суду. В подальшому відмовилась від дачі показів.

Суд вважає, що більш правдивими є перші покази ОСОБА_3 дані нею при допиті в якості підозрюваної, де вона вказувала, що при наближенні до неї ОСОБА_4, вона махнула ножем вперед, тобто в напрямку тіла ОСОБА_4, а отже мав місце удар ножем.

До такого заключення приводить і висновок комісійної судово-медичної експертизи де вказано: "Встановлений у ОСОБА_4 характер. властивості і розташування приникаючої рани живота (виявлена колото-різана рана на правій половині передньої поверхні живота, що продовжується у напрямку спереду-дозаду вираженим раневим каналом з ушкодженням по його ходу правої долі печінки), з врахуванням вищенаведеного механізму його виникнення (спричинене одноразовою, досить вираженою за силою, колюче-ріжучою дією гострого предмета), та наведених у протоколі відтворення обстановки і обставин події з підозрюваною ОСОБА_11 від і 0.05.2008 року відомостей (в момент коли ОСОБА_4 своєю правою рукою утримував і згинав голову ОСОБА_3 донизу (за рахунок чого відбувалось і згинання допереду ії тулуба), то фіксований у правій руці ОСОБА_3 і притиснутий до її тіла ніж в такому положенні, без руху рукою вперед у напрямку ОСОБА_4 не міг досягнути тіла потерпілого), в сукупності свідчать про те, що дане поранення живота властиве для удару клинком ножа, на що є посилання в протоколі допиту ОСОБА_3 як підозрюваної від 10.05.2008 року (" ... він схватив мене за волосся і я махнула ножем і тоді він відскочив ... ") і малоімовірно, що воно могло утворитись "при ситуації коли ОСОБА_4 напоровся на ніж, який тримала в руці ОСОБА_3П."

Отже у даному висновку наголошується що таке поранення саме властиве для удару клинком ножа з досить вираженою силою.

Це побічно підтверджують і покази свідків по справі. Так сама ОСОБА_3 телефонуючи сестрі ОСОБА_4, повідомила, що його вже немає, бо вона його "зарізала". Теж саме ОСОБА_3 повідомила сусідці ОСОБА_10, до якої прибігла, щоб викликати швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_14, лікар приймального відділення показав, що в приймальному відділенні запитував ОСОБА_3 навіщо вона це зробила. ОСОБА_3 на це відповіла що вони сварились з чоловіком і вона нанесла йому удар ножем, чи навмисно чи ні свідок не пам'ятає.

Телефонуючи свідкові ОСОБА_16 ОСОБА_3 теж повідомила її що "всунула ножа ОСОБА_8".

В судовому засіданні не встановлено доказів того, що у підсудної був намір на вбивство ОСОБА_4 Удар був нанесений лише один, підсудна після нанесення удару злякавшись наслідків своїх дій кинулась викликати швидку допомогу, тобто не можна судити, що підсудна мала намір на вбивство ОСОБА_4

Разом з тим судячи з характеру нанесення удару не можна судити що її дії були необережними, а мали місце саме умисні дії.

За змістом П.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи" для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з'ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків. Визначальними при цьому є суб'єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

В даному випадку суд вважає, що при нанесенні одного удару хоча з досить вираженою силою, враховуючи локалізацію поранення, причини припинення злочинних дій, поведінку підсудної та потерпілого, що передувала події, їх попередні стосунки умисел ОСОБА_3 був направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, і не охоплював таких наслідків як настання смерті потерпілого. В цьому випадку ставлення підсудної до настання смерті характеризується необережністю.

Щодо показань підсудної, що вона завдала удару, бо мусіла оборонятись, суд теж оцінює їх критично. По перше сама підсудна показувала, а також свідки показували, що сварки та скандали між нею та ОСОБА_4 мали місце досить часто, а отже вона знала характер та лінію його поведінки при таких ситуаціях.

По друге підсудна спілкувалась з ОСОБА_4 до нанесення удару ножем досить тривалий час, телефонувала до сестри ОСОБА_4, повідомляла її про плани на розірвання шлюбу, а отже мала можливості іншим чином уникнути розвитку ситуації ніж нанесення удару ножем. Сумнівним є і те, що вона не знала як втекти з будинку, бо не була взута. Легкі тілесні ушкодження зафіксовано як в ОСОБА_3 та і в ОСОБА_4, тобто їх сімейна сварка не носила аж надто агресивного характеру, що потребувало б застосування ножа, та нанесення ним удару в життєво важливий орган.

В даному випадку не було реального посягання для життя підсудної, що потребувало б таких методів захисту.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких. Обставин, що пом'якшують покарання не встановлено. Обставиною що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння. Суд враховує особу винної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.240 т.2)

Суд приймає також до уваги що все таки дії ОСОБА_3 в якійсь мірі були спровоковані і діями ОСОБА_4 та його попередньою поведінкою відносно неї.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення підсудної можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства, але з обранням покарання наближеним до нижньої межі санкції ч.2 ст.121 КК України.

Щодо клопотань представника потерпілих ОСОБА_1 про винесення окремих постанов на адресу судово-медичного експерта ОСОБА_22, та начальника слідчого відділу Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_25, суд не вважає таке клопотання обґрунтованим з наступних підстав.

У висновку експерта ОСОБА_22 не міститься таких даних, що приводили б до заключення про завідомо неправдивий висновок експерта. Його показання під час допиту як експерта, що є досить розпливчаті та не конкретизовані, дійсно призвели до потреби призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, можуть дозволити лише робити припущення щодо кваліфікації експерта. ОСОБА_18 на даний час експерт ОСОБА_22 вже не працює через звільнення на пенсію, тому робити якісь висновки щодо його кваліфікації і можливості подальшої роботи суд вважає недоцільним.

Щодо кваліфікації слідчим Гай І.М. дій підсудної на досудовому слідстві за ст.119 КК України, то відповідно до норм КПК України слідчий є повністю самостійною процесуальною особою і вправі кваліфікувати дії підслідної особи так як це дозволяють робити докази. по справі. Тому ніяких підстав в даному випадку для винесення окремої ухвали не вбачається.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то потерпілі просять стягнути таку шкоду в розмірі 33 тисяч гривень (а.с.9. т.2)

Документально потерпілими підтверджено лише витрати в сумі 24760 грн. на виготовлення надгробного пам'ятника. Ніяких інших витрат документально не підтверджено, тому в цій частині позов підлягає до задоволення частково - в межах суми 24760 грн.

Моральну шкоду потерпілі просять стягнути в сумі 150000 грн.

Суд вважає що вимоги щодо моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Виходячи з характеру моральної травми та моральних страждань батьків що втратили сина, виходячи з того що такі страждання є надто тривалими в часі, суд приходить до висновку щодо стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. При цьому суд враховує наявність у підсудної малолітньої дитини і тому зменшує розмір стягуваної шкоди від тієї, що просять до стягнення потерпілі.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною за ч.2. ст.121 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання рахувати з 25 листопада 2011 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк затримання у підозрі у скоєння злочину з 10 травня 2008 року до 13 травня 2008 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, з утриманням в СІ №24 м.Рівне, взявши її під варту в залі суду.

Речові докази по справі: волосся людини, нігтьові пластини з піднігтьовим вмістом, одяг ОСОБА_3 (кофта та штани), одяг ОСОБА_4 ( кофта та штани) 5 змивів з слідів крові, простирадло, господарський ніж, що зберігаються в кімнаті речових доказів Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області - знищити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24760 (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, та 100000 (сто тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди а всього 124760 (сто двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженою з моменту вручення копії вироку, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: