Справа № 646/981/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року Червонозаводський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Прошутя І.Д.,

при секретарі - Клименко Л.В,

за участю прокурора - Петрушка Д.В.,

підозрюваного - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові,
матеріали кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000160 від 21 січня
2014 р. відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Харкова, громадянина
України, неодруженого, не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого і
проживаючого: АДРЕСА_1, з угодою про
примирення, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2014 року до Червонозаводського
районного суду м. Харкова з прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова
надійшов обвинувальний акт по
кримінальному провадженню, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000160 від 21 січня
2014 р. за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України, з обвинувальним актом,
додатками до нього і угодою про
примирення, укладеною між підозрюваним
ОСОБА_1 і потерпілою ОСОБА_2 на стадії
досудового розслідування.

Перевіривши зміст угоди про
примирення, обвинувальний акт з
додатками, вислухавши підозрюваного,
потерпілу і прокурора, суд дійшов
висновку, що в затвердженні угоди
необхідно відмовити, а кримінальне
провадження направити прокурору для
продовження досудового розслідування.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд
відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
умови угоди суперечать вимогам цього
Кодексу та/або закону, умови угоди не
відповідають інтересам суспільства,
умови угоди порушують права, свободи чи
інтереси сторін або інших осіб, існують
обґрунтовані підстави вважати, що
укладення угоди не було добровільним,
або сторони не примирилися, очевидна
неможливість виконання обвинувачених
взятих на себе за угодою зобов'язань,
відсутні фактичні підставі для
визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України
ініціювати укладення угод про
примирення, повинні потерпілий,
підозрюваний або обвинувачений, про
визнання винуватості - прокурор або
підозрюваний чи обвинувачений.
Допомогу в укладенні угоди можуть
надавати захисник (адвокат)
представник, інша особа, процесуальне
станове якої не визначено.

Як вбачається з обвинувального акту та
угоди про примирення, ОСОБА_1
підозрюється в тому, що будучи
зобов'язаний за рішенням суду та згідно
виконавчого листа від 05.07.1999р. до сплати
аліментів на утримання
неповнолітнього сина в розмірі ?
частини всіх видів доходу щомісячно до
повноліття сина, злісно ухиляється від
сплати аліментів, оскільки
матеріальної допомоги на утримання
сина не надав, добровільно аліменти не
сплачував. А будучи працездатним і не
визнаним інвалідом чи безробітним з
метою злісного ухилення від сплати
аліментів на роботу офіційно не
працевлаштувався, таким чином приховав
свої неофіційні доходи наслідок чого
утворилась заборгованість з 21.06.1999 року
в розмірі - 72026.14 грн.

В підготовчому судовому засіданні
прокурор просив затвердити угоду про
примирення, відповідно до умов якої
ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у
скоєнні вказаного правопорушення,
сторони узгодили покарання - штраф у
розмірі 1700грн і домовилися про
відшкодування потерпілій збитків у
сумі - 72026,14 грн. до 01.12.2014 року.

Судом встановлено, що ініціатором
укладання угоди потерпіла не була і з
повідомленням про злочин не
зверталась, взагалі на даний час не має
до ОСОБА_1 претензій будь-якого
характеру, оскільки він був
позбавлений батьківських прав
відносно дитини і вони не підтримує з
ними відносини тривалий час. З
пропозицією укладання угоди до неї
звернулася слідчий, яка надала
допомогу у складанні угоди та
запропонувала підписати цивільний
позов.

Підозрюваний ОСОБА_1 пояснив, що при
укладені угоди не розумів характер
обвинувачення, фактично не визнає себе
винним у злісному ухиленні від сплати
аліментів, тому що він не ухилявся від
сплати аліментів і не приховував свої
доходи, втративши постійну роботу має
тимчасові заробітки. Про те, що
утворилася заборгованість по
аліментах він знає, однак погасити її
до 01.12.2014 року не має наміру і
можливості.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання винуватості, оскільки в них
відсутня об'єктивна сторона ч.1 ст.164 КК
України. Приймаючи рішення про відмову
у задоволенні угоди, суд також вважає,
що її умови не відповідають вимогам
закону і порушують права та інтереси
підозрюваного і потерпілої.

Крім того, погоджене в угоді про
примирення покарання у вигляді штрафу
не відповідає вимогам ст.65 КК України,
отже не відповідає вимогам закону та
інтересам суспільства.

Викладені обставини дають підстави
для відмови в затвердженні укладеної
угоди про примирення і повернення
кримінального провадження прокурору
для продовження досудового
розслідування.

Керуючись ст.474 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні угоди про
примирення, укладеної 27.01.2014 р. між
потерпілою ОСОБА_2 та підозрюваним
ОСОБА_1 у кримінальному провадженні
№0000160 від 21 січня 2014 року.

Обвинувальний акт у кримінальному
провадженні №0000160 від 21 січня 2014
року у відношенні ОСОБА_1 повернути
прокурору Червонозаводського району м.
Харкова для продовження досудового
розслідування.

Запобіжний захід у відношенні
ОСОБА_1 не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом семи днів з дня її
проголошення через Червонозаводський
районний суд м. Харкова.

СУДДЯ -