А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , судово-медичного експерта ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/29/2015 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2014.
Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачева, мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий 26.07.2013 за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі і звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, засуджений за злочин передбачений ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2013 і остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 обрати тримання під вартою і строк відбуття покарання обчислювати з 02.10.2014.
Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 27.02.2014 о 22:30 в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязні умисно вдарив власника квартири ОСОБА_9 рукою по потилиці і ногою по ногах, від чого останній упав на підлогу, а далі ще наніс йому кулаком не менше трьох ударів по тулубу зліва, чим спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі і доповненні до неї ОСОБА_6 оспорює доведеність своєї вини в учиненні злочину. Твердить, що потерпілий зловживає спиртними напоями, отримав тілесні ушкодження при падінні задовго до 27.02.2014, перекрутив обставини події і змовився зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою виселення його з квартири. Зазначає, що показання потерпілого суперечливі, розбігаються з показаннями цих свідків і висновком судово-медичної експертизи, що суд дослідив ці докази поверхнево, послався на них необґрунтовано, а тому висновки викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. У зв`язку з цим просить переглянути кримінальне провадження і, скасувавши вирок, його закрити.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційних вимог і її доводи щодо законності і обґрунтованості вироку, дослідив висновок судово-медичної експертизи і показання експерта, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, обговорив доводи сторін і приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні і наведеними у вироку доказами.
ОСОБА_6 під час судового розгляду факт зустрічі з потерпілим у квартирі останнього по АДРЕСА_3 з приводу виселення, сварки між ними, наявності у потерпілого тілесних ушкоджень не заперечив, але вини в учиненні кримінального правопорушення не визнав і заявив, що потерпілого не чіпав, а тілесні ушкодження останній отримав внаслідок побутової травми два-три тижні тому.
Суд першої інстанції ці показання ретельно перевірив, співставив з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами і обґрунтовано дійшов висновку про те, що потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження саме внаслідок побиття його ОСОБА_6 ..
Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 165/14 від 17.03.2014 (т.1 а.п. 95-98) у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді забійних ран у потиличній області голови зліва, на внутрішній поверхні верхньої губи; синця в підпахвинній області зліва на рівні 6,7 ребер і перелом 10 ребра зліва, які виникли від не менше ніж трьох ударів твердим тупим предметом (можливо кулаком та взутою ногою іншої особи), коли потерпілий знаходився у вертикальному або горизонтальному чи близькому до них положенні. По даності заподіяння вони вкладаються в дату 27.02.2014 і кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_7 свій висновок підтвердив і уточнив, що оглянув ОСОБА_9 наступного після події дня - 28.02.2014, виявив у нього свіжі тілесні ушкодження, зазначені у висновку, які не могли бути отримані ні при падінні ні раніше одного дня від часу, зазначеного у висновку.
З показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що до зустрічі з ОСОБА_6 27.02.2014 він ніяких тілесних ушкоджень не мав. Під час сварки між ними через відмову ОСОБА_6 звільнити його житло останній наніс йому спочатку удар металевим предметом по голові, потім ударом ноги йому по ногах збив його на підлогу і далі наніс ще декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу.
Про спричинення йому тілесних ушкоджень за будь-яких інших обставин, які передували сутичці з ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_9 показань не давав, даних про таке в судовому засіданні не одержано, а показання ОСОБА_6 з цього приводу є неконкретними, не містять посилань на факти і не узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи.
Тому твердження ОСОБА_6 про спричинення ОСОБА_9 виявлених у нього тілесних ушкоджень внаслідок падіння за кілька тижнів перед їх сутичкою в квартирі АДРЕСА_2 27.02.2014, Апеляційний суд відкидає, як такі, що не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не узгоджується з дослідженими в судовому засіданні доказами.
Доводи обвинуваченого про те, що удари, про які стверджує потерпілий, не співпадають з локалізацією спричинених йому тілесних ушкоджень Апеляційний суд до уваги не приймає: розбіжності, на які вказує ОСОБА_6 не є істотними, в кримінальному провадженні безспірно встановлено, що всі виявлені у потерпілого тілесні ушкодження були заподіяні йому саме 27.02.2014, не при падінні, а від дії тупих твердих предметів. Ці дані повністю співпадають з показаннями потерпілого і повністю спростовують показання обвинуваченого. Та обставина, що потерпілий чітко не запам`ятав послідовності, способу, напрямку та інших обставин нанесення йому ударів, їх точної локалізації, враховуючи встановлені судом обставини події та становище, в якому опинився потерпілий, є природною і зрозумілою. Тому апеляційний суд не вважає прийнятним твердження обвинуваченого про те, що розбіжність між даними про характер і локалізацію тілесних ушкоджень, які містяться у висновку судово-медичної експертизи і даними про нанесені йому удари, які містяться в показаннях потерпілого є свідченням недостовірності показань останнього про обставини події.
Отже, суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про умисне спричинення ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень 27.02.2014 і правильно кваліфікував діяння обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України.
Довід про неправомірну поведінку потерпілого, на якому наполягає обвинувачений, Апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки показання останнього в цій частині суперечать установленим обставинам, які він сам не заперечує. Зокрема, у справі встановлено, що ОСОБА_6 проживав у квартирі ОСОБА_9 , всупереч домовленості з власником безоплатно, відмовився її звільнити і саме з цієї причини затіяв з ним сварку 27.02.2014.
Підстав вважати, що ОСОБА_6 засуджений незаконно, немає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2014 щодо нього залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим ОСОБА_6 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді