Справа № 265/4237/14-к
Провадження № 1-в/265/195/14
У Х В А Л А

07 липня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головучого судді - Козлова Д.О.,

при секретарі - Яшкові М. М.,

за участю прокурора - Тесленко Т. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженого вироком
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 30 травня 2014 року,
про застосування акту амністії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вироком Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 30
травня 2014 року був засуджений за ст. ст.
307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до шести
років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна засудженого. Строк
відбуття покарання засудженому
відраховується з 19 квітня 2014 року.
Вирок суду набрав чинності.

2 липня 2014 року до суду звернувся
засуджений ОСОБА_1 про застосування до
нього положень Закону України «Про
амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 на
задоволені заяви наполягав,
підтвердивши своє бажання щодо
застосування до нього акту амністії
від 8 квітня 2014 року.

Вислухавши прокурора, який не
заперечував проти задоволення
клопотання засудженого, вважаючи його
обґрунтованим, суд вважає, що відносно
ОСОБА_1 необхідно застосувати
положення ст. 6 Закону України «Про
амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року.

На підставі ст. 85 КК України за законом
про амністію або актом про помилування
засуджений може бути повністю або
частково звільнений від основного і
додаткового покарань.

Статтею 6 Закону України «Про амністію
у 2014 році», що набрав чинності 19 квітня
2014 року, передбачено скорочення
наполовину невідбутої частини
покарання засудженим, що відбувають
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк, та інші покарання, не
пов'язані з позбавленням волі, які не
підлягають звільненню від відбування
покарання на підставі ст. ст. 1-5 цього
Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
амністію у 2014 році» особам, яким
скорочується невідбута частина
покарання, визначення нового строку
покарання обчислюється з дня набрання
чинності цим Законом.

ОСОБА_1 вчинив злочини, за які був
засуджений, до набрання чинності
Законом України «Про амністію у 2014
році», в силу ст. 89 КК України не судимий
та висловив своє бажання про
застосування щодо нього акту амністії.

Однак суд встановив, що ОСОБА_1 не
підпадає під дію положень ст. ст. 1-5
Закону України «Про амністію у 2014
році».

Натомість обставини, передбачені ст. 4
Закону України «Про застосування
амністії в Україні» та ст. 8 Закону
України «Про амністію у 2014 році», які б
виключали можливість застосування
амністії до засудженого, судом не
встановлені.

Так суд враховує, що за п. «б» ст. 8
Закону України «Про амністію у 2014
році» амністія не застосовується до
осіб, які раніше звільнялися з місць
позбавлення волі умовно-достроково і
знову вчинили умисний тяжкий або
особливо тяжкий злочин.

При цьому за п. 4.2 Листа Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 травня 2014 року «Про деякі
питання застосування амністії у 2014
році з урахуванням останніх
законодавчих змін» вбачається, що
формулювання «знову вчинили тяжкий та
особливо тяжкий злочин» з огляду на
його семантичне тлумачення свідчить,
що попередньо вчинений злочин особою,
яка під час відбуття покарання
звільнилася з місць позбавлення волі
умовно-достроково, має також бути не
лише умисним, а й за класифікацією
злочинів відноситись до категорії
тяжких чи особливо тяжких злочинів.
Таким чином зазначено, що амністія не
застосовується до осіб, які раніше
звільнилися з місць позбавленні волі
умовно-достроково за вчинення тяжкого
або особливо тяжкого злочину і знову
вчинили умисний тяжкий або особливо
тяжкий злочин у період наявності
судимості, тобто мають непогашену чи
незняту судимість за попередньо
вчинений тяжкий чи особливо тяжкий
злочин.

Зважаючи на викладене суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_1 підпадає під дію
положень ст. 6 Закону України «Про
амністію у 2014 році».

Суд зауважує, що ОСОБА_1 відбуває
покарання за вироком суду від 30 травня
2014 року в вигляді позбавлення волі
строком на 6 років, починаючи з 19 квітня
2014 року, тобто з моменту набуття
чинності Закону України «Про амністію
у 2014 році».

З переліченого вбачається, що
невідбута частина покарання ОСОБА_1 на
момент набрання чинності Закону
України «Про амністію у 2014 році»
становила 6 років, тому таким чином
половина невідбутої частини покарання
засудженого ОСОБА_1 складатиме 3 роки.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, засудженого вироком
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 30 травня 2014 року,
про застосування акту амністії, -
задовольнити.

Скоротити наполовину невідбуту
частину покарання в вигляді
позбавлення волі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
засудженому за вироком
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 30 травня 2014 року за
ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до
шести років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна засудженого.

Визначити ОСОБА_1 до відбуття новий
строк основного покарання,
призначеного вироком
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 30 травня 2014 року,
тривалістю в 3 (три) роки позбавлення
волі, обраховуючи новий строк
покарання засудженому ОСОБА_1,
починаючи з 19 квітня 2014 року.

Копію ухвали суду направити для
виконання начальнику Маріупольського
міського ізолятору.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня
проголошення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя.

Суддя