Справа № 1-691/2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2008 року Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі: головуючої - Федорової Т.П.

при
секретарі - Шуть Р.О.

за
участю прокурора - Клепки В.Г.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

В
скоєнні злочину, передбаченого ст.. 164 ч.1 КК України,

В с т а н о в и в :

Згідно з
постановою Білоцерківського міського суду Київської області від 21 лютого 2003
року ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі ¼ частини з усіх видів заробітку на
користь ОСОБА_2 (ОСОБА_3) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
повноліття дитини.

Починаючи
з 09 квітня 2004 року ОСОБА_1, будучи працездатним, почав злісно ухилятися від
сплати аліментів. Будучи неодноразово попередженим державним виконавцем про
кримінальну відповідальність за ст.. 164 КК України, на попередження не
реагував, аліментів не сплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання
дитини не надавав.

Станом
на 01 лютого 2008 року заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 складає 7335
гривень 33 копійки.

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і суду
показав, що знає про свій обов'язок щодо сплати аліментів на утримання
сина. Починаючи з квітня 2004 року
офіційно не працював, аліменти не сплачував. На обліку у службі зайнятості не
перебував, мав тимчасовий заробіток від неофіційної роботи, але добровільно
матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. В даний час зробив для себе
висновки, добровільно відшкодував 3000 гривень, решту заборгованості
зобов'язується сплатити і в подальшому не ухилятися від сплати коштів на
утримання дитини.

Визнаючи
себе повністю винним, підсудний просив суд не досліджувати докази, зібрані по
справі досудовим слідством і після роз'яснення положень ст.. 299 КПК України у
суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким
чином, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні інкримінованого злочину
повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ст.. 164 ч.1 КК України,
як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів).

Призначаючи
міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини справи.

Обставиною,
що пом'якшує покарання підсудного суд враховує його щире каяття - підсудний
повністю визнав свою вину та дійсно готовий нести передбачену законом
відповідальність.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Також
суд враховує те, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної
відповідальності, частково сплатив заборгованість по аліментах, за місцем
проживання характеризується посередньо.

Суд
вважає, що виправлення підсудного є можливим без ізоляції від суспільства.

Міра
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 не обиралась.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 321-324 КПК України, суд

З а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 164 ч.1 КК України і
призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, зобов'язавши не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця свого проживання.

Вирок
суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
- Т.П.
Федорова