Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/589/15-к
Провадження 1-кп/483/87/2015
ВИРОК
Іменем України
23 липня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001391 від 20 березня 2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області, є громадянином України, має середню-спеціальну освіту, судимості не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.4 ч.8, ст.5 ч.1, ст.10, 11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України №1126-VII, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України 19 березня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині №63 від 20 березня 2014 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора 2 рухомого передавального радіовузла рухомого вузла зв`язку 4 загону спеціального радіозв`язку військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст.1, 3, п.8 ст.6, п.2 ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників)

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями;

неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;

вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин:

26 січня 2014 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №27 відповідно до змісту якого 13 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і старший солдат ОСОБА_4 , на підставі вимог розпорядження начальника Генерального штабу ЗС України від 23 вересня 2014 року №331/4109 з 27 січня 2014 року (гриф - «таємно») відряджаються в безпосереднє підпорядкування ОМУ «Полісся» для виконання завдань військової служби в район АДРЕСА_4 .

26 січня 2015 року, близько 09 год. 00 хв., в приміщенні штабу 4-го загону військової частини НОМЕР_1 , ТВО командира 4-го загону капітаном 3 рангу ОСОБА_5 старшому солдату ОСОБА_4 було доведено зміст та вимоги вищезазначеного наказу про необхідність вибуття 27 січня 2015 року для виконання завдань військової служби в район АДРЕСА_4 . При цьому наказ був виданий у належному порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечив чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Проте, 26 січня 2015 року, біля 17 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні службового кабінету заступника командира частини по роботі з особовим складом - начальника відділення капітана 2 рангу ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_4 , на порушення вимог ст. ст.9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст.1, 3, п. 8 ст. 6, п.2 ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.4 ч.8, ст.5 ч.1, ст.10, 11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України №1126-VII, п.п.4, 7, 12, 18, п.2 ст.82, 83, 122, 173 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 року, п.п.1.3, 2.1, 2.2, 2.19, 4.1, 4.11, 4.31 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України», в присутності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : капітана 2 рангу ОСОБА_6 , капітана юстиції ОСОБА_7 та мічмана ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, відкрито, не звертаючись до обману, письмово (рапортом) та усно відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №27 щодо вибуття в відрядження до АДРЕСА_4 , мотивуючи свою відмову тим, що не бажає проходити військову службу поза межами Очаківського гарнізону.

Наступної доби, 27 січня 2015 року, біля 10 год. 00 хв., при аналогічних обставинах, перебуваючи в приміщенні службового кабінету заступника командира частини по роботі з особовим складом - начальника відділення капітана 2 рангу ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_4 , на порушення наведених вимог законодавства, в присутності капітана 2 рангу ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, не звертаючись до обману, письмово (рапортом) та усно знову відмовився виконати наказ №27 командира військової частини НОМЕР_1 щодо вибуття в відрядження до АДРЕСА_4 .

При цьому, в першому і у другому випадку, старшому солдату ОСОБА_4 , у зв`язку з його відкритою відмовою виконати наказ начальника, службовими особами військової частини НОМЕР_1 роз`яснювалися правові наслідки даного вчинку, а саме передбачену законодавством кримінальну відповідальність за зазначене діяння.

Відмова старшого солдата ОСОБА_4 виконати наказ начальника потягли за собою передислокування підрозділів військової частини НОМЕР_1 в район АДРЕСА_4 у неповному бойовому складі, як наслідок - збільшення навантаження з обов`язків військової служби на інших військовослужбовців частини.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу під час мобілізації на посаді оператора 2 рухомого передавального радіовузла рухомого вузла зв`язку 4 загону спеціального радіозв`язку військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в порушення вимог ст.ст.9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст.1, 3, п.8 ст.6, п.2 ст.23, п.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.4 ч.8, ст.5 ч.1, ст.10, 11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу ВО Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною радою України № 1126-VІІ, п.п.4, 7, 12, 18, п.2 ст.82, 83, 122, 173 «Положення про проходження громадянина України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року, п.п.1.3, 2.1, 2.2, 2.19, 4.1, 4.11, 4.31 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України», 26 січня 2015 року біля 17:00 год. перебуваючи в приміщенні службового кабінету заступника командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом начальника відділення капітана 2 рангу ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, відкрито, не звертаючись до обману, письмово (рапортом) та усно відмовився виконати наказ №27 від 26 січня 2015 року командира військової частини НОМЕР_1 щодо відбуття у відрядження до АДРЕСА_4 , чим вчинив непокору.

11 березня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11 березня 2015 року №73 звільнений з лав Збройних сил України у зв`язку з демобілізацією.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, винним себе визнав та пояснив, що дійсно відмовився виконувати наказ командира.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що він вчинив злочини середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На час розгляду справи обвинувачений звільнений з військової служби в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 березня 2015 року №73 на підставі пункту 4 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015 року №15/2015.
Крім цього, суд враховує, як одну із обставин, що помякшує покарання те, що після вчинення злочину, ОСОБА_4 продовжив службу в Збройних Силах України аж до демобілізації, що значно знижує суспільну небезпеку вчиненного.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що призначення покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Судових витрат у справі немає, цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом одного року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий