Справа № 11-56 / 2009 Головуючий
у І інстанції Зіневич І.В.
ст. 139-140 КК України Доповідач
у 2 інстанції Велидчук В.М.
УХВАЛА

Іменем України

5 березня 2008
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Велидчука В.М. , Михайловського В.І.

прокурора Шадури
П.11.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали справи
за скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої підопічної ОСОБА_2 на постанову
судді Богунського району м. Житомира від
14 лютого 2008 року, якою відмовлено в
скасуванні постанови старшого помічника прокурора Корольовського району м.
Житомира про відмову в рушенні кримінальної справи від 04.12.2007 p.,
-

встановила:

ОСОБА_1, звернулася до суду зі скаргою в інтересах малолітньої підопічної ОСОБА_2 на
постанову старшого помічника прокурора Корольовського району м. Житомира від
04.12.2007р. про відмову в порушенні кримінальної справи.

ВідмовуОСОБА_1
в задоволенні скарги, суд першої
інстанції обгрунтував тим , що
прокуратурою Корольовського району м. Житомира перевірена обгрунтованість
скарги щодо протиправних дій працівників міліції, членів опікунської ради та управління освіти
Житомирської обласної державної адміністрації,
а також працівників ЦМЛ №1 м. Житомира і підстав для порушення
кримінальної справи, немає.

В
апеляціїОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови суду, як незаконної і направлення справи на новий
судовий розгляд. Посилання на те, що
перевірка обставин викладених у зверненні до прокуратури, проведена неповно і не об'єктивно. Висновки
суду , викладені у постанові суду першої
інстанції від 14 лютого 2008 року, не
відповідають дійсності, оскільки
зроблені на недостатньо з'ясованих обставинах,
не були досліджені всі обставини подій,
що відбулися 09.11.2007р. Не перевірено вказані нею та її підопічною в
заявах до прокуратури Корольовського району м. Житомира факти, щодо незаконного затримання (її та її сестри)
працівниками міліції, нанесення
останніми та працівниками опікунської ради Житомирського міськвиконкому їй та
сестрі тілесних ушкоджень,
безпідставної, в примусовому
порядку доставки їх ( сестер)каретою швидкою допомоги( у супроводі працівників
міліції) в ЦМЛ № 1 та ненадання їм медичної допомоги працівниками вказаної
лікарні. В зв'язку з цим, вони змушені
були звертатись за медичною допомогою до інших медичних установ, а саме:- до Центру гострої травми
Житомирської обласної

дитячої
лікарні, в Житомирську обласну клінічну
лікарню ім. О.Ф.Горбачевського - у
відділення функціональної діагностики, в
травмпункт ЦМЛ №1, де пройшли відповідне
обстеження (дослідження), за
результатами яких було призначено та в подальшому проведено відповідне
лікування.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про
залишення апеляції без задоволення,
думкуОСОБА_1, яка підтримала
доводи апеляції, перевіривши справу та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів визнала, що апеляція підлягає
задоволенню з таких підстав.

Суд
першої інстанції допустив неповноту та однобічність судового слідства та
допустив порушення процесуального закону. Так,
в скарзіОСОБА_1 зазначила, що
вона та її малолітня сестра, 09. 11.
2007 року були безпідставно затримані працівниками міліції. Під час
затримання, працівники міліції та
опікунської ради Житомирського міськвиконкому заподіяли їй та сестрі тілесні
ушкодження, а далі їх безпідставно, в примусовому порядку доставили каретою
швидкою допомоги( у супроводі працівників міліції) в Житомирську ЦМЛ № 1. В цій
лікарні, їм медичної допомоги не надали.
В додатковій заявіОСОБА_1 до Корольовського районного суду, ставилось питання про поновлення строку на
оскарження постанови від 04 грудня 2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи проти працівників міліції та опікунської ради Житомирського
міськвиконкому. Із зазначеного видно,
щоОСОБА_1оскаржувала не тільки дії медичних працівників. Оскільки в
постанові від 04. 11. 2007р. не йдеться про відмову у порушенні кримінальної
справи щодо працівників міліції та опікунської ради Житомирського
міськвиконкому, суду слід було з'ясувати
причини вищезазначених суперечностей. Суд першої інстанції зазначене залишив
без уваги, а також не прийняв рішення за
заявоюОСОБА_1 щодо поновлення строку на оскарження постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи,

Постанова
суду з цього приводу у матеріалах відсутня,
чим грубо порушені вимоги
ст. 353 КПК.

В
матеріалах перевірки відсутні дані проте ,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 09. 11. 2007 потребували термінової медичної
допомоги та з цього приводу звертались за нею у відповідну медичну установу. В
постанові суду відсутній його висновок ,
щодо законності та обґрунтованості затримання сестер ОСОБА_3 та їх
доставки каретою швидкої допомоги ( у супроводі працівників міліції) в лікарню.

В
скарзіОСОБА_1 зазначено, що вона та її
сестра були доставлені 09. 11. 2007 р.
в Житомирську ЦМЛ №1, медичної
допомоги в ній не отримали. Переночувавши в ній, на наступний день вони звернулись за медичною
допомогою в інші медичні установи. На обгрунтовання зазначеного, ОСОБА_1 до
матеріалів справи долучила довідки з: Центру гострої травми Житомирської
обласної дитячої лікарні, Житомирської
обласної клінічної лікарні ім.
О.Ф.Горбачевського( відділення функціональної діагностики), травмпункту ЦМЛ №1в яких йдеться про те, що вона та її сестра ОСОБА_3( 10.11 2007р. та
в інші дні) пройшли в цих установах відповідне обстеження (дослідження), а за їх результатами встановлено діагноз і в
подальшому їм було призначено та проведено відповідне лікування. Суд ретельно
не проаналізував дані обставини і не навів мотивів чому він визнав ці
доводиОСОБА_1 необгрунтованими. В постанові суду взагалі не міститься відповідь
на доводи зазначені у скарзі, суд

не навів
мотивів, чому він визнав кожен із
доводів скарги необгрунтованим та не поклав в основу прийнятого рішення.

Разом з
тим, суд висловив свою думку щодо
обгрунтованності іншої постанови від 03.12.2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо конкретних працівників міліції. Висновки
перевірки, викладені в зазначеній
постанови від 03. 12. 2007 р.) фактично оспорюються в
скарзіОСОБА_1(скарга, яка була предметом
розгляду суду першої інстанції), проте
питання про її скасування, в скарзі нею
не ставилось. Висновок суду про те, що
прокуратурою Корольовського району м. Житомира перевірена обгрунтованість
скарги щодо протиправних дій працівників міліції і підстав для порушення
кримінальної справи щодо них немає,
колегія суддів вважає таким, що
зроблений судом без ретельного дослідження та оцінки матеріалів перевірки з
таких підстав.

Так, з постанові суд зазначив, що дії працівників міліції були спрямовані на
запобігання вчиненняОСОБА_1 суїциду та на виконання рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради щодо тимчасового відібрання в опікунаОСОБА_1
її підопічної (малолітньої сестри)для медичного обстеження. В справі відсутні
дані на підтвердження того, що в органи
міліції надходила інформація про те,
щоОСОБА_1 має намір вчинити спалення себе та своєї сестри. Не встановлено
ким конкретно( і на підставі чого) давалась працівникам міліції вказівка про
затримання сестер ОСОБА_3. Що ж стосується рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради щодо тимчасового відібрання в опікунаОСОБА_1 її
підопічної для медичного обстеження то,
як зазначалося вище, в матеріалах
перевірки відсутні дані проте , що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 09. 11. 2007 потребували термінової медичної допомоги та з
цього приводу звертались за нею у відповідну медичну установу. Крім цього, у вищевказаному рішенні не йдеться про
те, що воно підлягає примусовому
виконанню через органи міліції, в
матеріалах справи відсутні дані щодо цього,
як і відсутні дані про те, що
вказане рішення направлялось на примусове виконання в органи міліції.

В
матеріалах перевірки скарги містяться дані про те, що дії працівників міліції були спрямовані на
запобігання вчиненняОСОБА_1 суїциду. Разом з тим, в справі відсутні дані про те, що під час затримання сестер ОСОБА_3, в них було виявлено предмети (запальна суміш
і т. д.), які могли бути використані для того, тому визнання судом того , що затримання
вищевказаних осіб проведено з дотриманням вимог закону, слід визнати необгрунтованим.

За таких
обставин,

Постанова
суду першої інстанції підлягає скасуванню,
а провадження за скаргою направленню на новий судовий розгляд під час
якого ретельно проаналізувати доводи скаргиОСОБА_1 дати належну оцінку
результатам аналізу і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

АпеляціюОСОБА_1
задовольнити.

Постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від 14 лютого 2008року, якою скарга
ОСОБА_1 на постанову старшого помічника прокурора Корольовського району м.
Житомира від 04 грудня 2007

року
залишена без задоволення скасувати, а
провадження за скаргою направити на новий судовий розгляд в той же суд, іншим складом суду.