АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 04.03.2014 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

Згідно вироку суду І інстанції, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі триста п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн.

Вирішено питання пов`язане з судовими витратами та речовими доказами.

Провадження №11-кп/794/43/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч.1 ст.286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду в частині призначеного покарання, а тому вважає рішення суду в цій частині незаконним. Посилається на те, що кримінальне правопорушення спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, потерпілий в результаті даного ДТП став інвалідом ІІ групи, а витрат на лікування йому не відшкодовано, саме тому не можна говорити про щиросердечне розкаяння обвинуваченого. В зв`язку з наведеним, просить вирок суду І інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання. яке б відповідало тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

На вказану апеляційну скаргу захисником обвинуваченого ОСОБА_8 подано заперечення, в яких просить вирок районного суду залишити без змін, оскільки призначене покарання визначено судом з врахуванням усіх обставин справи та є розумним і справедливим.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, міркування представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила вирок суду, в частині призначеного покарання скасувати та винести новий з врахуванням наведених в апеляційній скарзі вимог, думку прокурора, який вважає, що вирок суду, як законний слід залишити без змін, а апеляційну скаргу як необґрунтовану без задоволення, та обвинуваченого і його захисника ОСОБА_8 , які такої ж думки, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає до задоволення.

Приходячи до такого висновку колегія суддів виходить з наступного.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_5 , володіючи правом керування транспортними засобами категорії «В» і маючи в користуванні автомобіль марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 03 березня 2014 року, приблизно о 01 год. 00 хв., при хмарній погоді з невеликим дощем, зі швидкістю близько 80 км/год. керував вищевказаним транспортним засобом по автодорозі Т-26-08 сполученням «Сторожинець-КПП «Красноїльськ» в напрямку с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області.

Рухаючись ділянкою автодороги в межах розташування приміщення Красноїльського відділення ЧФ ПАТ КБ «Приватбанк» по вул. Дружби, 26 в смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_5 , не врахувавши дорожню обстановку, яка склалась в нічний час за участю рухомого назустріч моторолера «VIPER» під керуванням ОСОБА_11 , проявивши при цьому неуважність та самовпевненість у своїх діях, не впевнившись, що його дії по керуванні автомобілем будуть безпечними для інших учасників руху, діючи всупереч вимог п.11.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10:2001 р. здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де в цей час рухався моторолер «VIPER» під керуванням ОСОБА_11 , в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій моторолера «VIPER» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого оскольчатого перелому на межі середньої і верхньої третин лівої стегнової кістки із зміщенням уламків; забою грудної клітки; гематом та саден правого стегна; забою правого променево-зап`ястного суглобу, які згідно висновку СМЕ №41- Е-мд від 09.04.2014 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд скориставшись правом ст. 349 КПК України, проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обстави, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України і висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину відповідає сукупності зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано вірну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності, і яка ніким не оспорюється.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, колегія суддів вважає, що твердження представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 про м`якість призначеного покарання є необґрунтованими.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Для вибору такого покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Зазначених вимог закону районний суд при винесенні вироку дотримався в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів провадження та із вироку, Сторожинецьким районним судом Чернівецької області при обранні виду та міри покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та врахував думку потерпілого.

Зокрема, судом враховано: визнання вини, щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, а також те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Саме таке покарання, у виді штрафу у розмірі триста п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на думку колегії суддів, в даному конкретному випадку, обране з врахуванням обставин провадження, і є необхіднім і достатнім для виправлення особи ОСОБА_5 та недопущення вчинення ним в подальшому кримінальних правопорушень, а визначення виду та міри покарання не завжди співпадає з думкою потерпілого. Крім цього, останній при розгляді даного питання в районному суді поклався на розсуд суду.

Обставини, на які посилається представник потерпілого, були повністю враховані судом, і не дають підстав апеляційному суду для призначення більш суворого покарання.

Обставини справи судом з`ясовано повно і об`єктивно. Будь-яких порушень норм кримінального процесуального права, які б вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення по даній справі, допущено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку та поставлення нового вироку, як про це апелює представник потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької обл. асті, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя