Справа №1-22/2007
Постанова

іменем
України

15 червня 2007 року Славутицький міський суд Київської області в складі

головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарях Воробей М.М., Горобинській О.Г.,

з участю: прокурора КотяшаА.І.,

потерпілого ОСОБА_2,

законного представника потерпілого ОСОБА_3,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_4,

підсудного ОСОБА_1,

законного представника підсудного ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

соціального педагога Ніколаєнко Г.М.,

представника ССН Парнюк В.М.,

представника КМСН Бабича Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі
кримінальну справу

по
обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел. Азізбекова Азізбеківського району Вірменської РСР, вірмена,
громадянина Вірменії, не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, - у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 умисно завдав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний

розлад здоров'я, за наступних
обставин.

18 листопада 2005 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_1
знаходячись в

приміщенні роздягальні спортивного залу СЗОШ 1 м.Славутича Київської
області, на ґрунті

неприязнених стосунків, які виникли через те, що ОСОБА_2 неналежним чином
подав

йому руку для товариського привітання після волейбольного матчу і
висловився на його

адресу нецензурною лайкою з приводу національності, умисно наніс ОСОБА_2
удар

кулаком в обличчя і удар головою в обличчя. Продовжуючи свої злочинні дії,
ОСОБА_1, не

дивлячись на те, що ОСОБА_2 намагався захищатись від нанесених ударів,
закриваючи

обличчя руками, наніс останньому удар кулаком в обличчя, удар ногою в
грудну клітину і

удар кулаком в живіт. В результаті злочинних дій ОСОБА_1 ОСОБА_2 були

спричинені тілесні ушкодження у вигляді забиття м'яких тканин лоба, м'яких
тканин лівої

скроневої області, садни на носі, струсу головного мозку, які згідно
висновку судово -

медичної експертизи № 9 від 20.02.2007 року відносяться до категорії легких
тілесних

2

ушкоджень,
що потягли короткочасний розлад здоров'я понад 7 днів, але не більше З

тижнів.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав частково. Суду показав,
що

він наніс один удар кулаком правої руки в ліве плече потерпілому та кулаком
в ліву

сторону обличчя в область щелепи, так як ОСОБА_2 неналежним чином подав
йому

руку для товариського привітання після волейбольного матчу і висловився на
його адресу

нецензурною лайкою з приводу національності. Інших ударів він ОСОБА_2 не

наносив, в стані алкогольного сп'яніння не перебував, оскільки алкогольні
напої він не

вживає.

Показання підсудного в частині кількості нанесення ударів потерпілому і
місць їх

локалізації суд вважає непереконливими, оскільки вони суперечать показанням
потерпілого

та висновку судово-медичної експертизи № 9 від 20.02.2007 року.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що 18.11.2005 року після змагань по

волейболу раніше не знайомий йому ОСОБА_1 в роздягальні спортзалу СЗОШ № 1
наніс

йому удар кулаком по обличчю, він відразу відчув сильну фізичну біль. Потім
ОСОБА_1

головою вдарив його в ніс, з носа пішла кров. Він почав закривати обличчя
рукою, але

ОСОБА_1 продовжував наносити удари і вдарив ще раз його в обличчя кулаком
та в область

живота і ногою в грудну клітину Нецензурною лайкою ОСОБА_1 не ображав з
приводу його

національності, руку капітану команди ЗОСШ №2 пожав як звичайно. Причина
нанесення

йому ударів ОСОБА_1 невідома. Чи був ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння
він

не знає.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 18.11.2005 року в роздягальні

спортивного залу ЗОСШ № 1 після змагань по волейболу ОСОБА_2 висловлювався

нецензурною лайкою з приводу того, що школа, де навчається ОСОБА_1 програла
та з приводу

його національної належності, внаслідок чого ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 удар в

плече, а потім в щелепу. ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8
суду показав, що 18.11.2005 року після змагань по
волейболу, які

відбувалися в ЗОСШ №1, ОСОБА_1 підійшов до капітанів команд пожати руку,
але

ОСОБА_2 протягнув руку, долонь якої була направлена не до ОСОБА_1, а до
підлоги,

після цього ОСОБА_2 висловився нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1, тому
ОСОБА_1

в роздягальні наніс удар ОСОБА_2 , один в плече, другий удар - в голову. В
стані

алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 в той день не перебував.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 18.11.2005 року після змагань, які

відбувалися в спортзалі ЗОСШ № 1, зайшов до роздягальні, де сидів ОСОБА_2 і

тримався за ніс, із носу йшла кров, під час гри конфлікту між ОСОБА_1ом та
ОСОБА_2 не

бачив.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 18.11.2005 року після змагань по
волейболу,

які відбувалися в спортзалі ЗОСШ № 1, до нього підійшов ОСОБА_2 і попросив,
щоб

він від нього далеко не відходив, тому що його хочуть побити. Повідомивши
про це

ОСОБА_11 він пішов до роздягальні та побачив, що у ОСОБА_2 вже було

червоне обличчя, на якому була кров.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 18.11.2005 року після змагань по

волейболу до нього підійшов ОСОБА_12 і сказав, що можливо буде бійка. Він з

ОСОБА_12 пішов до роздягальні. У ОСОБА_2 було червоне обличчя, останній
нічого йому

не пояснив з цього приводу. Під час змагань робив зауваження ОСОБА_1 за те,
що він

знаходився під час гри в шапці і виходив на поле.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що в листопаді 2005 року була присутня на

змаганнях по волейболу, які проводились в ЗОСШ № 1, бачила, що ОСОБА_11
робив

зауваження ОСОБА_1 за те, що він знаходився під час гри в шапці і виходив
на поле.

Після змагань бачила біля виходу із спортивного залу ОСОБА_2, який закривав

обличчя руками, і на обличчі була кров.

3

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що під час змагань по волейболу, які

відбувалися в спорталі ЗОСШ № 1, вона бдула секретарем, до спортзалу зайшов
підсудний,

він був у шапці із бутилкою пива в руці, ОСОБА_11 робив йому зуваження,
виводив із

спортзалу, конфліктів під час ігор на полі не було.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що приймала участь в змаганнях по волейболу,

які відбувались в ЗОСШ № 1, в складі команди ліцею разом із ОСОБА_2. Під
час

гри конфліктів між ОСОБА_2 та підсудним не було. Після змагань бачила
ОСОБА_2

біля роздягальні, він прикривав руками обличчя, сказав, що його побили.

Законний представник підсудного ОСОБА_5,Є допитана як свідок, суду
показала,

що про вчинення сином злочину дізналася від вчителя фізкультури. Того ж дня
їй син

розказав, що вдарив ОСОБА_2 кулаком в обличчя один раз. В цілому
охарактеризувала

сина з позитивної сторони.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3, допитана як свідок, показала

суду, що 18.11.2005 року, коли її син повернувся після змагань додому, у
нього було червоне

обличчя, садна на носі і під оком. Спочатку син сказав, що його вдарили
м"ячем по

обличчю, потім він сказав, що йому наніс тілесні ушкодження хлопець
кавказської

національності, прізвище якого ОСОБА_1. В лікарні сину поставили діагноз
забиття обличчя,

струс головного мозку.

Соціальний педагог Ніколієнко Г.М. позитивно охарактеризувала особу
ОСОБА_1.

Представник ССН Парнюк В.М. пояснила, що ОСОБА_1 на обліку в ССН не

перебував і не перебуває. Вважає, що виховання та перевиховання підсудного
можливе без

ізоляції від суспільства.

Представник КМСН Бабич Я.В. пояснив, що ОСОБА_1 був поставлений на облік в

КМСН після вчинення злочину. За час перебування на обліку характеризується
позитивно,

вважає, що виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 9 від 20.02.2007 року у

ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у виді забиття м"яких тканин лоба,
м'яких

тканин лівої скроневої області, садни на носі, струсу головного мозку, які
відносяться до

категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що потягли короткочасний
розлад здоров'я

понад 7 днів, але не більше 3 тижнів. Всі тілесні ушкодження виникли від
дії тупих

предметів, що могло бути в строк і при обставинах, вказаних в постанові.
(а.с. 131-133).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності та
взаємозв'язку,

суд дійшов висновку про доведеність вини підсудного у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2

ст.125 КК України. Факт вчинення злочину ОСОБА_1 в стані алкогольного
сп'яніння не

знайшов свого підтвердження під час судового слідства і спростовується
показаннями

підсудного та показаннями свідків.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами досудового слідства
як

умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад

здоров'я, оскільки вони відповідають кваліфікуючим ознакам ч.2 ст. 125 КК
України.

Підсудний вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання

характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, на обліку у
лікаря-нарколога та

у лікаря-психіатра не перебуває, стан здоров'я задовільний, проживає у
повній сім'ї, раніше

не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку
у ССН не

перебував, у КМСН взятий на облік у зв'язку з вчиненням цього злочину.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин неповнолітнім, що підтверджується
свідоцтвом

про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Оскільки підсудний до набрання чинності Законом України від № 955-V "Про

амністію" від 19.04.2007 року вчинив злочин, за який передбачено
покарання, не пов'язане з

позбавленням волі, і є неповнолітнім на час вчинення злочину, то він
підпадає під дію п. а

ст. 1 зазначеного Закону.

4

Проти застосування до нього амністії підсудний ОСОБА_1 не заперечує, до
категорії

осіб, зазначених в ст.7 вищевказаного Закону, до яких амністія не
застосовується, не

належить.

Цивільний позов законного представника, потерпілого ОСОБА_3 в інтересах

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 до законного представника підсудного
ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду відповідно до ст. 28 КПК України.
Вимоги позивача в

цьому випадку можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Речових доказів у справі та судових витрат немає. Арешт на майно не
накладався.

На підставі викладеного, керуючись п.а ст. 1 п. ст.ст. 6-10 Закону України
"Про

амністію", п.4 ст.6, ст. 282 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності та

закрити провадження у справі на підставі п.а ст.1 Закону України "Про
амністію" № 955-V

від 19.04. 2007 року.

Запобіжний захід скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до

ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без
розгляду.

На постанову суду сторонами можуть бути подані апеляції до апеляційного
суду

Київської області через Славутицький міський суд протягом семи діб з дня її
винесення.