Справа № 1111/385/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2012 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого судді:
Бутельської Г.В.

при секретарі:
Нетесі С.М.

за участю прокурора:
Запорожця О.А.

потерпілої:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді кримінальну
справу за звинуваченням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Степангород,
Володимирецького району, Рівенської
області, українця, гр. України, з
середньою освітою, не одруженого,
перебуваючого на обліку в службі
зайнятості, не маючого судимості,
проживаючого: АДРЕСА_1,
зареєстрованого: АДРЕСА_2у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК
України,

В С Т А Н О
В И В:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжка), за
наступних обставин.

05 листопада 2011 року близько 06.30 год.,
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходився у
квартирі АДРЕСА_3, де відбувалось
приготування до поховання його бувшої
співмешканки ОСОБА_3 Залишившись в
одній із кімнат побачив мобільний
телефон, після чого у нього виник намір
на таємне викрадення чужого майна.
Діючи умисно, з корисливих спонукань,
переслідуючи мету наживи, ОСОБА_2,
шляхом вільного доступу, скориставшись
тим, що за ним ніхто не спостерігає,
таємно викрав з-під подушки в гостинній
кімнаті вказаної квартири мобільний
телефон «Самсунг 210», вартістю 499 грн., в
якому була сім-карта мобільного
оператора зв'язку «МТС», вартістю 10
грн., на рахунку якої були гроші в сумі 30
грн., та з платтяної шафи мобільний
телефон «Нокія 1616», вартістю 251,37 грн., в
якому була сім-карта мобільного
оператора зв'язку «МТС», вартістю 10
грн., на рахунку якої були гроші в сумі 20
грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_1
матеріальну шкоду на загальну суму 820,37
грн.

З місця вчинення злочину зник,
викраденим розпорядився на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинені
злочину визнав частково і показав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 він прийшов у квартиру
АДРЕСА_3, оскільки йому вранці на роботу
подзвонила потерпіла і сказала, що
ОСОБА_3, з якою він раніше проживав,
померла. Вранці 05.11.2011 року приблизно в
07.00 год. коли прокинувся, вирішив
поїхати до сестри за одягом. Під
подушкою побачив телефон, який
задзвонив, він його взяв і поклав у
кишеню. Вказав, що телефон взяв бо він
належав його дружині. В цей же день до
його сестри приїжджала потерпілі і
розпитувала, де ділись телефони.
Вказав, що відразу він не зміг знайти
телефон, його знайшов чоловік сестри.
Коли його викликали до міліції він
телефон повернув. Зазначив, що у
потерпілої взяв тільки один телефони,
другий телефон не брав і не бачив його.
Також зазначив, що той телефон який він
взяв, належав його дружині а не
потерпілій. Не згодний із заявленим
цивільним позовом в частині моральної
шкоди, вважає, що потерпіла не могла
нести моральні страждання. У вчиненому
розкаявся.

Незважаючи на те, що підсудним ОСОБА_2
вину визнано частково, його вина у
вчиненому злочині підтверджується
зібраними по справі і дослідженими в
судовому засіданні сукупністю доказів:

Даними в судовому засіданні показами
потерпілої ОСОБА_1, яка показала, що
ОСОБА_2 проживав з її матір'ю до липня
2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 вранці померла
матір, вона відразу подзвонила на
роботу ОСОБА_2, який сказав, що після
обіду приїде. Коли ОСОБА_2 приїхав
додому, був випивший у неї були ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7. На той час у неї був
мобільний телефон «Нокіа», який
подарила хрещена ОСОБА_5. Телефон лежав
на шафі у кухні, другий телефон
«Самсунг» лежав на ліжку під подушкою
на кухні. В цю ніч ОСОБА_2 залишився
спати у них. Вранці коли прокинулась то
ОСОБА_2 вже не було. Вона подивилась під
подушку, телефона «Самсунг» не було.
Коли вона дзвонила з іншого телефону на
телефон, якого не виявила, гудки йшли,
але трубку ніхто не брав. Вказала, що
відразу після цього виявила
відсутність телефону «Нокіа». Коли
вийшла на вулицю почула розмову ОСОБА_5,
яка розмовляла по мобільному телефону
з ОСОБА_2 та запитувала, чому той
дзвонить з телефону її матері. Після
похорон вона поїхала до ОСОБА_2, який
проживав у своєї сестри, з тим щоб він
віддав їй телефони. Зазначила, що коли
приїхала ОСОБА_2 сказав що телефони не
брав. Після цього вона звернулась в
міліцію, куди надала документи на
телефони. Приблизно через 2-3 неділі
працівники міліції повернули їй
мобільний телефон «Самсунг». Просила
стягнути з підсудного 287 грн., це
вартість телефону «Нокія», а також 1000
грн. моральної шкоди, оскільки вона
переживала, тратила свій час на його
розшук, у тому числі і на звернення у
міліцію. Ствердила, що телефони
належали їй, вона давала їх матері у
користування.

Даними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_8, яка показала, що
проживає в одному будинку з потерпілою.
05.11.2011 року узнала, що померла мати
потерпілої. Коли прийшла до ОСОБА_1 то
побачила, що ОСОБА_2 спав, вона не
цікавилась чи був мобільний телефон у
потерпілої. Вказала, що під час похорон,
потерпіла та її тітка сказали, що
пропали телефони. Також зазначила, що
бачила у потерпілої мобільний телефон,
але чий він був їй не відомо.

Даними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_7, яка показала, що вона
бачила у потерпілої два мобільні
телефони - «Нокія» і «Самсунг». Їй
відомо, що телефон «Самсунг» купувала
потерпіла три роки тому, після
народження дитини. Вана бачила, що
потерпіла користувалась цим телефоном.
Вказала, що з 4 на 5 листопада 2011 року
потерпіла ночувала у неї вдома, вона
бачила, що коли потерпіла до неї йшла то
телефони залишила вдома, один на шафі у
прохідній кімнаті, а інший телефон
«Самсунг» лежав на столі на кухні. Цим
телефоном до смерті користувалась мама
потерпілої. 05.11.2011 року приблизно в 04.30
год. вона з потерпілою прийшли до
потерпілої додому. У ОСОБА_1 кімнаті
спав ОСОБА_2. ОСОБА_1 стала його
запитувати, що він робить в її кімнаті і
наказала її покинути. Біля 07.00 год. з
телефону «Самсунг» ОСОБА_2 подзвонив на
телефон ОСОБА_5, вона чула як остання
запитала у нього чому він користується
телефоном покійної. Після цієї розмови
потерпіла стала шукати телефони, але їх
не знайшла. Коли потерпіла дзвонила на
телефони, вони не відповідали. Після
похорон, вона з потерпілою і знайомим
хлопцем поїхали до підсудного, але
останній сказав, що телефони не брав.

Даними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_6, яка показала, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, в цей день
вона і ОСОБА_5 були у померлої на кухні.
На столі на кухні було два мобільні
телефони. Вона сказала ОСОБА_5 щоб
телефони вона поклала під подушку.
Вказала, що коли ОСОБА_2 заходив на
кухню то бачив ці телефони. В день
похорон ОСОБА_1 сказала, що не має
телефонів. Через декілька днів після
похорон, ОСОБА_5 їй сказала, що з
телефону яким користувалась покійна
дзвонив підсудний.

Даними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_5, яка показала, що телефон
«Нокія» вона купувала для потерпілої.
Бачила, що телефоном «Самсунг»
користувалась і потерпіла і її матір.
04.11.2011 року вона бачила телефон
«Самсунг» на столі на кухні, в будинку
потерпілої. Вночі вона свій телефон і
телефон «Самсунг» поклала під подушку
на кухні. Вранці 05.11.2011 року задзвонив
її телефон, вона взяла його з-під
подушки, а телефон «Самсунг» там
залишився. Приблизно о 07.00 год.
потерпіла стала шукати телефон
«Самсунг», коли подивилась під подушку
то телефону там не виявила. Десь о 08.20
год. задзвонив її телефон, дзвінок був з
телефону покійної, коли вона відповіла
то зрозуміла, що дзвонив ОСОБА_2. Вона
запитала чому у нього телефон покійної
він тут же його відключив. Також
вказала, що 04.11.2011 року ОСОБА_2 прийшов у
будинок до покійної біля 22.00 год. і
залишився, був випивший. Вранці вона
пішла до сусідки випити чаю, коли
повернулась через 20 хв. то зустрілась з
підсудним біля хвіртки. ОСОБА_2 сказав,
що піде переодягнеться і прийде. Цього
ж дня потерпіла сказала, що пропав і
телефон «Нокія».

Даними в судовому засіданні показами
свідка ОСОБА_10, який показав, що 24.11.2011
року він прибирав головки капусти з
дивану у флігелі, де проживав ОСОБА_2,
там знайшов мобільний телефон. Після
цього, сказав про це дружині, яка
подзвонила сину підсудного. Потім
через 20 хв. приїхали працівники міліції
і забрали телефон. Зазначив, що після
похорон дружини ОСОБА_2, до них
приїздила потерпіла, але чому не
пояснювала, просила позвати
підсудного.

протоколом явки з повинною (а.с.19);

протоколами ОМП від 08.11.2011 року та
від 24.11.2011 року (а.с. 7-8, 20-21);

протоколом огляду предметів від 05.12.2011
року (а.с.67-69);

протоколом відтворення обстав ноки та
обставин події від 03.01.2012 року за участю
ОСОБА_2 (а.с.88-92).

Аналіз наведених доказів свідчить про
повну доказаність вини ОСОБА_2 у
вчиненні таємного викрадення чужого
майна (крадіжка).

Суд кваліфікує діяння підсудного
ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України.

Потерпілою ОСОБА_1 заявлено цивільний
позов на відшкодування матеріальної
шкоди у сумі 287 грн. та моральної шкоди у
сумі 1000 грн. Виходячи з того, що,
цивільний позов частково доведений в
судовому засіданні, суд вважає, що
позовні вимоги щодо відшкодування
матеріальної шкоди підлягають
задоволенню в повному обсязі. Позовні
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди підлягають залишенню без
розгляду, оскільки потерпілою не
доведено, які саме моральні страждання
вона переносила, в чому ці страждання
полягали, та які негативні наслідки
настали для потерпілої внаслідок
перенесених моральних страждань.

Вирішуючи питання щодо призначення
міри покарання підсудному, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин
середньої тяжкості, як особа за місцем
роботи характеризується позитивно, не
маючий судимості.

Обставин, пом'якшуючих покарання судом
не визнано.

Обставиною, обтяжуючою покарання
підсудного, суд визнає вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи тяжкість злочину, особу
винного, суд вважає можливим
виправлення засудженого ОСОБА_2 без
відбування покарання, відповідно до
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд

З А С
У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.185 КК
України і призначити покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 (два)
роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання з
іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Міру запобіжного заходу на апеляційний
період залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 287
грн. матеріальної шкоди.

Речові докази, що передано під
зберігальну розписку потерпілій,
залишити ОСОБА_1, як їй належні.

Судові витрати за проведення експертиз
у сумі 675,36 грн. віднести за рахунок
держави.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб, через даний суд,
з моменту його проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Бутельська Г.М.