№1-117
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007 року місто
Київ

Військовий місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді
підполковника юстиції ДЯЧУКА СІ., при
секретарі Коваленко О.І., за участю
державного обвинувача старшого помічника військового прокурора Дарницького
гарнізону капітана юстиції Бондарука Р.В.,
підсудного - ОСОБА_1, його
захисника - адвоката ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в приміщенні
військового місцевого суду розглянув кримінальну справу за обвинуваченням колишнього
військовослужбовця військової частини А2215

рядового запасу ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Кудлаї Гребінківського р-ну, Полтавської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не судимого, неодруженого,
має на утриманні батька інваліда ІІ групи та матір - ветерана
праці, пенсіонерку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст.
408 КК України.

Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2007 року ОСОБА_1з метою ухилитися від військової служби
самовільно без поважних причин не з'явився на службу, не бажаючи її проходити у подальшому.
Ухиляючись від військової служби, ОСОБА_1проводив
час на власний розсуд: проживав за різними адресами у м. Києві,
працював на різних роботах, про
себе як військовослужбовця нікому не повідомляв. 2 лютого 2007 року ОСОБА_1
було звільнено з військової служби за систематичне невиконання умов контракту.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і дав показання,
які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення
ним злочину, пояснивши, що дійсно у січні 2007 року вирішив припинити
проходження служби, про що повідомив як
співслужбовцям, так і старшим
начальникам, а з 23 січня без поважних
причин, з метою ухилитися від служби не
вийшов до місця служби - військова частина А2215, і 2 лютого 2007 року був звільнений з
військової служби.

Крім особистих показань вина ОСОБА_1 у самовільному нез'явленні на службу з
метою ухилитися від військової служби підтверджується даними, які містять розглянуті у судовому засіданні
протоколи слідчих дій, що були проведені
з участю підсудного, свідків, витягами з наказів командирів військової
частини, розглянуті у судовому засіданні
інші докази, які не викликають сумнівів
у своїй достовірності.

Дії ОСОБА_1, який будучи
військовослужбовцем за контрактом,
самовільно без поважних причин не з'явився на службу з метою ухилитися
від військової служби, суд кваліфікує за
ч. 1 ст.
408 КК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, а також і самі обставини вчинення ним
злочину, а саме те, що він офіційно звертався до командування
військової частини про своє звільнення зі служби.

Перелічені обставини суд визнає такими,
що значно пом'якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого підсудними злочину, а
тому, беручи до уваги ці обставини та
враховуючи особу винного, який раніше ні
в чому протизаконному замічений не був,
характеризуються виключно позитивно,
до кримінальної відповідальності притягається вперше, а також і те,
що на його утриманні знаходяться батько - інвалід та мати - ветеран
праці, які потребують матеріальної
допомоги з боку сина, а сам підсудний на
даний час у зв'язку з даною справою вже звільнений з військової служби, займається суспільно корисною працею, проте має незначні доходи, з яких сплачує за тимчасове проживання в
Київські області, суд знаходить можливим
застосувати до ОСОБА_1 ст. 69 КК України і перейти із застосуванням ст. 53
КК України до іншого, більш м'якого виду
основного покарання, не зазначеного в
санкції ч. 1 ст. 408 КК України, оскільки саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його
виправлення.

На підставі викладеного та,
керуючись ст. ст.
299, 323, 324,
325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за якою із застосуванням ст.
ст. 69, 53 КК України призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 1 360 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - підписка про невиїзд - скасувати.

Вирок може бути оскарженим в* апеляційному порядку і на нього може бути
внесене подання прокурора до військового апеляційного суду Центрального^, регіону
через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення.