Єдиний унікальний номер № 285/1440/15-к
Провадження № 1-кп/0285/175/15
В И Р О К
18 травня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого ПП "Марка Маліцького" - фасовщиком, раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
Рядовий ОСОБА_5 20.03.2014 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 та направлений для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , рядового ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду водія 2 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону. З того ж часу він поставлений на всі види забезпечення та приступив до виконання покладених на нього за посадою та чинним законодавством України обов`язків у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 .
З 23.05.2014 року по 07.08.2014 року рядовий ОСОБА_5 виконував бойові завдання у зоні проведення АТО, після чого повернувся у пункт постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 22.10.2014 №279, з 22.10.2014 рядовий ОСОБА_5 виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку з убуттям у розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).
Відповідно до вимог статей 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до вимог статей 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, рядовий ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Рядовий ОСОБА_5 під час проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.
22 жовтня 2014 року, рядовий ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу (згідно припису військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №101 від 22.10.2014 року, рядовий ОСОБА_5 мав вибути з розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та прибути до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) у строк до 23.10.2014 року), без дозволу командування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для прибуття у встановлений час, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, та не з`явився вчасно до місця проходження військової служби військова частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини не повідомив та до 31 березня 2015 року проводив час на власний розсуд.
31 березня 2015 року рядовий ОСОБА_5 прибув до місця служби у військову частину - польова пошта НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, виконання покладених на нього обов`язків за посадою.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Під час досудового розслідування між прокурором Військової прокуратури Житомирського гарнізону і підозрюваним ОСОБА_5 10 квітня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.
Згідно даної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а також під час проведення досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, надав слідству зізнавальні покази, згідно службової характеристики характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 407 із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам КПК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, те що має на утриманні двох малолітніх дітей, суд розстрочує визначену відповідно до угоди суму штрафу в розмірі 5,015 грн. на строк 10 місяців.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити узгоджене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 5, 015 грн.
Розстрочити засудженому ОСОБА_5 виплату призначеного штрафу в розмірі 5,015 грн. на строк 10 місяців, із сплатою кожен місяць по 501 грн. 50 коп.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, зазначених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1