АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/985/15 Справа № 207/2926/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 та на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року, якою задоволено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року задоволено клопотання слідчого Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 07.09.2015 року включно.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні ряду корисливих злочинів, матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував, слідчий суддя вважає за потрібне не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подані апеляційні скарги, в якій адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу та звільнити підозрюваного з-під варти; адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню внаслідок її невідповідності положенням ст. 8 Конституції України, правовим нормам про захист прав і свобод підозрюваного, закріпленим у ст. 184 КПК України, формальному підходу до задач, покладених Конституцією України та КПК України на слідчого суддю по дотриманню положень Конвенції про захист прав людини та громадянина. Вказує, що в ухвалі відсутнє будь-яке обґрунтування з посиланням на матеріали справи, якими підтверджуються обставини, що свідчать про існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, та відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються ці обставини. Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого самостійно збільшив об`єм вказаних слідчим в поданні обставин і доказів та вказав в ухвалі обставини, які слідчий взагалі не зазначав у поданні. Висновок суду щодо вчинення підозрюваним ряду корисливих тяжких злочинів та те, що матеріальна шкода потерпілим не відшкодована, ґрунтується на неіснуючих матеріалах кримінального провадження, оскільки потерпілим є ПАТ «Укртелеком», якому завдано збитків на суму 191,13 грн. При ухваленні оскаржуваного рішення слідчим суддею порушені вимоги ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 177, ч. 2, 3 ст. 370 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_10 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_9 посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим не надано доказів про існування ризиків, на які він послався у своєму клопотанні, а суддя в ухвалі не обґрунтував, чому він прийшов до висновку про їх існування. Підозра є необґрунтованою, оскільки в діях підозрюваного не має складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Вказує, що підозрюваний характеризується позитивно, має постійне місце проживання, в якому зареєстрований, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований неофіційно, на його утриманні перебувають неповнолітній брат інвалід з дитинства та мати, яка його доглядає, не судимий.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційних скарг, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з наданих матеріалів, 09.07.2015 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951.

09.07.2015 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, розглядаючи клопотання слідчого Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погодженого старшим прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя, виходячи зі змісту клопотання та повідомлення про підозру, дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання,встановивши, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він не в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 2 вищезазначеної статті слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.
Разом з тим, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання й вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні. У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, що прокурором в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, приймаючи до уваги позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_10 , що він має на утриманні мати та брата, який є інвалідом з дитинства, постійне місце проживання в м. Дніпропетровську, за який характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , що передбачено ст. 181 КПК України та полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_10 залишати житло в період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України. А тому апеляційну скаргу адвоків необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 196-198, 309, 405, ч. 3 ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 07.09.2015 року включно скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою в задоволенні клопотання слідчого Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 07 вересня 2015 року, що полягає у заборонені залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, звільнивши підозрюваного з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 на вказаний строк наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду у визначений ними час;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_10 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: