АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/108/15 Справа № 199/8854/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002032, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дніпропетровська,
раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
Встановила:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.263 до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що злочинів, за які його засуджено, не вчиняв. Зазначає, що під час досудового розслідування він обмовив себе в цих злочинах під впливом працівників міліції, які скористались його психічним захворюванням. Посилається ОСОБА_6 на порушення положень Конституції України і кримінального процесуального закону, зокрема, права на захист, які на його думку допустили слідчі та суд при розслідуванні кримінального провадження та його розгляду в судовому засіданні. Скаржиться він також на необ`єктивність та упередженість слідства та суду по його провадженню, а також на однобічність і неповноту судового розгляду.
Виходячи з цього, обвинувачений ОСОБА_6 просить, як це видно з його апеляційної скарги, вирок щодо нього скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 10 вересня 2014 року о 10 годині, проходячи біля лісосмуги, яка розташована на Воронцовському пляжі в м. Дніпропетровську, діючи повторно, зірвав одну рослину коноплі, тим самим незаконно придбав та почав зберігати без мети збуту за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_6 незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», а саме висушив рослину коноплі та подрібнив її, після чого став зберігати у паперовому згортку для особистого вживання.
11 вересня 2014 року о 14 годині ОСОБА_6 переніс зазначений наркотичний засіб «канабіс» без мети збуту до будинку АДРЕСА_1 , де під час його особистого огляду співробітниками міліції було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася речовина зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є канабісом вагою 8,944 г, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Крім того, ОСОБА_6 10 вересня 2014 року о 08 годині, перебуваючи на території парку ім. Кірова, поблизу вул. Бажова в м. Дніпропетровську, побачив на землі пачку з під сигарет, в середині якої знаходилися патрони, підняв їх та поклав у правий передній карман одягнених на ньому джинсів, тим самим незаконно придбав та став зберігати їх при собі без передбаченого законом дозволу.
В цей же день близько 10 години біля будинку №14 по вул. Каруни в м. Дніпропетровську ОСОБА_6 затримали співробітники міліції та виявили в нього 16 патронів калібру 9х18 мм, які згідно експертизи не втратили властивостей бойових припасів та придатні до стрільби із вогнепальної зброї.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив його апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд, доводи захисника ОСОБА_8 відносно задоволення скарги обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_7 , яка вважає вирок законним та обгрунтованим, а скаргу обвинуваченого необґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення. При цьому відповідно до п.4 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до ст.49 та п.3 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні і в розгляді його в суді першої інстанції є обов`язковою про кримінальні правопорушення щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізовувати свої права з моменту встановлення цих вад, навіть якщо підозрюваний чи обвинувачений не бажає запрошувати захисника.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в 1991 році ОСОБА_6 визнано непридатним до військової служби в мирний час внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми, а в подальшому на протязі 2003-2012 років неодноразово лікувався в Комунальному закладі «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» у зв`язку з тим, що виявляв ознаки розладу психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, про що свідчать відомості, надані Комунальним закладом «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня». Однак судовий розгляд провадження щодо ОСОБА_6 відбувався без участі захисника, оскільки обвинувачений бажав захищати свої інтереси самостійно. Суд задовольнив клопотання ОСОБА_6 , хоча з огляду на стан його здоров`я, не вправі був це робити.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Проте суд усупереч названому закону, як це видно з матеріалів судового провадження, не дотримався його вимог. Обвинувачений ОСОБА_6 в суді визнав пред`явлене йому обвинувачення, однак виходячи з аналізу його пояснень в апеляційній скарзі фактично заперечував обставини вчинення ним вказаних у вироку. При цьому посилався на допущені судом істотні порушення положень Конституції та вимог кримінально процесуального закону. Стверджував про те, що обмовив себе у злочинах під впливом органів досудового розслідування.
З цих підстав обґрунтованими є і посилання обвинуваченого на однобічність і неповноту судового розгляду, про що свідчать суперечливі висновки суду відносно того, які події з участю обвинуваченого відбувалися після 10 години 10 вересня 2014 року.
Так, згідно вироку 10 вересня 2014 р. в період з 10 год. до 10 год. 10 хв. ОСОБА_6 перебував на території Воронцовського пляжу в м. Дніпропетровську, де незаконно придбав рослину коноплі, а в подальшому визнав встановленим той факт, що обвинувачений в цей же час (приблизно о 10 год. 10 вересня 2014 р.) біля будинку 14 по вул. Каруни м. Дніпропетровська був затриманий працівниками міліції, які в період з 10 год. до 10 год.30 хв. вилучали в ОСОБА_6 бойові припаси (патрони), про що свідчать дані протоколу огляду місця події від 10 вересня 2014 р.(а.с.47).
За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний дослідити всі докази, якими органи досудового розслідування обгрунтували висновок про винність ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Однак суд цього не зробив і відповідних доводів обвинуваченого не спростував.
Отже, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.412 і п.1 ч.1 ст.415 КПК України допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, під час якого слід врахувати зазначені в ухвалі недоліки, перевірити доводи, які викладено в апеляційній скарзі, та прийняти законне і обгрунтоване рішення з урахуванням вимог кримінального і кримінального процесуального законів.
З цих підстав доводи в апеляційній скарги обвинуваченого ОСОБА_6 в частині, в якій йдеться про невинність його в названих злочинах, застосування щодо нього незаконних методів досудового розслідування, необхідність призначення психіатричної експертизи і виклику свідків, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 частково задовольнити.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд в тому самому суді в іншому складі.
Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді