У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2015 року заяву засудженої ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Яготинського районного суду Київської області від 30 квітня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років з конфіскацією майна, що є її власністю. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців та покладенням на неї обов'язку, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2013 року вирок районного суду в частині призначеного покарання скасовано, ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна, що є її власністю. В решті вирок залишено без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 березня 2015 року на підставі пункту 2 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) відмовив ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2013 року.

ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року, якою їй було відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2013 року.

У своїй заяві засуджена з посиланням на статтю 445 КПК України просить скасувати зазначену ухвалу касаційного суду, а кримінальну справу щодо неї направити для розгляду до суду касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені у заяві засудженої ОСОБА_4, та вивчивши долучені до неї документи, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 445 КПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог цієї статті, підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України та 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається зі змісту заяви, засуджена ОСОБА_4 хоча і посилається на статтю 445 КПК України, не вказує про наявність жодної із нормативно визначених цією статтею підстав для перегляду справи Верховним Судом України та не зазначає конкретної норми законодавства, яка б була неоднаково застосована судом касаційної інстанції у різних справах. По суті засуджена у своїй заяві оспорює не висновки суду касаційної інстанції щодо застосування норми матеріального чи процесуального законодавства, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а ставить під сумнів висновок, зроблений касаційним судом в ухвалі від 20 березня 2015 року, про відсутність поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2013 року щодо неї. Крім того, ОСОБА_4 у своїй заяві не заперечує правильність висновків суду про доведеність її винуватості у вчиненні злочину, за який її засуджено, а тільки вважає, що призначене їй покарання не відповідає тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення та даним про її особу. Тобто заперечує правильність застосування санкції кримінально-правової норми судом апеляційної інстанції.

Отже, відповідно до положень статті 445 КПК, порушені у заяві ОСОБА_4 питання не є предметом перегляду Верховним Судом України в порядку глави 33 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтею 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у допуску справи до провадження за її заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

З оригіналом згідно

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_5