Справа № 199/6138/14-к
ВИРОК
іменем України
06 липня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур - Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження №0001422 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки м.Дніпропетровська, росіянки, громадянки України, з середньотехнічною освітою, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бухгалтера КП «ЖЕП №31», проживаючої за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
1.Обвинувачена ОСОБА_6 , 09.06.2014 року приблизно з 15.00-16.00, знаходилась біля супермаркету «АТБ», за адресою буд.34 корпус №2 по вул.Маршала Малиновського, в м.Дніпропетровську, де побачила потерпілу ОСОБА_5 , яка сиділа на вертикально поставленому дерев`яному ящику та з якою у неї давно конфліктні стосунки у зв`язку з діяльністю гаражного кооперативу «Сонячний».

Рубан- ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_5 , після чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , керуючись несподівано виниклим злочинним наміром, спрямованим на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , почала руками умисно наносити тілесні ушкодження ОСОБА_5 в область передпліччя обох рук та грудної клітини, у тому числі по задній поверхні лівого передпліччя, а також штовхнула руками в область передпліч рук потерпілої, від чого остання від поштовху впала горілиць на асфальтне покриття, та тим самим умисно заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді синця по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

2.Крім того, 12.06.2014 року приблизно з 09.30-10.00 годин, знаходячись за адресою вулиця Маршала Малиновського, будинок 34, в м.Дніпропетровську, у приміщення КП «ЖЕП 31», де працює ОСОБА_6 , прийшла ОСОБА_5 , де у неї знов виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_6 .

Остання, керуючись несподівано виниклим злочинним наміром, спрямованим на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно нанесла ОСОБА_5 кулаками - 5 ударів по обличчю, приблизно 10 ударів в область грудної клітини та передпліччя, схватила потерпілу за великий палець лівої руки та викрутила його, та умисно заподіяла потерпілій тілесні ушкодження у виді синця по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки та основної фаланги 1-го пальця, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачена ОСОБА_6 провину не визнала. Суду показала, що вона бухгалтер в КП «ЖЕК №31», а з березня 2014 року - є головою ГК «Сонячний», членом якого є ОСОБА_5 , якій вказувала на несплату членських внесків. 09.06.2014 року біля магазину АТБ вона підійшла до ОСОБА_5 , оскільки та кричала і ображала її. Вона ОСОБА_5 не била, а тільки відштовхнула її від себе руками, при цьому вона могла попасти руками у передпліччя рук ОСОБА_5 , від чого та впала на дерев`яний ящик. 12.06.2014 року вона була на роботі у приміщенні КП «ЖЕК №31», але не зустрічалася із ОСОБА_5 , не била її і не причиняла тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 намагається будь-яким чином зняти її з посади голови ГК «Сонячний», погрожує їй, підбурює інших членів кооперативу. Позов вона не визнає, просить її виправдати.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно уточненого у відповідності до ст.338 КПК України обвинувального акту за ч.1 ст.125 КК України, незважаючи на невизнання нею своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , що 09.06.2014 року приблизно у період з 15.00 до 16.00 вона сиділа на дерев`яному ящику біля магазину «АТБ» на ж/м Сонячний, коли повз неї проходила ОСОБА_6 , з якою у неї склались неприязні стосунки у зв`язку з зловживаннями в гаражному кооперативі, в якому ОСОБА_6 є головою правління. ОСОБА_6 підійшла до неї та почала її бити - наносити удари кулаками і руками по рукам, передпліччям, грудній клітині, нанісши приблизно до 10 ударів, у тому числі по задній поверхні лівого передпліччя. Після чого ОСОБА_6 умисно руками штовхнула її в область передпліч рук, від чого вона впала та порвала штани, але своїм лівим передпліччям об дерев`яний ящик не ударялася.

12.06.2014 року приблизно в період часу з 09.30 до 10.00 вона прибула до приміщення КП «ЖЕК №31» по вул.Маршала Малиновського,34, де зустріла ОСОБА_6 , з якою у неї знову виник конфлікт. В ході конфлікту остання умисно нанесла їй кулаками і руками приблизно до 5 ударів по обличчю, до 10 ударів в область грудної клітини та передпліччя рук, після чого схватила її за 1-й великий палець лівої руки та умисно викрутила його. В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_6 їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців по задній поверхні лівого передпліччя, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної кістки та основної фаланги 1-го пальця, які зафіксовані судово-медичною експертизою. Для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за заподіяння їй тілесних ушкоджень вона звернулася до органів міліції, про вказані факти вона розповіла і показувала тілесні ушкодження своїм знайомим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , очевидцями подій 09.06.2014 року біля АТБ були перехожі люди; свої позовні вимоги вона підтримує, документальних підтверджень вартості пошкодження одягу від дій ОСОБА_6 09.06.2014 року у неї немає;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , що 09.06.2014 року приблизно о 15.30 вона проходила повз магазину «АТБ» по вул.М.Малиновського м.Дніпропетровська, де побачила незнайому раніше жінку похилого віку, як потім їй стало відомо ОСОБА_5 , яка торгувала фруктами. До останньої підійшла інша незнайома їй раніше жінка, як їй потім стало відомо ОСОБА_6 , які стали розмовляти між собою на підвищених тонах, сваритися і ОСОБА_6 почала наносити удари руками, кулаками ОСОБА_5 в область голови, рук, грудної клітини, штовхнула її руками, в результаті чого та впала, після цього обвинувачена відійшла, а вона підійшла до потерпілої та надала їй першу медичну допомогу;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , що 09.06.2014 року приблизно о 15-16 год. він підійшов до магазину «АТБ», на вул.М.Малиновського м.Дніпропетровська, де побачив незнайому жінку похилого віку, як йому потім стало відомо ОСОБА_5 , яка торгувала фруктами, до якої підійшла інша незнайому йому раніше жінка, як потім йому стало відомо ОСОБА_6 , які почали сваритися і ОСОБА_6 умисно нанесла до 4 ударів руками в область передпліччя рук, грудної клітини ОСОБА_5 , штовхнула її, в результаті чого та впала, після чого до потерпілої підбігли люди та допомогли їй піднятися (причини розбіжностей на допитах про вказані обставини свідок ОСОБА_12 пояснив тим, що адвокат обвинуваченої ОСОБА_13 намагався його заплутати своїми запитаннями);

- показаннями свідка ОСОБА_9 , що йому на мобільний телефон 09.06.2014 року подзвонила ОСОБА_5 та повідомила, що між нею та ОСОБА_6 стався конфлікт, в ході якого остання нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження, сильно її штовхнула, від чого вона впала та порвала штани; через деякий час йому знову подзвонила ОСОБА_5 та розповіла, що вона ходила в ЖЕК №31, де працює ОСОБА_6 , з якою знову стався конфлікт, в ході якого остання нанесла ОСОБА_5 удари кулаками в область обличчя, плечей та грудної клітини; причиною конфліктів між ними є незаконне обрання ОСОБА_6 головою гаражного кооперативу;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , що зі слів ОСОБА_5 їй стало відомо, що ОСОБА_6 побила її 09.06.2014 року біля АТБ і 12.06.2014 року в приміщенні ЖЕК №31, завдала їй тілесні ушкодження, вона особисто бачила у ОСОБА_5 пошкоджений палець на руці;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , що вона працює головним бухгалтером в КП «ЖЕК №31», якось вона бачила, що до бухгалтера ОСОБА_6 приходила жінка похилого віку, яка виражалась на адресу останньої нецензурною лайкою, кричала. Коли вона поцікавилась, то ОСОБА_6 пояснила, що це ОСОБА_5 , з якою у неї виникли конфліктні відносини; про те, що сталось 09.06.2014 року та 12.06.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 їй нічого не відомо, в ці дні ОСОБА_6 була на роботі;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , що приблизно в червні 2014 року вона проходила повз магазин «АТБ» по вул.М.Малиновського м.Дніпропетровська, де побачила жінку похилого віку, як їй потім стало відомо ОСОБА_5 , у якої виник конфлікт з бухгалтером КП «ЖЕК №31» ОСОБА_6 , що саме між ними трапилось, вона не бачила, а лише чула голоси та крики на підвищених тонах; потім в червні 2014 року вона в приміщенні КП «ЖЕК №31» знову бачила ОСОБА_5 , яка кричала та виражалась нецензурною лайкою, в цей день вона бачила на роботі ОСОБА_6 , що відбувалось між нею і ОСОБА_5 вона не бачила, може охарактеризувати ОСОБА_6 з позитивної сторони;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , що ОСОБА_6 є головою ГК «Сонячний», може охарактеризувати її як спокійну, доброзичливу людину, про які-небудь конфлікти між головою кооперативу і іншими членами кооперативу, зловживання правління, йому нічого невідомо. Про те, що сталось 09.06.2014 року та 12.06.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 йому нічого не відомо;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , що вона є членом правління ГК «Сонячний», головою якого є ОСОБА_6 , також членом даного гаражного кооперативу є ОСОБА_5 , яка постійно чіпляється до голови та до інших членів кооперативу; в червні місяці 2014 року вона пішла в кооператив, де зустріла ОСОБА_5 , яка почала виражатись нецензурною лайкою в її адресу, ображати її родичів; 09.06.2014 року вона, перебуваючи біля магазину АТБ, приблизно з 20 метрів почула крики ОСОБА_5 , яка сварилася з ОСОБА_6 , щоб при цьому остання наносила удари ОСОБА_5 , вона не бачила, ОСОБА_6 відштовхнула ОСОБА_5 від себе і та впала; що між ними відбувалося 12.06.2014 року в приміщенні КП ЖЕК №31 вона не знає;

- показаннями свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , що вони 09.06.2014 року приблизно о 15 год. біля магазину АТБ по вул.М.Малиновського спочатку почули сварку між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а коли наблизилися до них, то побачили завершення конфлікту, як ОСОБА_6 штовхнула ОСОБА_5 і та впала;

- протоколом слідчого експерименту від 08.07.2014 року, за участю судово-медичного експерта та потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила та показала механізм спричинення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 09.06.2014 року та 12.06.2014 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.07.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 09.06.2014 року приблизно о 15-16.00 біля магазину «АТБ» по вул.М.Малиновського м.Дніпропетровська нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження

- висновком експерта №2494е від 10.07.2014 року за результатами судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ї п`ясної та основної фаланги 1-го пальця, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; локалізація та характер виявлених у потерпілої ушкоджень в області лівого передпліччя та лівої кисті не суперечать механізму їх утворення, на який вказувала ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту; синець в області лівого передпліччя міг утворитися в термін 3-5 доби, а синець в області лівої кисті - в термін 1-1,5 доби - до моменту огляду -13.06.2014 року;

- показаннями в суді судово-медичного експерта ОСОБА_20 , яка підтвердила та роз`яснила свій висновок №2494-е від 10.07.2014 року.

Суд критично відноситься до невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, оскільки її показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами слідчого експерименту, впізнання свідком ОСОБА_12 обвинуваченої ОСОБА_6 , висновком експерта №2494е від 10.07.2014 року, показаннями в суді судово-медичного експерта ОСОБА_20 .

До показань свідка ОСОБА_17 , що вона 09.06.2014 року не бачила як ОСОБА_6 наносила удари ОСОБА_5 , суд відноситься критично, оскільки вона є членом правління гаражного кооперативу і у неї склались особисті неприязні стосунки з ОСОБА_5 , крім того і згідно показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 - вони бачили, як ОСОБА_6 штовхнула руками ОСОБА_5 і та впала, а згідно показань і роз`яснень в суді судово-медичного експерта ОСОБА_20 від поштовху руками в область передпліччя ОСОБА_5 у неї міг утворитися виявлений синець по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині. І сама обвинувачена ОСОБА_6 не заперечує, що 09.06.2014 року вона відштовхнула ОСОБА_5 від себе руками, при цьому вона могла руками попасти у передпліччя рук ОСОБА_5 , від чого та впала на дерев`яний ящик.

Що стосується Акту судово-медичного дослідження (обстеження) №2041 від 13.06.2014 року, де зі слів потерпілої вказано, що вона вдарилась лівою рукою об кут дерев`яного ящика, то при цьому не конкретизовано якою саме частиною руки: плечем, передпліччям чи кістю. Потерпіла же на протязі досудового розслідування і в суді давала послідовні показання, що передпліччям лівої руки вона об ящик не ударялась, а в ліве передпліччя її штовхнула руками обвинувачена ОСОБА_6 , що не заперечувала сама обвинувачена під час дачі показань в суді 16.10.2014 року і стосовно механізму отримання синця по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині - не виключається можливим від поштовху руками і судово-медичним експертом ОСОБА_20 .

Крім того, у відповідності до ст.ст.84,86,89 КПК України вказаний акт судово-медичного дослідження не можна вважати доказом, оскільки доказове значення має остаточний висновок судово-медичного експерта №2494е від 10.07.2014 року, де не вказано, що потерпіла давала такі пояснення.

Посилання адвоката ОСОБА_4 , що 09.06.2014 року ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження за іншим механізмом, чим той, який вказано у обвинувальному акті, суд не може прийняти до уваги, оскільки ця заява захисника спростовується показаннями потерпілої та свідків, іншими доказами, оцінку яким суд дав, та також вважає, що така заява спрямована на допомогу обвинуваченої будь ким засобом уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази, суд вважає, що дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини обтяжуючі покарання судом не встановлено.

Судом враховуються як обставини, пом`якшують покарання те, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, тому суд вважає можливим призначити їй покарання у вигляді штрафу.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди в сумі 500 грн. та моральної шкоди в сумі 3500 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала.

Суд вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину не підтверджене дослідженими доказами, потерпіла ОСОБА_5 не надала суду документального підтвердження вартості пошкодження одягу, тому на підставі ст.ст.16,1166 ЦК України, відповідно до ст.ст.127,128 КПК України, в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування потерпілій моральної шкоди підлягають повному задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч.1 ст.276 ЦК України). Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У зв`язку з характером і глибиною моральних переживань, які перенесла потерпіла, їх тривалістю, враховуючи тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, терміном лікування, умисним характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, враховуючи судову практику у даній категорії злочинів, суд вважає, що заявлена сума 3500 гривень як компенсація моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 є обґрунтованою і справедливою.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позовну заяву ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ) 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень,

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні відшкодування матеріальної шкоди.

У разі несплати штрафу та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд, у відповідності з ч.5 ст.53 КК України, замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян або виправними роботами один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Обвинувачена, прокурор, потерпіла та захисник мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпіла та захисник копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1