Провадження № 1-кп/344/248/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника відділу кримінальної

міліції ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вбивстві, вчиненому через необережність. Зокрема, відповідно до обвинувального акта 26.09.2009 року близько 13-00 год. обвинувачений ОСОБА_9 , будучи неповнолітнім, поїхав в м.Івано-Франківськ, де отримав диплом про закінчення Івано-Франківського ВПУ №13, і після чого разом з одногрупниками пішов у кафе «Гурман», що у с.Угринів Тисменицького району, де розпивав спиртні напої, святкуючи отримання диплому. Повернувшись в с.Ямниця, обвинувачений ОСОБА_9 зайшов в гості до свого товариша ОСОБА_10 , і маючи намір продовжити розпиття спиртного, спільно з ним направився в магазин «Данко М», що по АДРЕСА_2 . У вказаному магазині обвинувачений ОСОБА_11 придбав три скляні пляшки пива «Оболонь світле» ємкістю 0,5 л, та разом з ОСОБА_10 вийшли на вулицю. Біля приміщення магазину в той час перебував ОСОБА_12 , 1980 року народження, з яким у ОСОБА_9 , попередньо склалися неприязні стосунки. Близько 20-00 год. під час розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 рукою наніс удар ОСОБА_9 в область обличчя. Будучи оздобленим негативною поведінкою ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс йому у відповідь кілька ударів руками в обличчя та інші ділянки тіла, в результаті чого ОСОБА_12 впав та потиличною ділянкою голови вдарився до дорожнього покриття, отримавши згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, в речовину півкуль, в стовбурі та базальні ділянки головного мозку, в речовину мозочка, в правий шлуночок головного мозку, м`які тканини голови в потиличній ділянці на межі з шиєю, яка ускладнилася набряком головного мозку, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 наносячи удари ОСОБА_12 , усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, однак внаслідок злочинної недбалості, не передбачив настання смерті ОСОБА_12 , хоча в даному випадку повинен був і міг передбачити настання такого результату своїх злочинних дій, тобто вбив його через необережність.

В ході проведення підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.119 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що він в повній мірі визнає свою вину у вчиненому та теж просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Правові наслідки закриття справи з таких підстав обвинуваченому зрозуміло.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_7 зазначили на необхідність повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_9 прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України, оскільки дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано невірно.

Прокурор зазначив, що жодних підстав для повернення обвинувального акта не має. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно саме за ч.1 ст.119 КК України, а в самому обвинувальному акті наведені всі необхідні відомості, які зазначені в ст.291 КПК України. В той же час, виходячи з вимог ст.314 КПК України, є всі правові підстави на підготовчому судовому засіданні для звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття провадження в справі.

Суд ознайомившись з обвинувальним актом та документами, які необхідно дослідити з метою проведення підготовчого судового засідання, заслухавши думку всіх учасників процесу, вважає, що дане кримінальне провадження підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, злочин, передбачений ст.119 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив 26 листопада 2009 року, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пройшло більше п`яти років, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а тому клопотання захисника підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України та Аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Більше того, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, оскільки в ході проведення підготовчого судового засідання судом встановлено факт закінчення строків давності по обвинуваченню, яке пред`явлено органом досудового розслідування ОСОБА_9 , останній при наявності його згоди, підлягає обов`язковому звільненню від кримінальної відповідальності.

Відмова суду в звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Посилання потерпілих та його представника на необхідність повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_9 прокурору з метою пред`явлення останньому більш важчого обвинувачення є помилковими, з наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України, одними з основних засад судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист.

В той же час статтею ст.337 КПК України, визначено межі судового розгляду. Зокрема, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вимоги КПК України не передбачають обов`язок чи право суду, при надходженні кримінального провадження з обвинувальним актом повертати його та зобов`язувати прокурора пред`явити обвинуваченому більш важче обвинувачення, навіть у тому випадку, якщо на цьому наполягає потерпілий, оскільки це може призвести до порушення принципу змагальності сторін.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Таким чином, суд за жодних обставин не вправі здійснювати судовий розгляд з метою винесення обвинувального вироку обвинуваченому в тому числі за більш важчими статтями ніж тими, за якими особі пред`явлено обвинувачення, навіть попри те, що на цьому наполягають потерпілі.

Більше того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 04.02.2015 року вказаний обвинувальний акт вже було повернуто прокурору, з метою кваліфікації дій ОСОБА_9 за біль важчими статтями КК України, зокрема відповідною частиною ст.296 КК України та ч.2 ст.121 КК України. Проте, відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05.03.2015 року таке рішення суду було скасовано. Однією з підстав для скасування ухвали суду було те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 вимоги ст.291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення не були порушені, оскільки в обвинувальному акті відображено обставини, які встановлені досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження (зазначено час, місце, спосіб вчинення злочину, суб`єктивну сторону та причинний зв`язок між зазначеним діянням та наслідком).

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому відображено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, як це передбачено в п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

В той же час в підготовчому судовому засіданні не було встановлено інших даних, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам КПК України, щоб вказувало на необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Таким чином, оскільки в ході проведення підготовчого судового засідання даних, які б перешкоджали застосування до ОСОБА_9 вимог ч.1 ст.49 КК України, судом не встановлено, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного ст.129 Конституції України, керуючись ст.ст.9, 10, 20, 22, 26, 28, 284, 314, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.119 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження на підставі ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1