АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11кп/774/ 692/13
Суддя І
інстанції: Тюлюнова В.Г.
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Доповідач в суді ІІ інстанції: Зайцев
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати
апеляційного суду Дніпропетровської
області з кримінальних справ в складі:

головуючого - судді Зайцева В.В.,

суддів Ферафонтова В.Ю., Чернусь К.П.,

за участю прокурора Брусенцової І.В.

при секретарі Лісіні С.В.

захисника адвоката ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
апеляціями обвинуваченого ОСОБА_3 та
захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах
обвинувачуваного ОСОБА_3 на вирок
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 17 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Дніпропетровська, громадянин України,
раніше судимий:

- 21.10.2003 року Дніпровським районним
судом м.Дніпродзержинська за ч.1 ст.309 КК
України, до 1 року позбавлення волі з
застосуванням ст..ст.75,76 КК України з
іспитовим строком 2 роки, покладанням
обов'язків згідно зі ст.76 КК України.
Постановою Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 05.03.2004
року іспитовий строк скасовано.
Направлений у місця позбавлення волі
на строк 1 рік.

- 26.01.2005 року Заводським районним судом
м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185, ч.3
ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років
позбавлення волі;

- 11.11.2008 року Дніпропетровським
районним судом Дніпропетровської
області за ч.1 ст.263 КК України, до 2 років
позбавлення волі з застосуванням
ст..ст.75 КК України з іспитовим строком 2
роки, покладанням обов'язків,
передбачених ст..76 КК України;

- 08.10.2008 року Феодосійським міським
судом АР Крим за ч.1 ст.263 КК України до 2
років позбавлення волі з застосуванням
ст..ст.75,76 КК України з іспитовим
строком 1 рік;

- 04.06.2009 року Здолбунівським районним
судом Ровенської області за ч.2 ст. 185 КК
України, до 3 років позбавлення волі;

- 09.09.2009 року Мелітопольским міським
судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК
України, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1
місяця позбавлення волі;

- 22.10.2009 року Баглійським районним судом
м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК
України, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1
місяця позбавлення волі. 18.03.2012 року
звільнився з місць позбавлення волі по
відбуттю покарання,

Засуджений: за ч. 3 ст. 185 КК України до
п'яти років позбавлення волі з
відбуванням покарання в установі
виконання покарань.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у
відшкодування матеріальної шкоди
7481грн.69коп.

Запропоновано ОСОБА_4 різницю між
шкодою 18445грн.89 коп. і вимогами про
стягнення 26 750 грн. стягувати з ОСОБА_3 в
порядку цивільного судочинства з
надання доказів розміру заподіяної
шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 у прибуток держави 783
грн.20 коп., витрати на проведення
експертиз на досудовому слідстві.

Доля речових доказів вирішені
відповідно до вимог закону.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_3 визнаний
винним та засуджений за те, що він,
маючи незаняту і непогашену судимість
за викрадення чужого майна, повторно
вчинив викрадення чужого майна при
наступних обставинах.

13 листопада 2012 року ОСОБА_3 перебуваючи
як пасажир пасажирського потягу № 11
сполученням «Сімферополь-Київ» на
місці №31 в купе №8, під час слідування
потягу, маючи наміри на таємне
викрадення чужого майна, поєднане з
проникненням у інше приміщення, діючи з
корисливих намірів, умисно,
переконавшись, що за його діями ніхто
не спостерігає, таємно протиправно
проник в купе №6, двері якого були
зачинені, вагону 18 вищезазначеного
потягу.

Реалізуючі наміри, направлені на
таємне викрадення чужого майна,
скориставшись тим, що пасажири спали і
не контролювали своє майно, таємно
викрав з - під столу поблизу місця №21
особисті речі пасажира потягу, раніше
незнайомого потерпілого ОСОБА_4.
Заволодівши таємно чужим майном, яке
належить потерпілому ОСОБА_4, на
загальну суму 18 445 грн.89 коп., ОСОБА_3
зник з місця вчинення злочину - вийшов з
потягу на станції П'ятихатки -Стикова
Придніпровської залізниці.

Викраденим розпорядився на власний
розсуд, заподіявши таким чином
потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду
на суму 18 445грн.89 коп.

В апеляції:

- захисник адвокат ОСОБА_2 в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_3 вважає, що судом
вірно встановлені фактичні обставини
справи, однак дано невірну
кваліфікацію діям обвинуваченого.
Вважає, що викрадення чужого майна з
купе поїзда не можна кваліфікувати як
крадіжку з проникненням в житло, інше
приміщення чи сховище. Просить змінити
вирок районного суду,
перекваліфікувати дії ОСОБА_3 на ч.2
ст.185 КК України та призначити йому
покарання більш м`яке, в межах санкції
статті. Вважає, що для зміни вироку,
згідно чинного законодавства, є всі
підстави.

- обвинувачений ОСОБА_3 просить змінити
вирок суду, перекваліфікувавши з ч. 3 ст.
185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України.
Вважає, що не було доведено його вину в
скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185
КК України за кваліфікуючою ознакою:
крадіжка вчинена з проникнення в інше
приміщення. При призначенні покарання,
просить визнати пом'якшуючою
обставиною - скоєння злочину внаслідок
збігу тяжких особистих сімейних
обставин, щиросердне каяття, а
обтяжуючі обставини - виключити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
думку прокурора, яка вважає вирок
законним та обґрунтованим та таким, що
не підлягає зміні чи скасуванню, а
апеляція задоволенню, обвинуваченого
ОСОБА_3 та його захисника адвоката
ОСОБА_2, які просили перекваліфікувати
дії ОСОБА_3 на ч.2 ст.185 КК України та
відповідно пом'якшити покарання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляцій та
висловлені у судовому засіданні,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляції не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Висновки суду стосовно фактичних
обставин справи та про доведеність
вини ОСОБА_3 у скоєнні злочину
обґрунтовані сукупністю належно
одержаних по справі і ретельно
досліджених судом доказів є
правильними, ніким з учасників процесу
не оспорюються, а тому колегія суддів
не входить в їх обговорення. Судом
вірно встановлені всі фактичні
обставини скоєного ОСОБА_3. злочину.

Як обґрунтовано встановлено судом,
ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення
чужого майна за обставин, вказаних у
вироку. Сам ОСОБА_3 не заперечує, що він
викрав чуже майно з купе поїзда. При
цьому пояснює, що він їхав в тому самому
вагоні, що і потерпілий, тільки в купе
№8. Проходячи повз купе, де спав
потерпілий, побачив сумку, яку й викрав,
разом з майном.

Доводи апеляцій, про те, що купе поїзда
неможна вважати житлом чи іншим
приміщенням колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки, як
встановлено в ході розгляду
кримінального провадження, ОСОБА_3 їхав
поїздом в купейному вагоні. Крадіжку
чужого майна ОСОБА_3 скоїв з купе, в
якому він не мав права знаходитись на
законних підставах.

В купе, де їхав потерпілий, ОСОБА_3
проник через незакриті двері саме з
метою крадіжки чужого майна яку й
скоїв. За таких обставин, колегія
суддів вважає, що судом вірно
кваліфіковані дії обвинуваченого
ОСОБА_3 саме за ч.3 ст.185 КК України як
таємне викрадення чужого майна,
вчинене повторно та поєднане з
проникненням в інше приміщення.

Що стосується обґрунтованості
призначеного обвинуваченому
покарання, то колегія суддів вважає, що
воно призначено відповідно до вимог ст.
65 КК України, з належним врахуванням
ступеня тяжкості скоєного злочину,
особи обвинуваченого, обставин, що
пом'якшують і обтяжують покарання, в
тому числі і ті, на які посилається
обвинувачений та його захисник в своїх
апеляціях.

Порушень в ході досудового слідства
або в судовому засіданні вимог
кримінального - процесуального
законодавства, які б були підставою для
зміни чи скасування вироку, перевіркою
матеріалів справи, колегією суддів не
виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 404, 405, 408 КПК України колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції обвинуваченого ОСОБА_3 та
захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах
обвинувачуваного ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а вирок Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 17
вересня 2013 року відносно ОСОБА_3 - без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня
проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді:

В.В. Зайцев В.Ю. Ферафонтов К.П. Чернусь