В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2012 Справа №1-911/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

при секретарях Сеник В.Г., Галиш І.Б.

з участю прокурора Гульовської О.Г.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Тернополя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого:

1). 14 квітня 1997 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст.14 КК України (в редакції 1960 року) застосовано примусове лікування від наркоманії;

2). 17 жовтня 1997 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст.14 КК України (в редакції 1960 року) застосовано примусове лікування від наркоманії; згідно ч.3 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком і вироком Тернопільського міського суду від 14 квітня 1997 року остаточно визначено 3 роки 11 місяців 23 дні позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

3). 12 грудня 1997 року Тернопільським міським судом за ч.1 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.14 КК України (в редакції 1960 року) застосовано примусове лікування від наркоманії, згідно ст.43 КК України (в редакції 1960 року) частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вироком Тернопільського міського суду від 17 жовтня 1997 року і остаточно визначено 4 роки позбавлення волі, згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 1998 року застосовано п.«а» ст.7 Закону України «Про амністію» - невідбутий строк скорочено на ?, до відбування 2 роки 3 місяці 2 дні, звільненого за постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 червня 1999 року на невідбутий строк 9 місяців 10 днів, які відповідно до ст.52 КК України (в редакції 1960 року) замінено на виправні роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави;

4). 07 липня 2000 року Тернопільським міським судом за ч.1 ст.222 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі, ч.2 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, ч.1 ст.196-1 КК України (в редакції 1960 року) на 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.42 КК України КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.43 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю вироків вважати засудженим на 2 роки 9 місяців позбавлення волі, частково приєднавши покарання за вироком Тернопільського міського суду від 12 грудня 1997 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.14 КК України (в редакції 1960 року) застосовано примусове лікування від наркоманії, звільненого за постановою Вінницького міського суду від 26 вересня 2002 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 8 днів;

5). 25 червня 2003 року Тернопільським міським судом за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого згідно постанови Сихівського районного суду м.Львова від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 15 днів;

6). 30 березня 2006 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.309 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 25 жовтня 2010 року по відбуттю строку,

- за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_6 в ніч з 07 червня 2011 року на 08 червня 2011 року перебуваючи біля приміщення будинку АДРЕСА_2, та реалізовуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей проник в підвальне приміщення НОМЕР_1, що в будинку АДРЕСА_2, звідки таємно викрав автомобільний радіатор виготовлений з латуні вагою 22 кг, вартістю 484 грн. та алюмінієвий балон від газової установки до автомобіля, вагою 7 кг вартістю 70 грн. та із викраденим майном з місця вчинення злочину втік, заподіявши ОСОБА_1 шкоду на суму 554 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 приблизно в середині червня 2011 року, в нічну пору доби, перебуваючи по АДРЕСА_3, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований поблизу будинку №2 та який належить ОСОБА_2, викрав електричний кабель довжиною 40 м вартістю 3,80 грн. за 1 м та із викраденим майном з місця вчинення злочину втік, заподіявши ОСОБА_2 шкоду на суму 152 грн.

Допитаний як підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, зокрема вказавши, що в середині червня 2011 року, в нічну пору доби по АДРЕСА_3електричний кабель з кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований поблизу будинку №2 та який належить ОСОБА_2 не викрадав. Що ж стосується епізоду крадіжки в ніч з 07 червня 2011 року на 08 червня 2011 року шляхом пошкодження вхідних дверей в підвальному приміщення НОМЕР_1, що в будинку АДРЕСА_2, то показав, що автомобільний латунний радіатор та алюмінієвий балон він знайшов на вулиці поблизу будинку, а звідти переніс до свого підвального приміщення, після чого разом з ОСОБА_7 продав дані речі на металобрухт на ПП «Метопал», склад якої розташований по вул.Промисловій в м.Тернополі, в подальшому віддавши частину грошей потерпілому ОСОБА_1 Крім цього пояснив, що явку з повинною від 26 червня 2011 року, де він зізнався в крадіжці, що мала місце в ніч з 07 на 08 червня 2011 року шляхом пошкодження вхідних дверей в підвальному приміщенні НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2, звідки таємно викрав автомобільний радіатор та алюмінієвий балон від газової установки до автомобіля і явку з повинною від 30 червня 2011 року, де він зізнався у скоєнні крадіжки кабелю в середині червня 2011 року з кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_3 під фізичним та моральним тиском з боку працівників міліції. Під час дачі показань в якості обвинуваченого та при відтворенні обстановки та обставин події із ним оговорив себе, а тому показання, які давав в процесі провадження досудового слідства не підтримав.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудним ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, його вина у скоєнні даних злочинів повністю доводиться зібраними в процесі провадження досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

По епізоду таємного викрадення майна з проникненням в приміщення в потерпілого ОСОБА_1:

· показаннями потерпілого ОСОБА_1, який в судовому засіданні показав, що в його користуванні знаходиться підвальне приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2, в якому він зберігає особисті речі. У вказане підвальне приміщення НОМЕР_1 ведуть дерев'яні двері, які зачиняються на навісний замок. Останній раз перед крадіжкою він був у підвальному приміщенні 05 червня 2011 року і коли оглядав його, то всі речі знаходились на своїх місцях, а 09 червня 2011 року близько 19 год., він, зайшовши у вказане підвальне приміщення, помітив, що нижня частина завіс на дверях знята. Зайшовши всередину він виявив відсутність автомобільного радіатора, який був виготовлений із латуні та алюмінієвого балону від газової установки з приводу чого звернувся до працівників міліції. Крім цього доповнив, що ОСОБА_6 особисто повернув йому частину грошей;

· показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, з яких слідує, що 08 червня 2011 року близько 16 год. він в м.Тернополі по вул.Купчинського зустрів ОСОБА_6, якого знав раніше та тоді підсудний попросив допомогти йому винести із його підвалу металобрухт і здати, на що він погодився. Після цього, ОСОБА_6 викликав автомобіль таксі, який під'їхав до входу у підвальне приміщення. Далі він зайшов в загальне підвальне приміщення, де вже були наготовлені балон від газової установки для автомобіля, який знаходився в мішку та радіатор, який був замотаний в ганчірку. В подальшому вони, завантаживши все в багажник автомобіля та на заднє сидіння, поїхали до пункту прийому металобрухту, що по вул.Промисловій в м.Тернополі, де здали вказані речі на металобрухт. Про те, що дані речі викрадені ОСОБА_6 йому нічого не повідомляв;

· показаннями свідка ОСОБА_8 - завідуючого складу на ПП «Метопал» по вул.Промисловій в м.Тернополі, з яких слідує, що в його обов'язки входить прийом кольорових металів, їх зважування, а також виписка накладних на отримання грошей особам, які здають метал. 08 червня 2011 року в післяобідню пору доби він перебував на своєму робочому місці та тоді на територію складу заїхав автомобіль таксі, з якого вийшли невідомі громадяни, один з яких був старший на вигляд, а інший молодший - близько 18 років, які із салону та з багажника автомобіля вийняли великий радіатор та балон від газової установки до автомобіля. Після цього він зважив даний радіатор, вага якого становила 22 кг, він був виготовлений із латуні, а вага балону була 7 кг і він був виготовлений із алюмінію і придбав дані речі за гроші в сумі 500 грн. Про те, що придбані речі були викрадені він не знав;

(а.с. 52-55)

- протоколом усної заяви ОСОБА_1 про злочин, де він повідомив про те, що в період часу з 05 по 09 червня 2011 року невідома особа таємно викрала з підвального приміщення НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_2 радіатор від автомобіля та балон від газової установки.

(а.с.15)

- протоколом огляду місця події та таблицею ілюстрацій від 09 червня 2011 року, з якого слідує, що було оглянуто місце події, а саме підвальне приміщення НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2, де зафіксовано обстановку та встановлено, що нижні завіси дверей демонтовано, що дало змогу відкрити їх зворотнім боком;

(а.с. 17-21)

- протоколом пред'явлення осіб для впізнання від 06 вересня 2011 року, згідно якого ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_6, як на особу, в якої він 08 червня 2011 року придбав радіатор та балон від газової установки до автомобіля;

(а.с. 58-59)

- протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 від 06 вересня 2011 року, де ОСОБА_8 підтримав раніше дані ним показання та вказав, що саме в ОСОБА_6 08 червня 2011 року придбав радіатор та балон від газової установки до автомобіля;

(а.с. 60-61)

- протоколом явки з повинною від 26 червня 2011 року, де ОСОБА_6 щиросердечно зізнався в тому, що в ніч 07 на 08 червня 2011 року, таємно викрав із підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 радіатор та балон від газової установки до автомобіля;

(а.с. 28)

- протоколом добровільної видачі від 16 червня 2011 року, згідно якого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам міліції радіатор до автомобіля, який придбав у ОСОБА_6;

(а.с. 35)

- протоколом огляду речових доказів від 30 червня 2011 року, відповідно до якого оглянуто добровільно виданий ОСОБА_8 радіатор та зафіксовано його ознаки;

(а.с. 98-99)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 06 вересня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_6 відтворив обстановку та обставини викрадення ним майна у ОСОБА_1

(а.с. 101-107)

По епізоду таємного викрадення майна в потерпілого ОСОБА_2:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2, який в судовому засіданні показав, що він займається підприємницькою діяльністю і в його власності є кіоск, в якому він проводить ремонт годинників, який розташований неподалік будинку АДРЕСА_3, який підключений до електромережі від будинку АДРЕСА_3 і до нього був протягнутий двожильний алюмінієвий електричний кабель чорного кольору довжиною 40 м. В середині червня 2011 року він прийшов в кісок і не зміг увімкнути світло та коли вийшов на вулицю, то побачив, що кабель через який до кіоску постачалась елктроенергія був обрізаний. З даного приводу він в міліцію не звертався, проте в подальшому взнавши, що знайшли особу, яка зізналася в крадіжці даного кабелю, звернувся до органів міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_9, який в судовому засіданні показав, що 30 червня 2011 року, близько 22 год., коли він проходив по вул.Корольова в м.Тернополі до нього підійшли працівники міліції у форменому одязі і запросили бути присутнім в якості понятого під час проведення огляду місця події. Після цього, він, інший понятий, працівники міліції та ОСОБА_6 направились в сторону будинку, що по вул.Сахарова, де працівник міліції робив записи в протоколі, а він та інший понятий за цим спостерігали. Коли почали оглядати земельну ділянку, на якій була вигоріла територія, то ОСОБА_6 пояснив, що саме там він палив електрокабель, який викрав із кіоску по ремонту годинників, що по АДРЕСА_3. Після того, як працівник міліції закінчив огляд даної території, він прочитав протокол огляду вголос, після чого він та інший понятий поставили свої підписи. При цьому вказав, що жодного тиску на ОСОБА_6 ніхто не чинив;

(а.с. 92-95)

· оголошеними в судовому показаннями свідка ОСОБА_10, які аналогічні до показань свідка ОСОБА_9;

(а.с. 86-89)

- протоколом явки з повинною від 30 червня 2011 року, в якому ОСОБА_6 щиросердечно зізнався в тому, що в середині червня 2011 року, він таємно викрав електричний кабель із кіоску, що по АДРЕСА_3;

(а.с.63)

- протоколом усної заяви ОСОБА_2 про злочин, згідно якого він просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка в середині червня 2011 року, таємно викрала електричний кабель довжиною 40 м, який був проведений від кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_2» до будинку АДРЕСА_3;

(а.с.70)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з таблицями ілюстрацій від 06 вересня 2011 року, згідно якого ОСОБА_6 відтворив обстановку та обставини викрадення ним майна ОСОБА_2;

(а.с. 101-107)

- протоколами очних ставок між ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 06 вересня 2011 року, в якому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вказали, що саме ОСОБА_6 під час огляду місця події 30 червня 2011 року вказував на вигорілу ділянку землі поблизу обласної дитячої лікарні та говорив про те, що саме на даному місці він палив електричний кабель, який викрав з кіоску, що по АДРЕСА_3.

(а.с. 90-91, 96-97)

Крім цього, обставини вчинення крадіжок ОСОБА_6 в потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджуються показаннями самого ОСОБА_6, які він давав під час провадження досудового слідства в якості обвинуваченого з участю захисника - професійного адвоката, з яких слідує, що вину свою у вчиненні злочинів він визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в нічну пору доби з 07 на 08 червня 2011 року в нього виник намір вчинити крадіжку з будь-якого підвального приміщення і з цією метою він в дома взяв викрутку та пішов в напрямку будинку АДРЕСА_2. Проходячи повз 2-й під'їзд даного будинку, він зайшов у підвальне приміщення, вхід в яке знаходився неподалік. Перебуваючи в загальному підвальному приміщенні почав оглядати двері підвальних приміщень, які б можна було відкрити за допомогою викрутки. Підійшовши до вхідних дверей підвального приміщення НОМЕР_1, він за допомогою викрутки викрутив шурупи однієї половини верхнього завісу, що дозволило йому зняти двері з нижнього завісу і відчинити їх. Зайшовши в середину, він побачив там металевий радіатор та балон, які він викрав і почергово переніс в своє підвальне приміщення. 08 червня 2011 року, в обідню пору доби він зустрів свого знайомого ОСОБА_7 та попросив його, щоб він допоміг йому погрузити викрадені ним речі в автомобіль таксі, який він замовив неподалік лікарні №2. Коли приїхав автомобіль таксі, вони погрузили дані речі всередину і поїхали до пункту прийому металобрухту, що по вул.Промисловій в м.Тернополі. Перебуваючи там, він здав викрадені ним речі за 500 грн. Після цього, вони з ОСОБА_7 доїхали до вул.Текстильної, де він придбав ОСОБА_7 пачку цигарок та ще якісь продукти харчування. Отримані за продаж викрадених ним речей гроші він потратив на власні потреби. Про те, що радіатор та балон від газової установки автомобіля були викрадені, він ОСОБА_7 нічого не говорив. Також, в середині червня 2011 року, в обідню пору доби він проходив по АДРЕСА_3, неподалік кіоску по ремонту годинників. Коли він проходив повз нього, він помітив, що від даного кіоску до будинку АДРЕСА_3 протягнутий електричний кабель. В цей момент в нього виник намір викрасти даний кабель. З цією метою, цього ж дня, близько 3-4 год. ночі він взявши вдома ніж пішов до даного кіоску, заліз на нього та обрізав частину кабелю таким чином, що близько 1 м кабелю залишився. Після цього, він зліз з кіоску, підійшов до будинку АДРЕСА_3 та обрізав іншу частину кабелю. Відрізаний кабель він замотав в ганчірку, яку знайшов неподалік та направився в сторону «пустиря», що неподалік від обласної дитячої лікарні. Перебуваючи там, він розвів вогнище та почав палити викрадений кабель для того, щоб залишились самі дроти. Також, він спалив ганчірку в яку був замотаний кабель, а ніж викинув неподалік. Коли він все зробив, то самі дроти забрав та заніс в підвальне приміщення будинку, в якому проживає. На наступний день він пішов в підвальне приміщення, взяв викрадений ним кабель та пішов на ринок, що по вул.15 Квітня, де продав його невідомому чоловікові за гроші в сумі 150 грн., які потратив на власні потреби. Кабель, який він викрав був довжиною близько 40-50 метрів і він був алюмінієвий.

Наведені показання ОСОБА_6 суд приймає до уваги, вважає їх правдивими, такими, що узгоджуються з його ж показаннями, які він давав під час очних ставок в присутності свого захисника, іншими доказами у справі, а також протоколами явок з повинними.

При цьому суд показання ОСОБА_6, які він давав в процесі провадження судового слідства оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінальної справи.

Що ж стосується показань підсудного про застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства, то вказані посилання підсудного були предметом прокурорської перевірки та свого підтвердження в результаті її проведення не знайшли.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що був запрошеним та присутнім разом з іншим понятим під час відтворення обстановки та обставин події 06 вересня 2011 року, під час якої ОСОБА_6 добровільно і в нормальному настрої розповідав та показував, яким чином вчиняв злочини. Після проведення вказаної слідчої дії, всі її учасники, в тому числі і він, ознайомившись з протоколом, поставили там свої підписи.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна і крадіжка), вчинена повторно та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжким, фактичні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю попереднього проживання негативно не характеризується, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить часткове визнання підсудним вини та відшкодування завданої злочинами шкоди.

Водночас суд враховує і думку потерпілих, які просили суд підсудного суворо не карати, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, ніде не працює та хворіє опійною наркоманією, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи підсудного, а тому вважає, що йому слід призначити покарання за статтями обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк і шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки суд вважає, що з врахуванням даних про особу підсудного та фактичних обставин справи, його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Що ж стосується заявленого у справі в процесі досудового слідства цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 на загальну суму 1 500 грн., то провадження з його розгляду підлягає закриттю за відмовою потерпілого від позовних вимог та прийняття її судом.

Речовий доказ у справі, а саме радіатор до автомобіля, що повернутий потерпілому ОСОБА_1 слід залишити у розпорядженні останнього.

Раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому за цими злочинами наступні покарання:

· за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

· за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначити 4 роки позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_6 судом покарання рахувати з 06 вересня 2011 року.

Провадження з розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 на суму 1 500 грн. - закрити за відмовою потерпілого від позовних вимог та прийняття її судом.

Речовий доказ у справі, а саме радіатор до автомобіля, що повернутий потерпілому ОСОБА_1 - залишити у розпорядженні останнього.

Раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан