Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
1990/11-392/12: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров'я населення; Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (усього), з них; Викрадення, привласнення, вимагання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи заволодіння ними шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 29.07.2015. Зареєстровано: 30.07.2015. Забезпечено надання загального доступу: 04.08.2015.
Дата набрання законної сили: 21.11.2012
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 1990/11-392/12Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. Провадження № 11/1990/392/12 Доповідач - Лекан І.Є.Категорія - ч.1 ст. 410 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2012 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Лекан І.Є.

Суддів - Демченко О. В., Комендат Р. Т.,

за участю прокурорів Грицька А.С., Солошенка Ю.І.

засудженого ОСОБА_1

захисника Михальчука В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі 21 листопада 2012 року кримінальну справу за апеляціями захисника Михальчука В.І. в інтересах засудженого ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року та на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 серпня 2012 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 03 серпня 2012 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Клювинці Гусятинського району Тернопільської області, громадянин України, одружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1 , пенсіонер, не судимий,

засуджений за ч.1 ст. 410 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_1 позбавлено військового звання майор, яке постановлено виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено певні обов`язки.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.

У вироку зазначено рішення про речові докази.

Також, постановою Тернопільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року відмовлено захиснику Михальчуку В.І. в клопотанні про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України, а справу закрито на підставі ст. 49 КК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 визнано винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

Наказом командувача військами Прикарпатського військового округу № 020-пм від 20 квітня 1996 року сержанта запасу ОСОБА_1 вдруге призвано на військову службу та присвоєно військове звання «прапорщик`з призначенням на посаду відповідального виконавця другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наказу командувача військами Прикарпатського військового округу № 059 від 4 травня 1999 року прапорщика ОСОБА_1 призначено на посаду помічника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на той час відносилася до категорії посад офіцерського складу.

Відповідно до п.п. «є`п. 17 Тимчасового положення «Про проходження військової служби особами офіцерського складу», затвердженого Указом Президента України № 174/93 від 13 травня 1993 року ОСОБА_1 , перебуваючи у військовому званні «прапорщик`і обіймаючи вищевказану посаду офіцерського складу, отримував право на присвоєння первинного офіцерського звання «молодший лейтенант`у випадку наявності в нього вищої освіти, спорідненої з відповідною військовою спеціальністю.

У червні 1999 року від невстановленої слідством особи чоловічої статі на адресу прапорщика ОСОБА_1 надійшла пропозиція вирішити на його користь питання про виготовлення підробленого документу - диплому спеціаліста, який би підтверджував наявність у підсудного вищої освіти, на що останній погодився.

З цією метою у червні 1999 року невстановлена слідством особа надала в розпорядження прапорщику ОСОБА_1 підроблений диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 з додатками про закінчення останнім Тернопільського державного технічного університету імені Івана Пулюя за спеціальністю «технологія машинобудування».

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, бажаючи незаконного присвоєння йому офіцерського звання та отримання в подальшому грошового забезпечення в більшому розмірі, ніж це передбачено для осіб, які проходять службу у військовому званні «прапорщик», підсудний ОСОБА_1 в червні 1999 року подав нотаріально завірену копію підробленого невстановленою слідством особою диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 з додатками про закінчення ним Тернопільського державного технічного університету імені І.Пулюя до відділу кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 для долучення до матеріалів особової справи і таким чином, перебуваючи на посаді офіцерського складу, отримав право на присвоєння первинного офіцерського звання «молодший лейтенант»

На підставі поданої та долученої до матеріалів особової справи прапорщика ОСОБА_1 нотаріально завіреної копії диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 з і додатками, відповідно до п.п. «є`п. 17 Положення, наказом Міністра оборони України № 0209 від 4 листопада 1999 року останньому було присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант».

Діючи з наміром на використання завідомо підроблених документів, знаючи про те, що розмір грошового забезпечення осіб офіцерського складу є вищим, ніж військовослужбовців у званні «прапорщик`та переслідуючи мету отримати офіцерське звання, ОСОБА_1 , приховавши від керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 факт підроблення диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 про закінчення ним Тернопільського державного технічного університету імені І.Пулюя, підписав відповідний контракт строком на 5 років.

У подальшому керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_2 з військовослужбовцем ОСОБА_1 неодноразово переукладались контракти про проходження ним військової служби за контрактом на відповідні періоди. Востаннє такий контракт було укладено 5 листопада 2009 року до досягнення ОСОБА_1 граничного віку перебування на військовій службі. Всього за період з 4 листопада 1999 року по 31 жовтня 2010 року ОСОБА_1 , якому протягом часу проходження військової служби у порядку черговості присвоювалися військові офіцерські звання до «майора`включно, незаконно, шляхом шахрайства заволодів іншим військовим майном, а саме : грошовими коштами на загальну суму 20951,44грн., що виплачувалися йому у виді грошового забезпечення , відповідно до присвоєних офіцерських звань.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника Михальчука В.І. про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року, суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 було відомо про винесену постанову 27 грудня 2010року і він користувався в той час послугами професійного захисника, тому суд не знайшов поважних причин для відновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляції і доповненнях до неї захисник Михальчук В.І. просить постанову суду від 02 серпня 2012 року скасувати та відновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови від 27 грудня 2010 року, також просить скасувати вирок суду від 03 серпня 2012 року та постановити виправдувальний вирок, посилаючись на те, що в матеріалах особової справи, яку при першому судовому розгляді не оглядали, відсутня завірена копія диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 із додатками, а міститься її не завірена фотокопія, яка не є належним документом. Ці обставини станом на липень місяць йому не були відомі, а засуджений не дав їм належної оцінки. Вважає, що на час присвоєння ОСОБА_1 офіцерського військового звання молодший лейтенант, він мав необхідну для цього вищу освіту без використання підробленого диплому спеціаліста, оскільки в 1989 році закінчив повний курс Чортківського медичного училища з присвоєнням йому кваліфікації фельдшера, яке, відповідно до ст. 43 Закону України Про освіту від 23.05.1991 року, являється вищим навчальним закладом першого рівня акредитації та здійснює підготовку фахівців за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст і передбачає базову та повну вищі освіти. Вказує, що спеціальність технолога-машинобудівника з кваліфікацією інженера-механіка, яка зазначена у фотокопії диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 , не являється спорідненою зі спеціальністю, яку в той час виконував ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки в його обов`язки входило виконання обліково-призовної роботи, він забезпечував і контролював роботу медичної комісії по підбору призовників. Тому вважає, що в діях засудженого відсутнє шахрайство, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його захисника, які в судових дебатах, а засуджений і в останньому слові підтримали подані апеляції, просять виправдати засудженого за ч.1 ст. 410 КК України та відновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року, думку прокурорів, які вважають, що вирок та постанова суду є законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали справи та дослідивши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції захисника Михальчука В.І. задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судових рішень у справі не допущено, а висновки про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій суд зробив на підставі всіх досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.

Суд правильно послався на покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які ствердили, що ОСОБА_1 ніколи не навчався в Тернопільському національному технічному університеті імені ОСОБА_7 та диплом про закінчення даного закладу йому не видавався.

Дані покази не заперечив і сам ОСОБА_1 , вказавши, що дійсно не навчався у вказаному закладі, його диплому не отримував, однак, в 1999 році подав фотокопію підробленого диплому серії НОМЕР_1 про закінчення в 1998 році Тернопільського державного технічного університету ім. І.Пулюя у відділ кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 та на протязі всієї служби в автобіографіях вказував, що навчався та закінчив даний вуз.

Приватний нотаріус ОСОБА_8 підтвердила, що 21 червня 1999 року посвідчила дві копії цього диплому, яке проводила за наявності оригіналу документу.

Матеріали справи стверджують, що на підставі даного документу про вищу освіту ОСОБА_1 було присвоєно звання молодшого лейтенанта та в період з 04 листопада 1999 року по 31 жовтня 2009 року йому виплачувалось грошове забезпечення відповідно до присвоєних офіцерських звань до майора включно на загальну суму 20 951 гривня 44 коп..

В заперечення фактичних даних, захисник Михальчук В.І. в апеляції посилається на наявність у ОСОБА_1 іншої вищої освіти, зокрема, що він закінчив повний курс Чортківського медичного училища за кваліфікацією фельдшера.

Однак, згідно матеріалів справи, Чортківське медичне училище, в період навчання в ньому ОСОБА_1 з 1984 по 1989 роки відносилося до середніх спеціальних навчальних закладів і його випускники відповідно отримували середню спеціальну освіту.

Подані захисником в суд апеляційної інстанції відповіді Департаменту вищої освіти Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України та Департаменту кадрової політики Міністерства Оборони України містять певні роз`яснення службових осіб законодавства, не містять чіткої вказівки на закінчений ОСОБА_9 заклад, зокрема, Чортківське медичне училище, є суперечливими по своєму змісту, крім того, належним чином не посвідченні, тому не являються доказами по справі і не можуть бути взяті до уваги.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не зміг пояснити, чому маючи, як він вважає, вищу освіту Чортківського медичного училища, подав в ІНФОРМАЦІЯ_5 підроблену фотокопію диплому про вищу освіту Тернопільського державного технічного університету ім. І.Пулюя та на підставі чого йому присвоєно офіцерські звання.

Згідно підпункту є пункту 17 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13 травня 1993 року (чинного в той час) військове звання молодшого лейтенанта присвоювалися прапорщикам і мічманам, які мають вищу освіту.

Свідок ОСОБА_10 , колишній військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підтвердив, що він підписував та направляв документи особам для присвоєння військових звань лише за умови наявності у них вищої освіти.

Обставини спорідненості спеціальності, що також оскаржує захисник, засудженому не інкриміновано.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дав належну оцінку діям засудженого ОСОБА_1 і правильно кваліфікував їх за ч.1 ст. 410 КК України.

При призначенні покарання засудженому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу, конкретні обставини справи та призначив йому покарання у виді позбавлення волі.

Проте, врахувавши, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю відшкодував завдану злочином шкоду, є інвалідом 3- ї групи підставно звільнив його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклав на нього обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 офіцерські звання були присвоєнні у зв`язку із використанням завідомо підробленого документу та вчинений злочин є тяжким, колегія суддів вважає, що суд його вірно позбавив військового звання майор.

Щодо відновлення строків апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року, то колегія суддів підстав для їх відновлення не вбачає, оскільки їх причини наведені в апеляції захисника, не є поважними.

На підставі наведеного, керуючись п.п. 11, 13 розділу ХІ перехідних положень КПК України 2012 року та ст.ст. 362, 365, 366, 367, 377 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції захисника Михальчука В.І. в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 серпня 2012 року та вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 серпня 2012 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...