Справа № 1-17/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Животова Є.Г., з участю секретаря судового засідання Чорнякової О.С.,

державного обвинувача - помічника прокурора Великоберезнянського району Закарпатської області, юриста другого класу ОСОБА_1,

підсудних: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, без утриманців, громадянина України, українця, судимого:

- 06.05.2009 за ч.2 ст.332 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванянм ст.69 КК України без конфіскації засобів вчинення злочину, із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_8, неодруженого, без утриманців, інваліда третьої групи, громадянина України, українця, несудимого,

- за ч.2 ст.332 КК України кожного,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2009 року, приблизно о 4 годині, на напрямку 147 прикордонного знаку ВПС "Великий Березний", територія Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району, ОСОБА_2 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та особою, справа відносно якого виділена в окреме провадження (далі П.), сприяли у організації невстановленою слідством особою на ім'я ОСОБА_2 (далі В.) незаконного переправлення п'яти громадян ОСОБА_4 (Діло ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8) та двох громадян ОСОБА_9 (Суджіван Джесудхасен, ОСОБА_10 Кумар) через державний кордон України у ОСОБА_11 Республіку за таких обставин.

Так, ОСОБА_3, 15.11.2009 отримав від В. пропозицію за грошову винагороду сприяти у незаконному переправленні через державний кордон України зі Словаччиною вищевказаних іноземців, для чого перший мав залучити ще двох осіб та здійснювати керівництво їх діями під час вчинення цього злочину.

ОСОБА_3 погодився на цю пропозицію і цього ж дня зателефонував ОСОБА_2, якому запропонував за грошову винагороду спільно виконати ці злочинні дії, на що останній погодився та, за вказівкою ОСОБА_3, залучив до участі у цих діях П.

16.11.2009 ОСОБА_2 в ході телефонної розмови з ОСОБА_3 отримав від нього вказівку біля 3 години вийти зі свого помешкання та сісти до нього в автомобіль, після чого вони вдвох поїхали в с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області до помешкання ОСОБА_3 У будинку ОСОБА_3 останні наказав іншим учасникам вдягти маски та надав їм картку мобільного оператора ОСОБА_11 Республіки, за допомогою якої останній повинні були зв'язатися з іншою особою на території Словаччини, яка мала забрати у них вищевказаних нелегальних мігрантів після перетину ними державного кордону України в цьому напрямку.

Цієї ж доби, біля 4 години, ОСОБА_3, ОСОБА_12 та П. попрямували в сад на околиці с. Завосино, де перший відійшов, а згодом повернувся спочатку з двома громадянами ОСОБА_9, а потім з п'ятьма громадянами ОСОБА_4 (імена усіх цих осіб вказані вище).

Після цього, усі троє разом із зазначеною групою нелегальних мігрантів, використовуючи нічний час доби та елементи конспірації, будучи обізнаними з пересічною місцевістю, здійснили супровід останніх до загороджувального паркану на напрямку 147 прикордонного знаку ВПС "Великий Березний", що знаходиться на території Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району. До зазначеного місця усю групу вів ОСОБА_3, за яким йшов П., за ним нелегальні мігранти, а останнім йшов ОСОБА_2

Діставшись до загорожувальних інженерно-механічних споруд, ОСОБА_3 утворив пролаз шляхом розтягування ниток з колючого дроту, після чого усі зазначені особи, в т.ч. й ОСОБА_2, разом перетнули державний кордон України, а ОСОБА_3, наказавши усім рухатися далі до обумовленої місцевості повернувся на територію України.

Прибувши на вказане ОСОБА_3 місце передачі нелегальних мігрантів між населеними пунктами Грабовець та Дубрава, П. вставив на дану йому ОСОБА_3 картку та зателефонував на єдиний номер, що був збережений на картці. Особа, яка відповіла на дзвінок повідомила, що за 10 хвилин до них під'їде автомобіль й забере нелегалів. Через 10 хвилин до них під'їхав автомобіль з представниками правоохоронних органів ОСОБА_11 Республіки, які затримали П. разом з нелегальними мігрантами. ОСОБА_2 вдався до втечі в бік України та, перетнувши в той же спосіб, в тій же місцевості державний кордон України був затриманий цієї ж доби представниками Державної прикордонної служби України на території України.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 15 листопада 2009 року йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3 з пропозицією взяти участь в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, після чого запропонував зустрітися. Під час зустрічі ОСОБА_3 детально розповів про кількість осіб, яких треба переправити через кордон та сказав, що за кожного нелегала йому заплатять по 300 доларів США, на що він погодився у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Під час розмови вони домовилися, що їм допомагатиме П. 16 листопада 2009 року, близько 3 години йому (ОСОБА_2П.) зателефонував ОСОБА_3 і наказав одягтися та виходити в парк, що в смт. Великий Березний. У парку на нього чекав автомобіль "ВАЗ-2109" білого кольору, за кермом якого сидів ОСОБА_3 Прийшовши на обумовленене місце, він сів в цей автомобіль, та зателефонував П., сказавши, щоб той виходив на роздоріжжя біля залізничного переїзду, що на околиці с. Дубриничі. Приїхавши за П. в зазначене місце, забрали його і усі троє повернулися у Великоберезнянський район поїхали в с. Завосино, де ОСОБА_3 залишив вищевказаний автомобіль. Пізніше ОСОБА_2 разом з П. прийшли додому до ОСОБА_3, де останній дав П. сім-картку мобільного оператора ОСОБА_11 Республіки (для зв'язку по прибуттю на місце передачі нелегальних мігрантів в ОСОБА_11 Республіці з провідником, якому вони повинні були передати нелегалів) та маски, які наказав вдягнути. Пізніше, приблизно о 4 годині вони всі троє пішли в сад на околиці вищевказаного села, ОСОБА_3 відлучився в невідомому напрямку і повернувся спочатку з двома, а потім ще з п'ятьма мігрантами. ОСОБА_3 наказав П. йти позаду нього, далі нелегальні мігранти, а замикати групу наказав йому (ОСОБА_2П.). Пройшовши близько 400 метрів, вони зупинилися щоб дочекатися світанку, оскільки нічого не було видно, після чого усі попрямували в напрямку державного кордону України з ОСОБА_11 Республікою. Діставшись зогорожувальних інженерно-механічних споруд, ОСОБА_3 утворив пролаз шляхом розтягування ниток колючого дроту, після чого він з П. та група нелегальних мігрантів з семи осіб незаконно перетнули державний кордон України та прослідували в напрямку ОСОБА_11 Республіки, а ОСОБА_3 з невідомих йому причин, наказавши їм йти далі, повернувся додому на територію України. На обумовленому з ОСОБА_3 місці, біля дорожнього знаку з вказівкою населених пунктів Грабовці і ОСОБА_11, П. поклав в телефон надану ОСОБА_3 сім-карту й зателефонував на єдиний номер, що містився на останній. Особа, яка відповіла на даний дзвінок повідомила, що за 10 хвилин до них під'їде автомобіль й забере нелегалів. Через 10 хвилин до них під'їхав автомобіль з представниками ОСОБА_11 поліції, які затримали П. разом з нелегальними мігрантами, а він (ОСОБА_2П.) втік від переслідування ОСОБА_11 поліції, маску викинув ще на теритjрії Словаччини, і тим же шляхом повернувся на територію України. Але, пройшовши приблизно 600 метрів, був затриманий військовослужбовцями Державної прикордонної служби України. Просив суворо не карати та не позбавляти волі, надавши йому ще один шанс іспитовий строк, оскільки зрозумів наслідки своїх дій, має намір одружитися та влаштуватися на роботу, допомагати пристарілим батькам.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 14 листопада 2009 року, у вечірній час, в центральному парку смт. Великий Березний до нього звернулась раніше невідома йому особа на ім'я ОСОБА_2, яка запропонувала взяти участь в незаконному переправленні нелегальних мігрантів через державний кордон України за винагороду. Згідно обумовленого з ОСОБА_2 плану він (ОСОБА_3М.) повинен був забрати сім осіб нелегалів з околиці с. Завосино Великоберезнянського району та доставити їх до асфальтної дороги біля дорожнього знаку з надписом ОСОБА_11 Республіки. Переправлення повинне було відбутися в ніч з 15 на 16 листопада 2009 року. Оскільки одному вчинити ці дії було важко, він вирішив залучити до справи ще двох осіб.

З цією метою 15 листопада 2009 року він зателефонував ОСОБА_2 і запропонував йому взяти участь в незаконному переправленні осіб через державний кордон України за винагороду та зустрітися. Під час зустрічі він розповів ОСОБА_2, що переправлення повинно відбутися в ніч з 15 на 16 листопада 2009 року та запропонував залучити до цих дій П., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9. 16 листопада 2009 року, близько 3 години він зателефонував ОСОБА_2 і наказав йому виходити з дому в смт. В.Березний, оскільки він чекає на нього біля будинку. Приблизно через 5 хвилин в автомобіль сів ОСОБА_2 і вони разом поїхали в бік с. Дубриничі, де до них мав приєднатися П. Приїхавши за П. в зазначене місце, останній сів в машину і вони втрьох поїхали в с. Завосино, де він залишив вищевказаний автомобіль. Пізніше, вони всі троє пішли в сад на околиці с. Завосино, де він залишив ОСОБА_2 та ОСОБА_13 і повернувся спочатку з двома, а потім ще з п'ятьма мігрантами. Після цього, вони всі попрямували до загороджувального паркану, що знаходився поблизу лінії державного кордону України зі ОСОБА_11 Республікою. До паркану вони йшли наступним чином: першим йшов він, далі П., потім нелегали і замикав групу ОСОБА_2 Діставшись загорожувального паркану, він (ОСОБА_3М.) утворив пролаз шляхом розтягування колючого дроту, після чого допоміг пролізти ОСОБА_2, П. та групі нелегальних мігрантів, які на виконання розробленого плану, за його вказівкою, прослідували вглиб Словаччини, а він повернувся назад на територію України.

Наступного дня він поїхав в м. Київ, щоб на зілізничному вокзалі зустрітися з особою, від якої пойинен був отримати гроші за незаконне переправлення мігрантів, однак прибувши на обумовлене місце виявив, що на нього ніхто не очікує. 20 січня 2010 року вдома дізнався, нф П. було затримано прикордонниками Словаччини, а ОСОБА_2 українськими прикордонниками. Також від матері дізнався, що його розшукують працівники СБУ, у зв'язку з чим добровільно з'явився до цього правоохоронного органу із зізнанням. Просив суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки зрозумів наслідки своїх дій, в майбутньому не буде порушувати закон, є інвалідом третьої групи і періодично лікується від тяжких тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій його визнано потерпілим. Дуже важко себе почуває у закритих приміщеннях внаслідок раптового страху крутиться голова та відчувається слабкість. Має намір влаштуватися на суспільно-корисну роботу та створити сім'ю в найближчий час.

ОСОБА_14 повного визнання підсудними своєї вини у вчиненому, їх винуватість повністю стверджується показами свідків та доказами, наявними у матеріалах справи.

З оголошених в суді показів свідка ОСОБА_14 вбачається, що він займає посаду начальника відділу прикордонної служби типу "Б" другої категорії "Великий Березний" з липня 2009 року. 16 листопада 2009 року, близько 11 години від начальника окремого оперативного розшукового відділу ОСОБА_15 надійшла інформація по телефону, що на нарпрямку 147-155'прикордонного знаку затримана прикордонною поліцією ОСОБА_11 Республіки група нелегальних мігрантів та один громадянин України, а одна невідома особа втекла від їх переслідування та рухається в напрямку території України, в напрямку 147-155 прикордонних знаків. Ним було прийнято рішення та вислано оперативно пошукову групу на чолі з ОСОБА_16 у вказаний напрямок з метою перекриття можливого напрямку відходу порушника державного кордону України. Приблизно о 13 годині від старшого оперативного пошукової групи ОСОБА_16 надійшла інформація про затримання однієї невідомої особи на напрямку 147 прикордонного знака, яка була без документів, що посвідчують особу.: Під час відібрання пояснень, було встановлено, що вказана особа є громадянином України ОСОБА_2 та визнала свою причетність до незаконного переправлення через державний кордон України двох громадян ОСОБА_4 та п'ятьох громадян ОСОБА_9, які були затримані представниками ОСОБА_11 поліції (Т.1, а.с. 189-191).

З оголошених показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що він працює заступником начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби України ВПС "Великий Березний" і зранку 16 листопада 2009 року ним було отримано наказ від начальника ВПС "Великий Березний" ОСОБА_14 очолити прикордонний наряд "Оперативно-пошукова група" в складі 5 чоловік та висунутись в район 147-155 прикордонного знаку, оскільки від Прикордонної поліції ОСОБА_11 Республіки надійшла інформація про затримання сімох громадян, вихідців з країн ПСА, на території ОСОБА_11 Республіки на напрямку 147 прикордонного знаку, а також про особу європейської зовнішності, яка була поруч з групою нелегальних мігрантів та швидко рухалася в сторону державного кордону України. Одразу після отримання інформації, будучи старшим наряду "Оперативно-пошукова група", він, разом зі своїми підлеглими, вирушив в напрямку 147-155 прикордонних знаків. Через 20-30 хвилин після прибуття йому надійшла інформація від ОСОБА_17 про те, що на напрямку 147 прикордонного знаку на відстані 450 метрів від лінії державного кордону ним було затримано одного громадянина без документів, який назвався ОСОБА_2. Про даний факт він повідомив начальника відділу прикордонної служби "Великий Березний" ОСОБА_14, від якого отримав наказ конвоювати вказану особу у відділ прикордонної служби "Великий Березний" (Т.1,а.с. 183-185).

З оголошених показів свідка ОСОБА_17 вбачається, що він працює інспектором 1 категорії водій ВПС "Великий Березний", зранку 16 листопада 2009 року він отримав повідомлення від ОСОБА_16 про включення його до "Оперативно-пошукової групи" по затриманню особи європейської зовнішності, яка за інформацією "словацької сторони", рухається на напрямку 147 прикордонного знаку. Через 20-30 хвилин в поле його зору потрапила особа без документів, яка перебувала на напрямку 147 прикордонного знаку на відстані 450 метрів від лінії державного кордону, і назвалася ОСОБА_2. Про даний факт він доповів ОСОБА_16, від якого отримав наказ конвоювати зазначену особу у відділ прикордонної служби "Великий Березний" (Т.1, а.с. 186-188).

З оголошених показів свідка ОСОБА_18 вбачається, що він працює на посаді ст.офіцера відділення оперативної протидії нелегальній міграції ОРВ ЧПЗ з жовтня 2009 року. 16 листопада 2009 року до ВПС "Великий Березний" доставлено особу, яка була затримана військовослужбовцями "Оперативно-пошукової групи" за перебування в прикордонній смузі без документів. Під час проведення фільтраційних заходів ним разом з ОСОБА_19 було встановлено особу, яка назвалась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, який показав, що 15 листопада 2009 року на його мобільний телефон № НОМЕР_1 подзвонив ОСОБА_3 і запропонував взяти участь в організації незаконного переправлення через державний кордон України 7 осіб. ОСОБА_3 запропонував 300 доларів США за кожного нелегально переправленого мігранта. Також ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_2 залучити до незаконного переправлення осіб через державний кордон мешканця ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_13 (Т. 2 а.с. 153-155). Інші покази цього свідка щодо первинних поснень ОСОБА_2, наданих ним у ВПС "Великий Березний", ідентичні показам, наданим ОСОБА_2 в ході досудового та судового слідства по факту незаконного переправлення останнім осіб через державний кордон України.

Зі службової записки начальнику Чопського прикордонного загону ОСОБА_20, наданої ТВО начальника оперативно-розшукового відділу Чопського прикордонного загону ОСОБА_15 від 16.11.2009 вбачається, що 16.11.2009 року о 12.55, прикордонним нарядом відділу прикордонної служби "В.Березний" Чопського прикордонного загону, на напрямку 147 прикордонного знаку, на відстані близько 450 м до лінії державного кордону, було затримано громадянина України без документів, що посвідчують його особу, яким виявився: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, українець, громадянин України, мешканець Великоберезнянського району, с. М.Березний, вул. Центральна буд. 135. Цього ж дня, о 13.50 на напрямку 148 прикордонного знаку було виявлено ознаки порушення кордону (пролаз в загороджувальному паркані), про що було проінформовано представників прикордонної служби Словаччини. 16.11.2009 року, о 14.55 від представників ПП Словацької Ресбубліки надійшла інформація про затримання ними на відстані близько 5 км від лінії державного кордону на напрямку 147-155 прикордонних знаків 7 іноземних громадян без документів, що посвідчують особу, вихідців з країн ПСА та громадянина України ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_12, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_13. В результаті опитування затриманого громадянина ОСОБА_2, останній повідомив про те, що він приймав безпосередню участь у здійсненні незаконного переправлення вказаної групи мігрантів через кордон та виконував роль провідника. ОСОБА_14 цього ОСОБА_2 повідомив, що до вчинення злочину його схилив знайомий на прізвище ОСОБА_3, за що пообіцяв заплатити грошову винагороду у розмірі 300 доларів США. Зі слів ОСОБА_2, в подальшому, він особисто запропонував прийняти участь у здійсненні переправлення через кордон незаконних мігрантів ще одній особі, мешканцю с. Дубриничі Перечинського району на ім'я ОСОБА_13 (затриманий на території Словаччини ОСОБА_13Ю.). В ході проведених перевірочних заходів було встановлено, що особою на прізвище ОСОБА_3 є громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, українець, громадянин України, мешканець Великоберезеянського району, с. Завосино. Виходячи з викладеного, в діях вказаних громадян України наявні ознаки вчинення злочину, передбаченого ст.332 КК України. За наявною інформацією, після затримання групи незаконних мігрантів та ОСОБА_13 на території Словаччини, ОСОБА_3 з постійного проживання зник (Т.1, а.с. 9-10).

З актів про приймання-передавання особи від 17.11.2010 вбачається, що в ході зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого ОСОБА_11 Республіки на словацько-українському державному кордоні ОСОБА_21 та ОСОБА_22, а також помічника Прикордонного Уповноваженого України на українсько-словацькому кордоні ОСОБА_14 першими передано, а останнім прийнято вищезазначених п'ять громадян ОСОБА_4 та двох громадян ОСОБА_9 (Т.1, а.с. 20-26).

З протоколу огляду місця події з фототаблицями від 16.11.2009 вбачається, що оглядом встановлено: пролаз у загороджувальному паркані в районі 147 прикордонного знаку; доріжка слідів порушників, що вивела до лінії державного кордону в районі 147 прикордонного знаку; місце перетину лінії державного кордону України зі ОСОБА_11 Республікою в районі 147 прикордонного знаку. Місцевість у вищевказаному районі гірська, лісиста, місцями поросла кущами та травою. Пролаз у загороджувальному паркані в районі 147 прикордонного знаку має вигляд овального отвору, діаметром приблизно 20-30 сантиметрів, на відстані 50-60 сантиметрів від земельної поверхні, який було утворено руками однієї або двох людей. До даного пролазу в загороджувальному паркані з тилових підступів веде нечітка доріжка слідів, приблизно 7-8 чоловік. Доріжка слідів, що вивела до лінії державного кордону в райолн 147 прикордонного знаку, пролягає від загороджувального паркану через контрольно-слідову смугу та веде в напрямку лінії державного кордону, приблизно 20-30 метрів, з виходом в район 147 прикордонного знаку. Місце перетину лінії державного кордону України зі ОСОБА_11 Республікою знаходиться безпосередньо в районі 147 прикордонного знаку, приблизно 20-30 метрів на північний-захід від загороджувального паркану, та проходить на відстані приблизно 200 метрів від 147 прикордонного знаку Словаччини та 147 прикордонного знаку України (Т.1 а.с. 34-40).

З протоколу затримання підозрюваного від 18 листопада 2009 року вбачаються місце та вищезазначені причини і підстави затримання громадянина України ОСОБА_2 в приміщенні Чопського прикордонного загону старшим дізнавачем ОСОБА_23 (Т.1,а.с. 41-43).

З протоколу пред'явлення особи для впізнання (по фотознімках) з фототаблицею за участі ОСОБА_2 від 18.11.2009 вбачається, що на запитання дізнавача, при яких обставинах ОСОБА_2 міг бачити особу, зображену на фотознімку під № 3, підозрювавний відповів, що це ОСОБА_3 спочатку запропонував йому за гроші допомогти нелегально перевести людей через державний кордон України в Словаччину. А потім він разом з ним та ОСОБА_13 в ніч з 15 на 16 листопада 2009 року супроводжував цю групу з семи нелегальних мігрантів з околиці села Завосино до забору з колючого дроту (Т.1, а.с. 58-60).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 21 листопада 2009 року вбачається, що ОСОБА_2 детально на місці вчинення злочину показав коли, де та за яких обставин він, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та П. вчинив сприяння організації незаконного переправлення через державний кордон України в ОСОБА_11 Республіку семи нелегальних мігрантів (Т.1, а.с. 65-68).

З постанови про визначення предмета речовим доказом і приєднання його до матеріалів справи від 23.11.2009 вбачається, що належний ОСОБА_2 мобільний телефон "Самсунг8ОН-Х650, ІМЕІ: 352549/01/121139/1 з сім-карткою мобільного оператора "МТС" з маркуванням 40286 1790, які вилучені у вказаної особи та використовувалися під час спілкування з іншими співучасниками злочину, визнано речовими доказами та приєднано до справи (Т.1, а.с. 77).

З виданої Малоберезнянською сільською радою Великоберезнянського району довідки про склад сім'ї ОСОБА_2 вбачається, що він проживає з дідусем ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_15; тіткою ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_16; швагером ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_17; племінницею ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_18; племінниця ОСОБА_28, ІНФОРМАЦІЯ_19; племінником ОСОБА_29, ІНФОРМАЦІЯ_20; дядьком ОСОБА_30, ІНФОРМАЦІЯ_21 (ТІ, а.с. 91).

З виданої Малоберезнянською сільською радою характеристики ОСОБА_2 від 10.12.2009 № 02-08/593 вбачається, що він за місцем проживання характеризується посередньо: непрацюючий, слабохарактений, з сусідами не конфліктує, заяв та скарг на його поведінку в сільську раду не надходило, у громадському житті села участі не приймає (Т.1, а.с. 92).

З виданої Великоберезнянською загальноосвітньою санітарною школою-інтернат І-ІП ступенів характеристики на ОСОБА_2 від 08.12.2009 № 435 вбачається, що він під час навчання в даній школі проявив себе з посередньої сторони: пропускав уроки без поважних причин, у громадсько-корисній роботі класу і школи участі не приймав, займався спортом, охоче виконував фізичну роботу, до товаришів ставився доброзичливо, має розвинену пам'ять, увагу, міг навчатися добре, але не хотів (ТІ, а.с. 95).

З виданої Малоберезнянською загальноосвітньою школою І-Ш ступенів характеристики ОСОБА_2 від 09.12.2009 № 174 вбачається, що він під час навчання в даній школі з 9 класу проявив себе з позитивної сторони: дисциплінований, врівноважений,

працелюбний, товариський і доброзичливий, цікавився технікою; рівень знань середній, після закінчення школи продовжив навчання у Великоберезнянському профтехучилищі № 33 (Т.1,а.с. 98).

З виданої Великоберезнянським ПТУ № 33 характеристики ОСОБА_2 від 18.12.2009 № 465 вбачається, що він під час навчання в даному училищі за спеціальністю "слюсар з ремонту автомобілів" зарекомендував себе з позитивної сторони: дисциплінований, уважний, самостійний у виконанні домашніх завдань, за характером спокійний, до обов'язків ставився добросовісно, ініціативний, ввічливий, також учень здібний, розумово та фізично розвинений (Т.1,а.с.100).

З довідки відділу охорони здоров'я Великоберезнянської РДА від 11.12.2009 № 2040 вбачається, що ОСОБА_2П станом на 10.12.2009 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (Т.1, а.с. 104).

З довідки ОСОБА_31 України в Закарпатській області від 10.12.2009 № 16-10122009/21210 вбачається, що по відношенню до ОСОБА_2П з 17.12.2008 обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд у справі про обвинувачення за ч.2 ст.332 КК України, дані про рішення у справі відсутні (Т.1, а.с. 106).

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОПЛ м. Берегово від 25.12.2009 вбачається, що ОСОБА_2 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічними захворюваннями не страждав, застосування заходів медичного характекру не потребує (Т.1, а.с. 207-210).

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 16.11.2009 вбачається місце, де підсудні та їх спільник здійснили незаконний перетин державного кордону України зі ОСОБА_11 Республікою (Т.2, а.с. 32-38).

Зі з'явлення із зізнанням ОСОБА_3 від 22.01.2010 вбачається, що останній з'явився до органу досудового слідства та правдиво повідомив про усі обставини даної справи (Т.2, а.с. 51-52).

З виданої Великоберезнянською центральною лікарнею довідки від 12.01.2010 № 8 вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на К-обліку лікаря-психіатра з приводу Р 07.2 з 2009 року (Т.2, а.с. 55).

З довідки ОСОБА_14. МСЕ серії 7-66 КА № 0185778 від 28.12.2009 вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом III групи із загального захворювання безстроково (Т.2, а.с. 57).

З виписки із історії хвороби нейрохірургічного відділення № 1 ОЦНН м. Ужгорода від 19.09.2008 № 807 вбачається, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні в цьому центрі нейрохірургії з 29.08.2008 по 19.09.2008 з приводу перелому лобної кістки зліва, епідуральної гематоми та забою головного мозку II ступеню; привезений машиною швидкої допомоги Великоберезнянської ЦРЛ в супроводі реаніматолога у важкому стані; виявлено синдром Керніга. Потребує консультації у психіатра: періодичні психіатричні збудження, цефальні та розлади сну, а також подальшого лікування та спостереженян у невролога за місцем проживання; контроль у нейрохірурга з проведенням контрольного АКТ голови (Т.2, а.с. 58).

З пенсійного посвідчення серії ААБ № 164 151 від 09.02.2009, № 650201, вбачається, що ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності по загальному захворюванню на термін з 22.12.2008 по 31.12.2009 (Т.2, а.с. 59).

З виданої Малоберезнянською сільською радою довідки про склад сім'ї ОСОБА_3 від 10.12.2009 № 02-08/592 вбачається, що він проживає разом з матір'ю ОСОБА_32, ІНФОРМАЦІЯ_22; братом ОСОБА_33, ІНФОРМАЦІЯ_23; бабусею ОСОБА_34, ІНФОРМАЦІЯ_24 (Т.2, ах. 61).

І

3 виданої Малоберезнянською сільською радою Великоберезяннського району характеристики ОСОБА_3 від 10.12.2009 № 02-08/591 вбачається, що він за місцем проживання характеризується позитивно: проживає разом з батьками, непрацюючий, неодружений, з сусідами не конфліктує, заяв та скарг на його поведінку в сільську раду не надходило (Т.2, а.с. 62).

З виданої Малоберезнянською загальноосвітньою школою І-ІП ступенів характеристики ОСОБА_3 від 09.12.2009 № 173 вбачається, що він під час навчання в даній школі показав себе з позитивної сторони: сумлінний учень, проявляв інтерес до трудового навчання та фізичної культури, неконфліктний, дисциплінований, товариський, ніколи не порушував дисципліну, продовжив навчання у Великоберезнянському ПТУ № 33 (Т.2, а.с. 64).

З довідки ОСОБА_31 України в Закарпатській області від 10.12.2009 № 15-10122009/21210 вбачається, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності непритягувся (Т.2, а.с. 69).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею до нього від 23.01.2010 вбачається, що ОСОБА_3 детально показав коли, де та за яких обставин він в групі з ОСОБА_2 та П. вчинив сприяння в організації незаконного переправлення через державний кордон України з ОСОБА_11 Республікою семи нелегальних мігрантів (Т.2, а.с. 93-100).

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи Обласної психіатричної лікарні м. Берегово від 09.02.2010 (акт № 18) вбачається, що ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним на час проведення експертизи, а виявляє ознаки емоційно-лабільного (астенічного) розладу внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми (28.08.2008), про що свідчать дані про перенесену важку травму голови, результати стаціонарних обстежень, встановлення третьої групи інвалідності, а також клінічні ознаки періодичні головні болі, головокружіння, втомлюваність, емоційна лабільність, вогнищева неврологічна симптоматика. ОСОБА_3 не має недоліків з боку психіки, які б позбавляли його здатності правильно сприймати факти, що мають значення для справи, давати про них правдиві покази. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Даний стан не позбавляв ОСОБА_3 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння та не позбавляє в даний час здатності давати собі звіт у своїх діях та керувати ними (Т.2, а.с. 105-109).

З вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.05.2009 залишеного в силі (в частині засудження ОСОБА_2П.) вироком апеляційного суду Закарпатської області від 01.10.2009, які в свою чергу залишені в силі ухвалою Верховного Суду України від 21.01.2010 вбачається, що ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.332 КК України із застосуванням ч.2 ст.69 КК України до трьох років позбавлення волі без конфіскації засобів вчинення злочину, зі звільненням його від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням протягом дворічного іспитового строку (Т.2, а.с. 260-270).

Оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд визнає винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в пред'явленому їм обвинуваченні доведеною повністю і кваліфікує дії кожного за ч.2 ст.332 КК України, як сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_3 також керівництво такими діями.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, а також обставини справи.

Пом'якшуючими покарання обох підсудних обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину дача правдивих показів як під час досудового так і судового слідства, ОСОБА_2, крім іншого, - молодий вік (вчинення злочину у вісімнадцятирічному віці - ч.2 ст.66 КК України); ОСОБА_3 - з'явлення із зізнанням, а також інвалідність (ч.2 ст.66 КК України).

З урахуванням наведеного суд, вважає, що виправлення підсудних можливе з призначенням їм покарання лише у виді побавлення волі.

Разом з тим, враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_3 (в т.ч. й позитивні характеристики з місця проживання та навчання, а також наявність важкого захворювання), вчинення ним злочину вперше, внаслідок збігу особистих обставин (тяжке матеріальне становище) та намір влаштуватися на суспільно-корисну роботу, створити сім'ю, суд, з врахуванням тяжкості злочину та обставин справи вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування ним покарання, з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст.76 КК України.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив новий злочин у період іспитового строку, встановленого щодо нього вищевказаним вироком Великоберезнянського районного суду від 06.05.2009, покарання йому слід призначити з урахуванням положення ст.71 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки "Самсунг 8ОН-Х650", ІМЕІ телефону 352543/01/121139/1, що використовувався підсудним ОСОБА_2 в ході вчинення злочину та зберігається в окремому пакеті при матеріалах справи (Т.1, а.с. 77), підлягає конфіскації відповідно до п.1 ч.1 ст.81 КПК України; сім-картка мобільного оператора "МТС" з маркуванням 89286 179 0 (Т.1, а.с. 77) знищенню відповідно до п.3 ч.1 ст.81 КПК України; роздруківки вхідних та вихідних з'єднання абонентів ОСОБА_3, ОСОБА_2, вилучених в оператора мобільного зв'язку мережі "МТС" - Закарпатській філії ЗАТ "Український мобільний зв'язок", що знаходяться в матеріалах справи (Т.1, а.с. 176-196) слід зберігати при справі відповідно до ч.2 ст.80 КПК України.

Обраний постановою Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у виді взяття під варту (Т.1, а.с. 86-87) до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім.

Обраний постановою слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд (Т.2, а.с. 71-72) до набрання вироком законної сили слід залишити попереднім, оскільки підсудний належно виконував її умови.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 323,324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до цього покарання невідбуту ОСОБА_2 частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду від 6 травня 2009 року та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з часу його затримання в якості підозрюваного - 18 листопада 2009 року (Т.1, а.с. 41-43).

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази:

мобільний телефон марки "Самсунг 8ОН-Х650", ІМЕІ телефону 352543/01/121139/1, що зберігається в матеріалах в окремому пакеті конфіскувати;

сім-картку мобільного оператора "МТС" з маркуванням 89286 179 0 знищити;

роздруківки вхідних та вихідних з'єднань абонентів ОСОБА_3, ОСОБА_2, вилучених в оператора мобільного зв'язку мережі "МТС" Закарпатської філії ЗАТ "Український мобільний зв'язок" зберігати при справі.

Обраний щодо ОСОБА_2 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попереднім - взяття під варту.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попереднім - підписку про невиїзд.

На вирок протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд.

Головуючий