Справа № 500/507/15-к
Провадження № 1-кп/500/141/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у залі суду в м. Ізмаїлі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 001974 від 07.07.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, молдаванина, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого , що мешкає за адресою АДРЕСА_1

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2014 року ОСОБА_4 з метою відкритого заволодіння чужим майном, домовився з ОСОБА_6 (засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області) про зустріч біля нічного клубу «Заноза», розташованого в м. Ізмаїлі по пр.-ту Суворова, 35/42. При зустрічі, ОСОБА_4 повідомив, що він знає будинок у якому є гроші у загальній сумі 30000 доларів США та якими можна заволодіти, при цьому ОСОБА_4 за участь у викраденні майна пообіцяв ОСОБА_6 винагороду в сумі 1000 США.

20 квітня 2014 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 заздалегідь розподіливши між собою ролі, з метою викрадення чужого майна, поникли у домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки намагались відкрито заволодіти грошима в сумі 30000 доларів США, що згідно курсу валют НБУ складає 252000 гривень, які належать ОСОБА_5 , але свій злочинний умисел до кінця, з причин, яку не залежали від їх волі, так як злякалися потерпілу ОСОБА_5 , яка почала по телефонувати і кликати на допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєному злочину визнав повністю, у скоєному покаявся , погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, досконало розповів про скоєний злочин , достовірність його показань не викликає у суду ніяких сумлінь.

Крім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні вище вказаних дій підтверджується:

- свідченнями потерпілої ОСОБА_5 , про те, що 20.04.2014 року, біля 00 год. 30 хв. її розбудила донька, якав сказала, що в будинок залізли злодії. Вона почала телефонувати своєму брату який знаходився у сусідній кімнаті. Після чого крадії злякалися та втекли з місця скоєння злочину. Матеріальні збитки завдано потерпілий не було.

Відповідно до ст. 349 КПК України якщо обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідуваннях кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та потерпілі не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення тощо.

Тому, суд заслухавши думку учасників судового провадження, а також за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, вважає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності , суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю , а кваліфікація його дій є правильною:

- за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна ( грабіж), скоєного за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При обранні міри покарання відповідно до ст. 65-67 КК України суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки скоєного злочину , данні про особу обвинуваченого, повне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, щире каяття, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК визнаються повне визнання ним своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встанволено

З урахуванням зазначених обставин, а саме то, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину та керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій , суд вважає можливим звільнити його від відбування з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним та підвергнути покаранню:

ОСОБА_4

- за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2(два) роки.

Відповідно до ст. 76 п. 2,3,4 зобов`язати ОСОБА_4

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя