АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/57/15 Справа № 195/773/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

09 квітня 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілого ОСОБА_7 на постанову Томамківського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року, якою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пастирське Смелянського району Черкаської області громадянин України, одруженого, на утримані неповнолітня дитина, раніш не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» ст. ст. 6,7 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011року та кримінальна справа стосовно його за обвинуваченням за ч.2 ст.286 КК України провадженням закрита.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_8 був притягнутий до кримінальної відповідальності за те що 30 листопада 2008 року близько 13-00 год керував особистим, технічно справним автомобілем «Tayota Auris» д.н НОМЕР_1 , де в якості пасажирів знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рухався по проїзної частини дороги «Т-08-09» з боку автодороги Н-08 «Дніпропетровськ Запоріжжя» в напрямку м. Нікополь.

На шляху прямування ОСОБА_8 здійснюючи рух по вищевказаній дорозі не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись у безпеці руху, і рухаючись на 16 км + 400м вищевказаної дорозі в Томаківському районі Дніпропетровської області, перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди і небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero» д.н. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , чим грубо порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого пасажирам автомобіля «Tayota Auris» ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я більш 21 діб; ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які потягнуло в даному випадку смерть; водію автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_7 тяжкі тілесні тяжкі ушкодження, небезпечних для життя

В апеляціях:

- прокурор який приймав участь в суді першої інстанції просить вирок змінити, вирішивши питання речових доказів по даній кримінальній справі.

- потерпілий ОСОБА_7 просить постанову суду в частині залишення без розгляду його цивільного позову скасувати. Задовольнити його цивільний позов по даній кримінальній справі на суму 2 327 540 грн. В резолютивній частині постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2015р внести зміни, де вказати, що ОСОБА_8 винний у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який просив постанову суду скасувати, вислухавши думку потерпілого та його захисника, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, надавши сторонам слово у дебатах, колегія суддів вважає, що апеляції учасників процесу підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з апеляцій ніким із сторін законність застосування до ОСОБА_8 положень Закону України «Про амністію» від 08.07.2011р не ставиться.

Разом з тим, судом першої інстанції при ухваленні судового рішення допущено суттєві порушення кримінально-процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вищезазначеного судового рішення.

Виходячи з положень ст.3 КПК України (в ред. 1960р.) при проваджені в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Так, відповідно до ст.6-1 КПК України (в ред. 1960р.) якою встановлений порядок звільнення від покарання внаслідок амністії зазначено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Однак суд першої інстанції, на час прийняття рішення, керуючись кримінально-процесуальним кодексом в редакції 1960 року, не встановиш доведеність вини підсудного, не постановляючи вироку було винесено постанову про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 та звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію».

Таким чином, судове рішення підлягає скасуванню з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд, під час розгляду необхідно прийняти рішення у відповідності до кримінально-процесуального закону та дати відповіді на доводи які зазначені в апеляціях потерпілого та прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366,367, 370, 374 КПК України (в редакції 1960 року) та п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, судова палата,

ухвалила:
Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 , якою кримінальна справа провадженням закрита та він звільнений від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 1 п. «в» ст. ст. 6.7 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011р скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4