Справа №1-10/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 року Хустський районний
суд Закарпатської області

в складі
головуючого: Кемінь В.Д при секретарі: Озарук О.І. з участю прокурора:
Тимків Ю.Б. адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Хуст справу про
обвинувачення:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
військовозобов'язаного, освіта середньо-спеціальна, одруженого, працючого у пп
ОСОБА_3 в м. Хуст на посаді водія, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст. ст. 194 ч. 2, 289 ч. З КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 22 серпня 2003 року біля 4.00 години ранку,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по вул. Братів Бращайків
в м. Хуст, незаконно заволодів автомашиною марки Мерседес-Бенц 0123 д. н. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4, ринкова вартість якого становить 13156,72 грн.

Крім цього
ОСОБА_2 22 серпня 2003 року біля 4.00 години ранку,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись по вул. Братів
Бращайків в м. Хуст, з метою знищення чужого майна, умисно підпалив автомобіль
марки Мерседес-Бенц 0123
д. н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, ринковою вартістю 13156,72 грн., яким він
незаконно заволодів при вище наведених обставинах, внаслідок чого потерпілому
ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів не
визнав. Суду пояснив, що в період з 08
серпня 2003 р.
виїхав у м. Чернівці з своїм двоюрідним братом, де перебував до кінця місяця і
він не причетний до злочину вказаного в обвинуваченні. З потерпілим раніше у
них були дружні стосунки, вони разом їздили за кордон у приватних справах.
Однак, на початку серпня 2003
року, після повернення з чергової поїздки із-за кордону, з автомобіля яким
він керував по дорученню було викрадено всі його особисті документи та
документи про реєстрацію транспортного засобу. Вважає, що документи від нього
викрав ОСОБА_4, так як крім нього в кафе де він зупинявся не було інших осіб, і
викраденням документів він хотів йому зашкодити подальшим поїздкам за кордон.
Підсудний просить суд взяти до уваги докази по справі, що свідчать про його
перебування під час даної пригоди в м. Чернівцях та виправдати його за даним
обвинуваченням.

Однак, вина
підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих злочинів доводиться встановленими
та перевіреними в ході судового слідства доказами по справі.

Так, під час
допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 ствердив, що з ОСОБА_2 вони були
у добрих стосунках і декілька разів їздили разом у приватних справах за кордон.
На початку серпня 2003 року
підсудний безпідставно почав його підозрювати у крадіжці документів з
автомашин. На його думку з цих підстав ОСОБА_2 22.08.2003 року, ранком викрав від нього власну автомашину марки
Мерседес-Бенц 0123 д. н.
НОМЕР_1, яка

2

знаходилася біля
під'їзду його будинку по вул. Братів Бращайків № 8"а" в м. Хуст. Однак не зміг запустити двигун,
тому виштовхав автомобіль на вулицю Пирогова де вчинив його підпал. Після
пожежі він виявив у багажнику свого автомобіля недоїдену курку-гриль. Крім
цього діти знайшли неподалік від його згорілого автомобіля автомагнітолу, яка
була влаштована в автомашині і передали йому цю автомагнітолу. На корпусі
автомагнітоли було багато слідів від крові і він її упакував в поліетиленовий
кульок та зберігав вдома. Вказану автомагнітолу видав працівникам міліції,
після звернення в Хустський МРВ, в травні місяці 2004 p., коли стало відомо що ОСОБА_2 також намагався пошкодити
автомобіль від їхнього товариша ОСОБА_5 в м. Хуст. Під час цієї пригоди
Печениця висловлювався про те, що вже спалив один автомобіль та має намір
спалити і автомашину ОСОБА_5 Просить суд притягнути до відповідальності
підсудного та задовольнити його позовні вимоги у вигляді стягнення матеріальної
шкоди в сумі 13156,72 грн., що
становить ринкову вартість знищеного автомобіля та моральну шкоду в сумі 30000 грн. Вважає, що
моральна шкода завдана йому неправомірними діями підсудного, внаслідок яких він
позбавлений власного транспортного засобу. Знищений автомобіль він
використовував для отримання коштів на існування та забезпечення умов для свого
проживання і його втрата мала дуже негативний та тривалий вплив на його
емоційний стан. Його сім'я опинилася у важких матеріальних умовах, підсудний не
відшкодовував йому матеріальні втрати, що збільшувало його моральні
переживання. Крім цього, потерпілий в судовому засіданні ствердив, що пояснення
наявне у відмовник матеріалах по факту підпалу його автомобіля він не писав і
підпис у цьому поясненні він не ставив.

Про факт пожежі
автомобіля, що належав потерпілому ОСОБА_4 свідчить акт про пожежу від 22.08.2003 р. в м. Хуст на вул.
Пирогова та протокол огляду місця пожежі від 22.08.2003 р. (а. с 17,18-9).

Під час допиту в
ході досудового слідства та в судовому засіданні сідок ОСОБА_6 ствердив, що 20 або 21 серпня 2003 року біля 15.00 години
зустрічався з підсудним в м. Хуст. Весь вечір вони відпочивали в різних кафе
міста, ОСОБА_2 вживав пиво під час відпочинку і біля 23.30 год. він залишив
підсудного в кафе „Ващишина", а сам поїхав додому. Перед виїздом ОСОБА_2
просив його поїхати в центр міста та купити курку-гриль, але він відмовився і
поїхав додому залишивши підсудного в кафе.

Про те, що
ОСОБА_2 в 20 числах
серпня місяця 2003 року
перебував у м. Хуст свідчать оголошені покази свідка ОСОБА_7, з яких
вбачається, що у вказаний період вони зустрічалися в кафе „Дизель" на АЗС в м. Хуст і
підсудний просив від нього телефонний номер ОСОБА_4 пояснюючи це тим, що хоче з
останнім говорити (а.с.70-71).

Крім цього,
свідок ОСОБА_8 під час досудового слідства та в судовому засіданні ствердив, що
під час перебування на чергуванні у фізкультурно-оздоровчому комплексі
„Ріка" в м. Хуст, 23
серпня 2003 року
серед ночі до нього в готель прийшов ОСОБА_2, якого він впізнавав із-за свого
племінника ОСОБА_7 У підсудного ОСОБА_2 була травмована ліва або права рука, з
якої текла кров і він знаходився у нетверезому стані та просився заночувати.
Впустивши ОСОБА_2 до готелю він допоміг перевязати йому руку та влаштував його
спати. Ранком він здавав чергування і відправив підсудного з готелю, а біля
обіду того дня заходив до кафе „Дизель" на АЗС в м. Хуст, де знову побачив ОСОБА_2 який спав за столом.

Під час допиту в
судовму засіданні свідок ОСОБА_9 також пояснив, що ОСОБА_2 дійсно працював у
нього в торгово-промисловому комплексі „Млин" в м. Хуст з 2000 р. по серпень 2003 р. і він надав
свій автомобіль марки Мерседес
по дорученню на керування підсудному. За час роботи ОСОБА_2 допускав вживання
алкоголю із-за чого він його виганяв з роботи. В серпні місяці десь в 17-20 числах 2003 року він давав
дозвіл ОСОБА_2 брати його атомобіль Мерседес
для користування і автомобіль підсудному давав його покійний батько, так як він
знаходився у той час на відпочинку в Криму.

В порядку
судового доручення по даній справі, було допитано свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11
мешканців м. Чернівці. В своїх поясненнях свідок ОСОБА_11 ствердив, що за час
роботи в товаристві „Олбі -Рос" м.Чернівці з 1997 р. по 2005 р. на посаді
майстра-пекаря в хлібопекарні товариства, у них працівника ОСОБА_2 не було і
таку особу він не знає. Свідок ОСОБА_10 в своїх поясненнях також ствердила, що
на початку серпня 2003 року
тимчасово на заміну працівника пекарні в їхньому товаристві „Олбі -Рос"

2

з

м.Чернівці був взятий на роботу по найму в якості грузчика ОСОБА_2, який
працював не більше 2 неділь
(до 15-16 числа
серпня місяця 2003 р.) і
після цього вона його більше не бачила.

Виходячи з вище
наведених доказів, суд не бере до уваги твердження підсудного про те, що в
період вчинення інкримінованих йому злочинів він перебував у м. Чернівці,
оскількіи ці твердження підсудного повністю спростовані вказаними вище доказами
і не відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені та перевірені в
ході судового слідства.

В своїх
поясненнях свідок ОСОБА_12 ствердив, що 22.08.2003
р. біля 4.00 години
ранку, бачив з вікна своєї квартири, як на площадці біля кафе „Зодіак" в
м. Хуст хтось заводив автомобліь і не міг запустити двигун, однак на це він не
звернув уваги, думаючи що хтось із власників не може завести свою автомашину.
На дворі було темно і він бачив тільки силует людини. Через короткий проміжок
часу вказаний автомобліь вже був під самим вікном його квартири, біля нього
нікого не було і автомобіль палав полум'ям.

Допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ствердили, що 18.04.2004 року в період з 24.00 год. до 1.00 год. на подвір'ї
біля їхнього будинку АДРЕСА_2 ними
був затриманий ОСОБА_2, який перебував у стані алкогольного сп'яніння і
намагався пошкодити їхній власний автомобіль марки Мерседес, з ним також був
і ОСОБА_14, який просив підсудного припинити свої дії, однак останній на це не
реагував. Свій вчинок підсудний пояснював наміром знищити автомобіль. При цьому
свідок пояснив, що підсудний поводився зухвало і висловлювася про те, що вже
спалив автомобіль ОСОБА_4,
а тепер хоче спалити і їхню автомашину. Після чого викликали працівників
міліції, які затримали підсудного.

Наведену
обставину свердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_14, пояснивши що дійсно був
разом з ОСОБА_2 18.04.2003
р. в м. Хуст на вул. Жайворонковій під час пригоди, про яку говорив свідок
ОСОБА_5 Проходячи біля будинку цього свідка, ОСОБА_2 зупинився і просив його
почекати, а сам пішов у двір будинку. Стоячи перед будинком він почув якиїсь
сильний хруст, тому теж пішов у двір будинку, де побачив як ОСОБА_2 сперся на
огорожу біля якої стояв автомобіль марки Мерседес
із відірваним правим дзеркалом, він почав відтягувати підсудного, але той
знову схопився за відломане здеркало намагаючись його відкрутити. Після чого
підсудний перебіг на іншу сторону автомобіля де почав знімати склоочисник. Коли
вийшов власник автомоблія -
ОСОБА_5 він залишив ОСОБА_2 а сам пішов додому.

З оголошених в
судовому засіданні показів свідка ОСОБА_15 також бачається, що він будучи в
складі слідчо-оперативної чергової групи Хустського МРВ був на затриманні
підсудного ОСОБА_2 18.04.2003
р. в м. Хуст по вул. Жайворонковій, під час пригоди на яку вказує свідок ОСОБА_5
При цьому, ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння і був доставлений в
лікарню на освідчення, де постійно висловлював погрози про те, що спалить
автомобіль ОСОБА_5, так само як
спалив автомобіль від ОСОБА_4(а. с.63).

На цю обставину
потерпілий також вказував під час проведення між ним та підсудним очної ставки 03.09.2004 р.(а. с 76-77).

В своїх
поясненнях потерпілий ОСОБА_4 вказував на те, що відкриття капоту його
автомоблія було специфічним і сторіня людина, яка не знала цього, обов'язково
повинна була поранити руку при відкриванні капоту. Про наявність значного
поранення руки у підсудного в період 23.08.2003
р. ствердив у своїх показах свідок ОСОБА_16 Наведене дає суду підставу
зробити висновок про те, що підсудний ОСОБА_2 під час вчинення злочину 22.08.2003 року,
відкриваючи капот автомобіля потерпілого ОСОБА_4 поранив собі руку та залишив
сліди крові на місці вчинення злочину. Однак, через гасіння пожежі сліди крові
залишені в автомоблі могли змитися через застосування засобів вогнегасіння.

Проте, знайдена
біля місця події автомагнітола „Євротек", яка була викрадена з автомоблія
ОСОБА_4 містила на собі сліди у вигляді плям бурого кольору, які за висновком
експерта № 22 від 16.08.2004 р. є кров'ю
людини і не виключено походження цих слідів за рахунок крові людини з групою
властивою як підсудному так і потерпілому (
а.с.96-98).

Крім цього
дослідження, вказаний речовий доказ був предметом дослідження (геноскопічної
експертиз)ДНК- аналізу. Висновком експерта № 12-176 від 19.09.2005
р. встановлено що за генетичними
ознаками сліди крові виявлені
на автомагнітолі „Євротек" співпадають
з

З

4

генетичними ознаками зразку крові
ОСОБА_2. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові на
автомагнітолі та генетичнитх ознак виявлених у зразках крові ОСОБА_2 складає 1x10-10. Тобто вказані
генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 із 10
млрд. осіб (а. сі 16-118).

За висновком
судової автотоварознавчої експертизи №
64/03 від 21.03.2005 року
встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки Мерседес-Бенц 0123 д. н. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4, до пожежі станом на 22.08.2003
року могла становити суму 13156
грн. 72 коп. (а. с
102-106).

Враховуючи вище
наведені обставини та оцінивши в сукупності встановлені по даній справі докази,
суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих
йому злочинів цілком доведена. Зокрема, показаннями свідків допитаних по даній
справі та дослідженими матеріалами кримінальної справи.

Дії підсудного
ОСОБА_2 суд кваліфікує за сукупністю вчинених злочинів, за ст.194 ч. 2 КК україни, за
кваліфіукуючими ознаками -
умисне пошкодження майна, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих
розмірах, вчинене шляхом підпалу, за ст. 289
ч.З КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом з будь якою
метою, вартість якого у двісті пятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян.

За даними ВІТ
УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_2 раніше судимим не значиться (а. с.
143).

По місцю праці
підсудний характеризується з позитивної сторони, про що свідчить характеристка
видана приватним підприємцем ОСОБА_3 (а.с. 145).

Під час розгляду
справи встановлено, що у підсудного на утримманні знаходиться дружина - ОСОБА_17 та
новонароджена дочка ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2.

При обранні покарання
підсудному суд враховує обставини, що його пом'якшують: підсудний має на
утриманні малолітню дочку та дружину, раніше до кримінальної відповідальності
не притягався, є особою молодого віку, а також обставини, що обтяжують
покарання - вчинення
підсудним злочину в стані алкогольного спяніння.

Виходячи з
обставин справи, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
винного суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не
можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати
покарання пов'язане з позбавленням волі.

Крім цього
виходячи з обставин справи та беручи до уваги наявність декількох пом'якшуючих
покарання обставин, та зважаючи на дані в матеріалах справи про постійну
трудову діяльність ОСОБА_2 наявності у нього на утриманні малолітньої дитини та
даних, що його позитивно характеризують, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України при
призначенні покарання підсудному за ст. 289
ч. З КК України, призначити йому більш м'яке покарання ніж передбачено
законом за даний злочин.

Потерпілий
ОСОБА_4 на початку розгляду справи заявив цивільний позов про стягнення з
підсудного матеріальної шкоди в сумі 13156
грн. 72 коп. за
знищений автомобіль та 30000
грн. моральної шкоди. В своїх вимогах потерпілий посилається на те, що за
висновком експерта вказана сума матеріальної шкоди відповідає ринковій вартості
автомобіля, що був знищений злочинними діями підсудного. Крім цього
неправомірними діями підсудного йому завдана моральна шкода, так як він лишився
власного транспортного засобу. Знищений автомобіль він використовував для
отримання коштів на існування та забезпечення умов для свого проживання, втрата
автомобіля мала дуже негативний та тривалий вплив на його емоційний стан. Його
сім'я опинилася у важких матеріальних умовах, підсудний не відшкодовував йому
матеріальні втрати, що збільшувало його моральні переживання.

Виходячи з
встановлених у судовому засіданні доказів, що вказують на розмір завданих
потерпілому матеріальних збитків, внаслідок вчинених підсудним неправомірних
дій, суд вважає, що позивач правомірно та обґрунтовано на підставі ст. 1166 ЦК України вимагає
відшкодування йому завданої матеріальної шкоди.

5

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна
шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

З обставин даної
справи вбачається, що така вина відповідача у заподіянні моральної шкоди
позивачу, внаслідок його неправомірних дій є очевидною та доведеною в судовому
засіданні, а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість та законність
вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди. Однак, з врахуванням
вище наведених обставин та беручи до уваги дані матеріалів кримінальної справи,
які вказують на характер моральних переживань потерпілого, дані про майновий
стан підсудного, суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення
вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 323,
324,328 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ст. 194 ч. 2 КК України до 3 років
позбавлення волі, за ст. 289
ч.З КК України на підставі ст. 69
України до 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити
засудженому ОСОБА_2 до відбуття покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2. залишити попередній -
підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов
потерпілого задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13156 грн. 72 коп. вартості
пошкодженого автомобіля та 3
000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

Речовий доказ по
справі зазначений в постанові слідчого від 28.007.2004 р.О (а.с.85): автомагнітолу
„Євротек -5930" повернути
потерпілому ОСОБА_4

Вирок може бути
оскаржений протягом 15 діб з
моменту його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області.

Головуючий: підпис Кемінь В.Д.

З оригіналом
вірно:

Суддя Хустського
районного суду Кемінь В.Д.