У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Таран Т.С.,

за участю прокурора Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 15 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від
26 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не
судима,

засуджена за ч.1 ст.309 КК України на
2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК
України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_1 визначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену
від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 3 роки
та з покладенням обов'язків, передбачених п.п.2,3,4 ст.76 КК України.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнана
винуватою у тому, що вона 2 жовтня 2006 року близько 16 години,
маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого вживання
та з метою збуту, приїхала у м.Краснодон Луганської області, отримала від
ОСОБА_2 гроші - 30 гривень для придбання наркотичної речовини, а також долучила
свої гроші - 50 гривень, після чого в районі Ленінградського провулку
м.Краснодон, у невстановленої особи придбала 4,5 мл рідини, яка за висновком
судово-хімічної експертизи є наркотичним засобом - ацетильованим опієм, вага
якого у перерахунку на суху речовину становить 0,1932 г., для особистого
вживання і з метою подальшого збуту ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У касаційному поданні прокурор просить
вирок суду щодо ОСОБА_1 змінити через неправильне застосування кримінального
закону, виключити з вироку рішення про призначення ОСОБА_1 покарання з
застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом зі
своїм співмешканцем ОСОБА_3 та його сестрою ОСОБА_2 вирішили спільно вжити
наркотичні засоби. Для їх придбання вони склалися коштами, з яких 30 грн внесла
ОСОБА_2, а 50 грн - ОСОБА_1 Після того, як на спільні кошти в сумі 80 грн
ОСОБА_1 придбала вищезгаданий наркотичний засіб, вона була затримана
працівниками міліції.

За змістом ст.307 КК України, незаконним збутом
наркотичних засобів є будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації
всупереч законам України “Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів та прекурсорів” та “Про заходи протидії незаконному обігу
наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними”.
Спільне вживання наркотичних засобів особами, які їх придбали за спільні кошти,
збуту не утворює.

Про відсутність у таких випадках кваліфікуючої ознаки
збуту наркотичного засобу, зазначає також Пленум Верховного суду у п.4
постанови №4 від 26.04.2002 року “Про судову практику в справах про злочини у
сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або
прекурсорів”.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом
неправильно застосовано кримінальний закон і дії ОСОБА_1 кваліфіковано невірно,
а тому, в порядку ст.395 КПК України, вирок суду щодо ОСОБА_1 необхідно
змінити, перекваліфікувати її дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК
України, як незаконне придбання наркотичного засобу за попередньою змовою
групою осіб. Оскільки диспозицією ч.2 ст.309 КК України охоплюються діяння
ОСОБА_1 по придбанню наркотичного засобу для власного вживання (без мети
збуту), то кваліфікацію її дій за ч.1 ст.309 КК України слід вважати зайвою і у
зв'язку з цим такою, що підлягає виключенню із вироку.

Враховуючи, що вирок суду за м'якістю призначеного
ОСОБА_1 покарання не оскаржено, то покарання їй слід призначити в межах санкції
ч.2 ст.309 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням,
з підстав, зазначених у вироку суду.

Оскільки цим законом не передбачено додаткове покарання у
виді конфіскації майна, то відпадає необхідність внесення змін до вироку,
запропонованих у касаційному поданні прокурора.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора задовольнити частково.

В порядку ст.395 КПК України вирок
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 26 лютого 2007 року
щодо ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати її дії з ч.2 ст.307 КК України
на ч.2 ст.309 КК України та призначити їй за цим законом покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України
звільнити її від відбування покарання з випробуванням упродовж дворічного
іспитового строку.

На підставі ст.76 КК України
покласти на неї обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти цей
орган про зміну місця проживання та роботи.

Виключити з вироку кваліфікацію дій засудженої за ч.1
ст.309 КК України як зайву.

У решті вирок залишити без
зміни.

Судді :

Кармазін Ю.М. Глос Л.Ф. Таран Т.С.