Справа № 1-411/11
Провадження №1/761/83/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2013 року

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Голуб О.А.

за участю секретарів
Стельмах Д.Ю., Назаренко М.В., Дробязко
К.М.,

прокурорів Власова
І.В., Беби Є.Г., Єфімова А.А., Голуба Є.В.,
Василенкова, Сезонова Д.І., Тимошенко
Н.М.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Сосниця, Чернігівської області,
українця, громадянина України, з вищою
освітою, непрацюючого, одруженого,
маючого на утриманні
доньку-ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5
ст.27, ч.2 ст.368 КК України,

та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
м.Ватутіно, Черкаської області,
українця, громадянина України,
військовозобов'язаного, непрацюючого,
одруженого, маючого на утриманні сина -
ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч.5 ст. 27, ч.2 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

органами досудового слідства ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні
злочину за наступних обставин.

У відповідності до наказу директора
Київської регіональної філії
державного підприємства (далі ДП)
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсах» № 212-к від 16 квітня
2008 року, ОСОБА_8 призначено на посаду
виконуючого обов'язки начальника
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах».

Згідно посадової інструкції
начальника Броварського районного
відділу Київської регіональної філії
ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсах», що
затверджена 8 квітня 2008 року в.о.
директора Київської регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру при державному комітеті
України по земельним ресурсах» ОСОБА_9,
ОСОБА_8 був наділений наступними
правами та обов'язками:

- виконує свої повноваження у
відповідності до Конституції України,
чинним законодавством на підставі
Положення про районний відділ та
посадової інструкції;

- підпорядковується безпосередньо
директору Київської регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсах»;

- призначається та звільняється з
посади директором філії відповідно до
трудового законодавства;

- по довіреності може представляти
філію при укладанні цивільно-правових
угод;

- несе особисту відповідальність
за належне виконання власних посадових
обов'язків;

- забезпечує виконання покладених
на відділ завдань та здійснює
управління відділом;

- представляє згідно довіреності
філію в місцевих органах державної
влади і управліннях, підприємствах,
установах та організаціях;

- здійснює керівництво поточною
діяльністю відділу, організовує,
координує та контролює роботу
працівників відділу філії (державних
реєстраторів) при здійсненні ними
діяльності по веденню державного
реєстру земель та державного реєстру
прав на нерухоме майно та їх обмежень
на підставі Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель
(затвердженого Наказом Держкомзем
України від 02.07.2003 р. № 174, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» та інших нормативно-правових
актів, організовує ведення обліку
виконаних робіт та надання послуг;

- зобов'язаний, з урахуванням
професійних та особистих якостей
підлеглих працівників, організовувати
та забезпечувати своєчасне та якісне
виконання взятих відділом філії
договірних зобов'язань (з юридичними та
фізичними особами) по обстежувальних,
вишукувальних, топографо-геодезичних,
картографічних, проектних та
проектно-вишукувальних роботах, що
виконуються з метою складання
документації із землеустрою,
розподіляє обов'язки між працівниками
відділу, контролює їх роботу;

- організовує перевірку якості
проектних робіт та контролює їх
виконання; бере участь у вивченні
узагальнення роботи відділу;
забезпечує систематичне підвищення
кваліфікації працівників; контролює
стан трудової та робочої дисципліни
працівників відділу. Організовує
роботу із ведення діловодства у
відділі;

- звітує про діяльність відділу.

Таким чином ОСОБА_8, працюючи на посаді
виконуючого обов'язки начальника
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» обіймав посаду
пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків, тобто був службовою особою.

Працюючи на посаді виконуючого
обов'язки начальника Броварського
районного відділу Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» ОСОБА_8, являючись
службовою особою вчинив злочин при
наступних обставинах.

Виконуючий обов'язки начальника
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» ОСОБА_8,
землевпорядник цієї ж установи ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та не встановлена в ході
досудового слідства особа матеріали
відносно якої виділені в окреме
провадження, у невстановленому в ході
досудового слідства місці та не у
встановлений час, вступили у попередню
змову щодо вчинення спільних дій
спрямованих на одержання ОСОБА_8
хабарів за проведення державної
реєстрації та видачу державних актів
на право власності на земельні ділянки
від фізичних та юридичних осіб, які
звертаються за цим до Броварського
районного відділу Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах».

При цьому, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
невстановленою особою було розроблено
спільний план вчинення злочину, який
був відомий всім співвиконавцям.
Згідно спільного злочинного плану,
ОСОБА_6 та невстановлена в ході
досудового слідства особа повинні
підшукувати осіб, які погоджуються
передавати через ОСОБА_5 хабарі для
виконуючого обов'язки начальника
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» ОСОБА_8 за
проведення ним державної реєстрації та
видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки, з метою
розподілу отриманих коштів між всіма
учасниками вчиненого злочину.

У період квітня-травня 2008 року, ОСОБА_8,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та не встановлена в ході
досудового слідства особа, діючи
заздалегідь спільно розробленим
планом, вчинили тяжкий злочин при
наступних обставинах.

На підставі договору № 9576
купівлі-продажу від 21.11.2007 року, ТОВ
«Ісанта», яка є дочірнім підприємством
ТОВ «Тіккуріла», стало власником
земельної ділянки площею 4.5180 га., що
розташована на території
Требухівської сільської ради
Броварського району Київської області.

18 квітня 2008 року, до Броварського
районного відділу Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах», згідно накладної
№ 7, з управління земельних ресурсів у
Броварському районі Київської області,
для реєстрації та видачі власнику
земельної ділянки надійшов акт на
право власності на земельну ділянку
ТОВ «Ісанта» серії ЯЖ № 420604.

Наприкінці квітня 2008 року більш точної
дати в ході досудового слідства
встановити не вдалося, керівник
департаменту безпеки ТОВ «Тіккуріла»
ОСОБА_11 прибув до Броварського
районного відділення Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр», що розташоване за адресою:
Київська область, Броварський район,
м.Бровари, вул.Гагаріна, 26, з метою
одержання ТОВ «Ісанта» державного акту
на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_11 зайшов у кабінет виконуючого
обов'язки начальника Броварського
районного відділу Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» ОСОБА_8, що
розташований по вул.Гагаріна, 26 в
м.Бровари, Київської області, де в той
час перебував інженер-землевпорядник
цієї ж установи ОСОБА_6 В розмові з
ОСОБА_8 ОСОБА_11 виклав мету свого
приїзду. При цьому, ОСОБА_11 повідомив
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що ТОВ «Ісанта»
та ТОВ «Тіккуріла» зацікавлені у
швидкому одержанні акту на права
власності на земельну ділянку,
оскільки найближчим часом на ній
заплановано розпочати будівництво
заводу. Вислухавши ОСОБА_11 ОСОБА_8
відповів йому щоб він чекав дзвінка і
йому повідомлять строки видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Оскільки ОСОБА_11 ніхто, як обіцяв
ОСОБА_8, не повідомив про строки видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, наступного дня,
приблизно о 16 год., ОСОБА_11 знову прибув
до Броварського районного відділення
Київської обласної філії ДП «Державний
земельний кадастр», де зустрівся з
ОСОБА_8 в службовому кабінеті
останнього. Перебуваючи у службовому
кабінеті ОСОБА_8, ОСОБА_11 знову
поцікавився про строки видачі
державного акту на право власності
земельної ділянки ТОВ «Ісанта».
Виконуючий обов'язки начальника
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» ОСОБА_8, являючись
службовою особою, діючи за попередньою
змовою групою осіб з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
не встановленою особою, з метою
одержання хабара поєднаного з
вимаганням, усвідомлюючи необхідність
одержання ТОВ «Ісанта» державного акта
на право власності на земельну ділянку,
у зв'язку з будівництвом заводу, став
посилатись на неіснуючу вказівку щодо
заборони видачі державних актів, чим
створював умови за яких ОСОБА_11
змушений був передати хабар з метою
уникнення шкідливих наслідків для ТОВ
«Ісанта» та порушення конституційного
права на підприємницьку діяльність,
яке передбачено ст.42 Конституції
України, що виразились би в затримці
термінів початку будівництва заводу та
одержання від його діяльності
прибутків. Після цього, ОСОБА_8
продовжуючи спільні з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
невстановленою особою злочинні дії, з
метою одержання хабара за реєстрацію
та видачу державного акту на право
власності на земельну ділянку,
поєднаного з вимаганням, вказав ОСОБА_11
на невстановлену в ході досудового
слідства особу, яка знаходилась в
кабінеті ОСОБА_8 під час його розмови з
ОСОБА_11, і повідомив останньому, що в
разі, коли він бажає пришвидшити термін
одержання необхідного ТОВ «Ісанта» та
ТОВ «Тіккуріла» державного акту на
право власності на земельну ділянку,
він може переговорити з ним. При цьому,
ОСОБА_8 було достовірно відомо, що не
встановлена особа викаже ОСОБА_11
вимогу про передачу хабара для ОСОБА_8
на проведення реєстрації та видачу
державного акту на право власності на
земельну ділянку.

ОСОБА_11, виконуючи вказівку ОСОБА_8,
разом з невстановленою особою вийшов з
будівлі Броварського районного
відділу Київської регіональної філії
ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсах».

Перебуваючи поряд з будівлею
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах», що розташована за
адресою: Київська область, Броварський
район, м.Бровари, вул.Гагаріна, 26,
наприкінці квітня 2008 року, приблизно в
17 годині, не встановлена в ході
досудового слідства особа, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_6, та
ОСОБА_5 та згідно спільного злочинного
плану та розподілу ролей, висунула
вимогу про передачу ОСОБА_8 хабара у
розмірі 5000 доларів США за проведення
державної реєстрації та видачу
державного акту на право власності на
земельну ділянку належну ТОВ «Ісанта».

Вислухавши вимогу не встановленої
особи, щодо передачі хабара, ОСОБА_11
повідомив про це генеральному
директору ТОВ «Тіккуріла» ОСОБА_16.

Після цього, ОСОБА_11 знову зайшов до
кабінету ОСОБА_8, де повідомив
останнього про те, що на підприємстві
відсутні готівкові кошти і що рішення
про передачу хабара буде приймати
генеральний директор ТОВ «Тіккуріла»
ОСОБА_16. ОСОБА_8, продовжуючи свої
злочинні дії, з метою доведення свого
злочинного умислу спрямованого на
одержання хабара поєднаного з
вимаганням до кінця, діючи заздалегідь
розробленим спільно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
не встановленою особою злочинним
планом, надав ОСОБА_11 номер мобільного
телефону ОСОБА_5 і повідомив, що з
приводу передачі хабара за проведення
державної реєстрації та видачу
державного акту на право власності на
земельну ділянку він повинен
спілкуватись саме з ОСОБА_5 Після цього,
ОСОБА_11 покинув приміщення
Броварського районного відділу
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» і про обставини
свого перебування там повідомив
генеральному директору ТОВ
«Тіккуріла» ОСОБА_16, який доручив
генеральному директору ТОВ «Ісанта»
ОСОБА_12 одержати в Броварському
районному відділі Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах» державний акт на
право власності на земельну ділянку
належну ТОВ «Ісанта».

У відповідності до договору № 24-04/8 від
24 квітня 2008 року, ТОВ «Ісанта» доручило
ОСОБА_13 надавати послуги щодо
супроводу ділянку розташовану на
території Требухівської сільської
ради в Броварському районі Київської
області, що придбана у власність ТОВ
«Ісанта». Згідно п.12 цього договору на
ОСОБА_13 покладався обов'язок до 1 червня
2008 року, підготувати необхідні
документи для процедури отримання та
реєстрації державного акту на право
власності на зазначену земельну
ділянку у відповідності до чинного
законодавства України. Крім цього, для
здійснення ОСОБА_13 повноважень за
договором, ТОВ «Ісанта» видало йому
довіреність на право представляти
інтереси підприємства з усіх питань,
пов'язаних реєстрацією у
встановленому чинним законодавством
України порядку належних ТОВ «Ісанта»
прав та документів на належну ТОВ
«Ісанта» земельну ділянку, яка
знаходиться на території
Требухівської сільської ради
Броварського району Київської області.

З метою виконання умов договору №24-04/8
від 24 квітня 2008 року, ОСОБА_13 12 травня 2008
року, прибув до Броварського районного
відділення Київської обласної філії ДП
«Державний земельний кадастр», що
розташоване за адресою: Київська
область, Броварський район, м.Бровари,
вул.Гагаріна, 26, перебуваючи у вказаній
установі, приблизно о 08 год., ОСОБА_13
звернувся до землевпорядника цієї
установи ОСОБА_6 з питанням про
одержання державного акту на право
власності на земельну ділянку належну
ТОВ «Ісанта». Дізнавшись про мету
прибуття ОСОБА_13, що була пов'язана з
необхідністю одержання державного
акту на земельну ділянку належної ТОВ
«Ісанта», ОСОБА_6, діючи умисно,
заздалегідь розробленим планом, за
попередньою змовою групою осіб з
ОСОБА_5, ОСОБА_8 та не встановленою в
ході досудового слідства особою, з
метою одержання ОСОБА_8 хабара через
ОСОБА_5, за видачу державного акту на
право власності на земельну ділянку
належну ТОВ «Ісанта» запропонував
ОСОБА_13 зателефонувати за номером
телефону, що належав ОСОБА_5,
запевнивши, що останній зможе
допомогти йому в швидкому отриманні
державного акту на земельну ділянку.
При цьому, ОСОБА_6 заздалегідь було
відомо, що ОСОБА_5 викаже вимогу ОСОБА_13
про передачу через нього у якості
хабара коштів для виконуючого
обов'язки начальника Броварського
районного відділення Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр» ОСОБА_8, за реєстрацію та
видачу державного акту на право
власності на земельну ділянку, що в
подальшому будуть поділені між ними.

ОСОБА_13, будучи особою, яка зацікавлена
у швидкому одержанні державного акту
на земельну ділянку ТОВ «Ісанта»
зателефонував за номером телефону, що
отримав від ОСОБА_6, та домовився про
зустріч з ОСОБА_5

ОСОБА_5, перебуваючи у приміщенні
ресторану швидкого харчування
«МакДоналдс», що розташований на
Севастопольській площі, 12 травня 2008
року, приблизно в 12 год. 30 хв., діючи
умисно, згідно заздалегідь
розробленого плану, за попередньою
змовою з ОСОБА_8, ОСОБА_6 і не
встановленою в ході досудового
слідства особою, з метою одержання
ОСОБА_8 хабара поєднаного з вимаганням,
повідомив ОСОБА_13 про неіснуюче
розпорядження Кабінету міністрів
України, яким начебто заборонено
видачу державних актів на право
власності на земельні ділянки, чим
продовжив створювати умови за яких
ОСОБА_13 був змушений передати хабар
ОСОБА_8 через ОСОБА_5 за видачу
державного акту на земельну ділянку
ТОВ «Ісанта». Після цього, ОСОБА_5
виказав ОСОБА_13 незаконну вимогу про
передачу через нього хабара для ОСОБА_8
у розмірі 7000 доларів США. Проте ОСОБА_13,
почав вимагати особистої зустрічі з
ОСОБА_8, оскільки сумнівався в
повноваженнях ОСОБА_5 вести з ним такі
розмови. ОСОБА_5, з метою запевнити
ОСОБА_13 у своїй компетентності
одержати від нього гроші у якості
хабара для виконуючого обов'язки
начальника Броварського районного
відділення Київської обласної філії ДП
«Державний земельний кадастр» ОСОБА_8,
діючи умисно, з метою доведення
злочинного умислу спрямованого на
одержання ОСОБА_8 хабара від ОСОБА_13 до
кінця, повідомив, щоб останній 13 травня
20008 року прибув о 08 год. до Броварського
районного відділення № 28 Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр», для зустрічі з виконуючим
обов'язки начальника установи ОСОБА_8,
який підтвердить повноваження ОСОБА_5

13 травня 2008 року, виконуючи вказівку
ОСОБА_5, ОСОБА_13 прибув до Броварського
районного відділення Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр» з метою зустрічі з ОСОБА_8
Однак, останнього на робочому місці не
виявилось і інженер-землевпорядник
цієї ж установи ОСОБА_6, з метою
виконання спільного злочинного плану
спрямованого на одержання ОСОБА_8
хабара від ОСОБА_13, діючи умисно, за
попередньою змовою групою осіб з
ОСОБА_8, ОСОБА_5 та не встановленою в
ході досудового слідства особою, став
запевняти ОСОБА_13 у компетентності
ОСОБА_5 висувати вимоги про одержання
хабара, з метою подальшої його передачі
ОСОБА_8 ОСОБА_13 продовжував наполягати
на особистій зустрічі з ОСОБА_8, з метою
переконатись особисто в тому, що у разі
передачі ним коштів він не буде
ошуканий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Після цього
інженер-землевпорядник Броварського
районного відділення Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр» ОСОБА_6, продовжуючи свої
злочинні дії, діючи умисно, з метою
одержання хабара ОСОБА_8, діючи згідно
спільного плану за попередньою змовою
з ОСОБА_5, ОСОБА_8 і не встановленою в
ході досудового слідства особою,
зателефонував ОСОБА_8 і повідомив його
про бажання ОСОБА_13 зустрітись з ним
особисто. На що ОСОБА_8 погодився і
призначив зустріч ОСОБА_13

Відповідно до попередньої
домовленості, 13 травня 2008 року,
приблизно о 09 год. 10 хв., ОСОБА_13 прибув
до станції метро «Лісова» на АЗС
«Лукойл», де зустрівся з виконуючим
обов'язки начальника Броварського
районного відділення Київської
обласної філії ДП «Державний земельний
кадастр» ОСОБА_8 ОСОБА_8, являючись
службовою особою, діючи умисно,
заздалегідь розробленим планом
вчинення злочину, за попередньою
змовою групою осіб з ОСОБА_6, ОСОБА_5 і не
встановленою в ході досудового
слідства особою, з метою одержання
хабара від ОСОБА_13 за реєстрацію та
видачу державного земельного акту на
право власності на земельну ділянку
ТОВ «Ісанта», поєднаного з вимаганням,
запевнив останнього, що у разі
виконання ним висунутої ОСОБА_5 вимоги
про передачу через нього хабара у
розмірі 7000 доларів США, ОСОБА_13 зможе
отримати державний акт на право
власності на земельну ділянку ТОВ
«Ісанта» того ж або наступного дня.

З метою недопущення порушення
конституційних прав гарантуючих право
на підприємницьку діяльність та
настання шкідливих наслідків для ТОВ
«Ісанта» ОСОБА_13 був змушений
погодитись з вимогою ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 і не встановленої в ході
досудового слідства особи, про
передачу через ОСОБА_5 для ОСОБА_8
хабара у розмірі 7000 доларів США.

13 травня 2008 року, ОСОБА_5, продовжуючи
спільні з ОСОБА_8, ОСОБА_6 і не
встановленої в ході досудового
слідства особи, умисні дії, з метою
доведення спільного злочинного умислу
спрямованого на одержання ОСОБА_8
хабара від ОСОБА_13 поєднаного з
вимаганням до кінця, приблизно о 16 год.
10 хв. прибув на вул.Нєстєрова в м.Києві.
Перебуваючи на вул. Нєстєрова у м.Києві,
поряд з будинком № 3, приблизно о 16 год.
10 хв., знаходячись в салоні автомобіля
«Мерседес» д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_5, діючи за
попередньою змовою групою осіб з
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і невстановленою в ході
досудового слідства особою, одержав
від ОСОБА_13 7000 США, що за курсом
Національного банку України складало
35350 грн., для подальшої передачі їх у
якості хабара виконуючому обов'язки
начальника Броварського районного
відділення Київської обласної філії ДП
«Державний земельний кадастр» ОСОБА_8
за видачу державного акту на право
власності на земельну ділянку ТОВ
«Ісанта». Після цього, ОСОБА_5 був
затриманий співробітниками СБ України
і у нього було вилучено 7000 доларів США -
предмет хабара.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
обвинувачуються в тому, що кожен з них
своїми умисними діями, що виразились в
пособництві шляхом сприяння вчиненню
злочину при одержанні службовою особою
хабара за виконання в інтересах того,
хто дає хабара дії з використанням
службового становища, поєднане з
вимаганням хабара, вчинили злочин,
передбачений ч.2 ст.368 КК України.

В судовому засіданні захисник
підсудного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3
заявив клопотання про повернення даної
кримінальної справи на додаткове
розслідування, у зв'язку з тим, що
досудове слідство у ній проведено
однобічно, неповно та неправильно і ця
однобічність, неправильність та
неповнота не можуть бути усунуті в
судовому засіданні. Під час досудового
слідства не було дотримано вимог ст. ст.
22, 64 КПК України. Так, в матеріалах
справи відсутні дані, які б вказували б
на те, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та іншими
особами була попередня змова на
вчинення злочину, що їм інкримінується,
такі доводи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час
досудового слідства не перевірялись та
спростовані не були, у зв'язку з чим
обвинувачення пред'явлене не
конкретно, оперативно-розшукові заходи
проводились з порушенням
встановленого Законом порядку та
докази, здобуті в результаті цих
заходів є не допустимими, оскільки
здобуті в порядку не передбаченому КПК
України - незаконним шляхом,
обвинувачення ґрунтується на
припущеннях, що прямо суперечить ст.62
Конституції України. Крім того, згідно
ППВСУ від 26 квітня 2002 року № 5 «Про
судову практику у справах про
хабарництво» та ст. 368 КК України
передбачено, що предметом хабара
можуть бути майно (гроші, цінності та
інші речі) та право на нього. У даній
справі предметом злочину,
передбаченого є гроші, зокрема долари
США, однак в матеріалах справи відсутні
будь-які дані, які б підтверджували
справжність грошових купюр - доларів
США переданих нібито ОСОБА_13, зокрема
техніко-криміналістичне дослідження
паперових грошей, що виключає
наявність у підсудних предмету
злочину. Крім того, залишилось не
з'ясованим питання щодо походження
грошових коштів в сумі 7000 доларів США,
оскільки з протоколу огляду грошових
коштів т.1 а.с. 10-23 вбачається, що грошові
кошти належать Управлінню СБ України у
м.Києві, а свідки у справі заявили, що
гроші належать їм, суперечності з
приводу даних обставин усунути не
вдалось. Також при затриманні у ОСОБА_5
було вилучено його особисті грошові
кошти в розмірі 6000 доларів США, які йому
повернуті не були місце знаходження
яких до цього часу не відомо.

Захисник ОСОБА_1, підсудні ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 підтримали клопотання
захисника та просили задовольнити
його.

Прокурор заперечувала щодо
задоволення клопотання захисника,
вважає, що можливості суду не вичерпані
та за результатами додатково зібраних
даних, суд самостійно в спромозі
постановити у справі вирок.

Заслухавши думку учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що клопотання
захисника ОСОБА_3 підлягає задоволенню
з підстав наведених в клопотанні
захисника та виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 281 КПК
України 1960 року, повернення справи на
додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства може мати місце
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування», досудове слідство
визнається неповним, якщо під час його
проведення всупереч вимогам ст. ст. 22, 64
КПК України не були досліджені або були
поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи (не
були допитані певні особи; не
витребувані й не досліджені документи,
речові та інші докази для
підтвердження або спростування таких
обставин; не досліджені обставини,
зазначені в ухвалі суду, який повернув
справу на додаткове розслідування,
коли необхідність дослідження тієї чи
іншої з них випливала з нових даних,
установлених при судовому розгляді; не
були з'ясовані з достатньою повнотою
дані про особу обвинуваченого, тощо).

Неправильним досудове слідство
визнається в разі, коли органами
досудового слідства при вчиненні
процесуальних дій і прийнятті
процесуальних рішень були неправильно
застосовані або безпідставно не
застосовані норми
кримінально-процесуального чи
кримінального закону і без усунення
цих порушень справа не може бути
розглянута в суді.

Статтею 22 КПК України 1960 року
визначено, що прокурор, слідчий і особа,
яка провадить дізнання, зобов'язані
вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують
обвинуваченого, а також обставини, що
пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України 1960
року, при провадженні досудового
слідства, дізнання і розгляді
кримінальної справи в суді підлягають
доказуванню: 1) подія злочину (час,
місце, спосіб та інші обставини
вчинення злочину); 2) винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і
мотиви злочину; 3) обставини, що
впливають на ступінь тяжкості злочину,
а також обставини, що характеризують
особу обвинуваченого, пом'якшують та
обтяжують покарання; 4) характер і
розмір шкоди, завданої злочином, а
також розмір витрат закладу охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння.

Виходячи із вказаних норм
процесуального закону, під повнотою
дослідження слід розуміти правильне
визначення предмету доказування,
тобто, з'ясування усіх обставин, які
підлягають доказуванню у кримінальній
справі, системну оцінку всіх
допустимих і належних доказів у
сукупності, що є основою прийняття
законного і обґрунтованого рішення у
справі.

Пред'явлене особі обвинувачення,
згідно зі ст. 132 КПК України 1960 року, має
бути конкретним і містити дані про час,
місце та інші обставини вчинення
злочину, оскільки особа має право
знати, в чому саме вона обвинувачується
і захищатися від пред'явленого їй
обвинувачення. Дані положення
випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04 листопада
1950 року, ратифікованої Верховною Радою
України 17 липня 1997 р., згідно якого
кожен, кого обвинувачено у вчиненні
кримінального правопорушення, має
право бути негайно і детально
поінформованим зрозумілою для нього
мовою про характер і причину
обвинувачення проти нього.

У випадку пред'явлення неконкретного
обвинувачення, що є порушенням права на
захист, справа підлягає поверненню на
додаткове розслідування з підстав
істотного порушення закону.

Разом з тим, дані, що містяться в
матеріалах справи свідчать про те, що
вищевказані вимоги КПК України
органами досудового слідства належним
чином не виконано та допущено
неповноту і неправильність, які
неможливо усунути в судовому засіданні
при розгляді справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 КК України ( в
редакції КК України станом на травень
2008 року) відповідальність настає у разі
одержання хабара у великому розмірі
або службовою особою, яка займає
відповідальне становище, або за
попередньою змовою групою осіб, або
повторно, або поєднане з вимаганням
хабара.

Отже в обвинуваченні особи в отриманні
хабара мають бути зазначені дії, які
вчиняє чи не вчиняє службова особа в
інтересах хабародавця чи в інтересах
третіх осіб із вказівкою на те, яким
чином службова особа використала при
вчиненні цих дій надану їй владу чи
службове становище та в чому саме
полягала попередня змова групи осіб, на
досягнення якого саме результату ця
змова була направлена.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 інкримінується
вчинення злочину, передбаченого ч.5
ст.27, ч.2 ст.368 КК України, тобто вчинення
пособництва ОСОБА_8 шляхом сприяння
вчиненню злочину при одержанні
службовою особою хабара за виконання в
інтересах того, хто дає хабара дії з
використанням службового становища,
поєднане з вимаганням хабара.

Однак в обвинуваченні, пред'явленому
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не за значено, які
конкретно дії ОСОБА_8 мав виконати чи не
виконати в інтересах ТОВ «Ісанта», а
також не вказано, яким чином він при
цьому використав своє службове
становище. Хоча зазначення цих
обставин тісно пов'язане з
обвинуваченням пред'явленим
безпосередньо ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Крім того в обвинуваченні чітко не
виписано в чому полягало пособництво
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину при
одержанні хабара службовою особою. Їх
обвинувачення викладено ідентично, не
вказано роль, ступінь участі кожного з
нпих у вчиненні інкримінованого їм
злочину.

Також слід зазначити, що
відповідальність за ч.2 ст.368 КК України
у редакції КК України станом на травень
2008 року настає у разі одержання хабара
службовою особою, яка займає
відповідальне становище.

Однак формулюючи юридичне
обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 орган
досудового розслідування зазначив те,
що останні вчинили пособництво
сприяння вчиненню злочину при одержані
службовою особою хабара, при цьому не
зазначив формулювань, щодо зайняття
цією особою відповідального становища.
У зв'язку з чим не зрозуміло, чи
інкримінується при вчиненні даного
злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ця
кваліфікуюча ознака чи ні, з огляду на
те, що у відповідності до примітки 2 ст.
368 КК України ( в редакції КК України
станом на травень 2008 року) службовими
особами, які займають відповідальне
становище, є особи, зазначені у пункті 1
примітки до статті 364, посади яких
згідно зі ст. 25 Закону України «Про
державну службу" (3723-12) віднесені до
третьої, четвертої, п'ятої та шостої
категорій, а також судді, прокурори
і слідчі, керівники, заступники
керівників органів державної влади
та управління, органів місцевого
самоврядування, їх структурних
підрозділів та одиниць. Службовими
особами, які займають особливо
відповідальне становище, є особи,
зазначені в частині першій статті
Закону «Про державну службу», та особи,
посади яких згідно із статтею 25 цього
Закону віднесені до першої та другої
категорій. А згідно примітки 1 ст. 364 КК
України в редакції 2008 року службовими
особами є особи, які постійно чи
тимчасово здійснюють функції
представників влади, а також
обіймають постійно чи тимчасово на
підприємствах, в установах чи
організаціях незалежно від форми
власності посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
чи адміністративно-господарських
обов'язків, або виконують такі
обов'язки за спеціальним
повноваженням.

Так, орган досудового слідства в
пред'явленому обвинуваченні ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 перерахувавши обов'язки та
права ОСОБА_8 відповідно посадової
інструкції начальника Броварського
районного відділу Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсах», затвердженої 08
квітня 2008 року, не конкретизував зміст
службових повноважень ОСОБА_8, а лише
обмежився припущенням, що останній є
службовою особою, не визначився, які ж
відповідно до примітки 1 ст.364 КК
України обов'язки
організаційно-розпорядчі чи
адміністративно-господарські він
виконував.

Крім того, місце знаходження
ОСОБА_8 органом досудового слідства не
встановлено, останній в межах даної
кримінальної справи не допитаний,
матеріали кримінальної справи № 50-5144
виділені в окреме провадження по
обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК
України та щодо невстановленої особи
за ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК України. Даних про
те, що проводяться
оперативно-розшукові заходи і їх
результати суду не надано.

При цьому в обвинуваченні органом
досудового слідства в порушення
презумпції невинуватості при
викладені фактичних обставин
обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_5
зазначено, що інкримінований їм злочин
вони вчинили за попередньою змовою в
ОСОБА_8, а не з особою, матеріали
відносно якої вилічені в окреме
провадження.

Також, слід звернути увагу, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 орган досудового
слідства при пред'явлені обвинувачення
за ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК України
інкримінує кваліфікуючу ознаку -
«поєднане з вимаганням хабара».

При цьому, при викладені
фактичних обставин справи органом
досудового слідства не зазначено, в
яких саме діях кожного з підсудних
виразилась вказана кваліфікуюча
ознака.

Крім того слід звернути увагу й не
те, що взагалі викладаючи
обвинувачення орган досудового
слідства не конкретизував вчинення,
яких саме дії об'єктивної сторони
інкримінованого підсудним складу
злочину, кожен з них вчинив. Тобто
відсутня індивідуалізація
пред'явленого обвинувачення, що
беззаперечно є порушенням права на
захист підсудних ще на стадії
пред'явлення їм обвинувачення.

Так, при пред'явлені
обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК
України досудове слідство повинно було
достовірно встановити наявність в діях
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суб'єктивної та
об'єктивної сторони складу даного
злочину.

Зокрема встановити належними та
допустимими доказами, навівши їх в
обвинувальному висновку на
обґрунтування пред'явленого
обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6
обвинувачення чи знайомі між собою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, чи
усвідомлювали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що
вчиняють пособництво ОСОБА_8 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК
України, оскільки вчинення даного
злочину характеризується прямою
формою вини, чи усвідомлювали вони, що
при вчиненні даного пособництва вони
діють за попередньою змовою групою
осіб, тощо.

В обвинуваченні особи в отриманні
хабара мають бути зазначені дії, які
вчиняє чи не вчиняє службова особа в
інтересах хабародавця чи в інтересах
третіх осіб із вказівкою на те, яким
чином службова особа використала при
вчинені цих дій надану їй владу чи
службове становище.

Однак, з обвинувачення пред'явленого
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зрозуміло вчинення
яких дій чи яка бездіяльність у даному
випадку мали місце в інтересах
хабародавця чи в інтересах третіх осіб,
та яким саме чином службовою особою
були використані при вчиненні цих дій
чи бездіяльності надана їй влада чи
службове становище.

Обвинувачення повинно бути чітким,
логічним, переконливим та мотивованим,
у ньому повинні відбиватись тільки
конкретні, достовірно встановлені
факти і обставини справи з посиланням
на зібрані й перевірені при
розслідуванні справи докази. У ньому
недопустимо наводити здогади і
припущення, а також джерела доказів без
викладення й аналізу фактичних даних
(відомостей про факти), що містяться в
них.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Слідчі органи, пред'являючи ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні
інкримінованого злочину, свій висновок
мотивували зібраними по справі
доказами.

Проте, даний висновок належним чином не
обґрунтований, не відповідає
матеріалам справи, а наявні у справі та
наведені в обвинуваченні докази
містять суттєві протиріччя, які
органом досудового слідства не
усунуті, та яким не надана належна
оцінка в їх сукупності.

Так в обвинувальному висновку докази
викладені викривлено, оскільки не
відповідають даним, що містяться в
самих протоколах слідчих дій, що
фактично призвело до викладення
фактичних обставин вчинення злочину,
які не ґрунтуються на доказах наявних в
матеріалах справи.

Тобто, органом досудового слідства не
встановлено та в обвинуваченні не
наведено, обставини, що підлягають
доказуванню у відповідності до п.1,2 ст.64
КК України 1960 року.

Викладені обставини вказують на
неконкретність обвинувачення, що тягне
за собою порушення права на захист
підсудних і тягне за собою поверне неня
справи на додаткове розслідування.

Крім того, з огляду на наведене, суд
приходить до висновку, що в порушення
вимог ст.223 КПК України (1960 року) орган
досудового слідства не вказав в
обвинувальному висновку результати
перевірки доводів ОСОБА_5 та ОСОБА_6
висунутих на свій захист, обмежившись
формальним наведенням змісту доказів
обвинувачених та свідків, не
проаналізував та не перевірив ці
показання.

Таким чином, органами досудового
слідства допущено неповноту та
неправильність, ще на досудовому
слідстві під пред'явлення
обвинуваченні, які не може бути усунуто
в судовому засіданні, оскільки
належним чином не з'ясовано обставини,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Крім того матеріали кримінальної
справи відсутні чіткі дані про
належність грошових коштів, які були
предметом хабара.

Показання ОСОБА_13 носять суперечливий
характер в частині того, хто,за яких
обставин надав грошові кошти для
передачі хабара.

Так, свідок в первинних поясненнях
посилається на ту обставину, що вказані
кошти йому надано керівництвом ТОВ
«Тіккуріла».

В подальшому свідок посилається на ту
обставину, що вказані грошові кошти
йому надано співробітниками СБ
України.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що гроші ТОВ
«Тіккуріла» не повернуто та вони у
даній справі визнані речовими доказами
та його керівництво цікавиться, коли
зазначені грошові кошти будуть
провернуті.

Крім того, як на докази вини підсудних,
орган досудового слідства також
посилається на письмові докази, в тому
числі на дані протоколів про наслідки
здійснення оперативно-розшукових
заходів від 13 травня 2008 року, що
надійшли з ГУ СБУ у м.Києві та Київській
області, на підставі яких легалізовані
аудіо записи здійсненні при розмові
ОСОБА_13 з ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з
приводу вимагання з боку останніх і
одержання хабара та дані, які містяться
у протоколах огляду та роздруківки
телефонних дзвінків з мобільного
телефонів.

В той же час, всупереч вимогам
кримінально-процесуального
законодавства, Закону України « Про
оперативно-розшукову діяльність»
жодного процесуального документу суду
про дозвіл на здійснення
прослуховування розмов ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, інших осіб, роздруківка яких
знаходиться в матеріалах кримінальної
справи, немає.

Дана обставина є грубим порушенням
вимог ст.ст. 31, 32 Конституції України,
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2007 року № 1169 «про
затвердження Порядку отримання
дозволу суду на здійснення заходів, які
тимчасово обмежують права людини, та
використання добутої інформації», ч.5
ст.9 Закону України від 18 грудня 1992 року
«Про оперативн6о-розшукову
діяльність».

Крім того, як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, в процесі
досудового слідства не було перевірено
покази ОСОБА_5. ОСОБА_6 в частині
застосування до них недозволених
заходів при затриманні та в процесі
досудового слідства.

Отже, досудове слідство у цій справі
проведене неповно та однобічно, то у
суду не має можливості уточнити ті чи
інші дані, перевірити їх, оскільки
фактично обвинувачення, яке вкладене
слідчим ґрунтується на його
припущеннях, а тому суд позбавлений
можливості усунути таку істотну
неповноту, шляхом надання судових
доручень та такі дії суду фактично
можна розцінювати, як порушення
принципу змагальності та
диспозитивності, як перебирання на
себе функцій органу досудового
розслідування, що є неприпустимим.
Зокрема у відповідності до ст. 16-1 КПК
України функції обвинувачення, захисту
і вирішення справи не можуть
покладатися на один і той же орган чи на
одну і ту ж особу.

Викладене свідчить про грубе порушення
положень не виконання слідством
завдань кримінального судочинства,
передбачених ст.2 КПК України та
обов'язку встановленого ст.4 КПК
України щодо вжиття передбачених
законом заходів для встановлення
події злочину, осіб винних у вчиненні
злочину, тобто встановлення і
відповідного процесуального
закріплення всіх об'єктивних і
суб'єктивних обставин справи. Усі
вказані дії повинні здійснюватись у
повному об'ємі та у суворій
відповідності з вимогами
кримінально-процесуального закону,
оскільки згідно з ч.3 ст.62 Конституції
України «обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях».

Порушення викладених норм потягло за
собою неконкретність пред'явленого
обвинувачення та викладенні в
обвинуваченні деяких формулювань щодо
певних обставин справи, визнаних на
думку слідства доведеними, які
фактично являються припущеннями,
оскільки не ґрунтуються на матеріалах
справи.

З огляду на викладене, те, що по справі
залишилися не з'ясованими обставини, що
мають істотне значення та суттєво
впливають на прийняття правильного
рішення, а також виявлено ряд
суперечностей, яким орган досудового
слідства не дав належної оцінки й не
усунув їх, суд приходить до висновку, що
у зв'язку з порушенням органами
досудового слідства
кримінально-процесуального закону,
неповнотою та однобічністю досудового
слідства, які залишилися поза увагою
слідства та не можуть бути усунуті в
судовому засіданні, у зв'язку з тим, що
прокурор не скористався своїм право на
зміну обвинувачення в суді, а також з
тим, що процесуальні можливості
органів досудового слідства для
встановлення вищенаведених та
передбачених у статті 64 КПК України
обставин не вичерпані, проте вони
відсутні у суду, виходячи із завдань
судової влади, кримінальна справа за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підлягає направленню на додаткове
розслідування, в ході якого необхідно
усунути недоліки та неповноту про які
йде мова у вказаній постанові,
встановити обставини вчинення
інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_5
злочину, що мають істотне значення у
справі, та за результатами повного і
всебічного дослідження обставин
справи, за наявності для цього законних
підстав пред'явити ОСОБА_6 та ОСОБА_5
обвинувачення з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону,
давши правильну юридичну оцінку їх
діям. Крім того, підлягають перевірці
доводи, висунуті на захист ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 та підлягає усуненню неповнота
досудового слідства, про яку зазначив
захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 в
своєму клопотанні про повернення
справи на додаткове розслідування,
шляхом призначення у справі експертиз,
допиту осіб, щодо встановлення джерел
походження речових доказів, тощо.

Суд не вбачає підстав для зміни чи
скасування підсудним раніше обраного
запобіжного заходу у вигляді підписки
про невиїзд з постійного місця
проживання.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 281 КПК України 1960 року, п. 11 розділу XI
«Перехідних положень КПК України», суд

П О С Т А Н О В И В :

кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК
України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК
України, повернути прокурору м.Києва на
додаткове розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6
залишити без зміни - у вигляді підписки
про невиїзд.

На постанову протягом 7 (семи) діб з дня
її винесення може бути подана апеляція
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд

м. Києва.

Суддя