В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2015 Справа №607/21647/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003367 від 29.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта вища, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

потерпілої- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 28 грудня 2014 року близько 05 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні НК «Алюр» за адресою вул. Злуки,45 у м. Тернополі, маючи у своєму володінні жетон для здачі та отримання одягу у гардеробі НК «Алюр», який не належав йому, та усвідомлюючи те, що на вказаний жетон залишені речі інших осіб, підійшов до гардеробного приміщення та отримав на вказаний жетон, тобто таємно викрав одяг та взуття, а саме: жіночу шубу сіро-чорного кольору вартістю 7 650 гривень, жіночі чоботи вартістю 1 620 гривень та жіночі чорні рукавиці вартістю 320 гривень. які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 залишив місце злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9 590 гривень .

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України -таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

За даним фактом 29 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0003367 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

31 грудня 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні №0003367 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та повністю відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в доход держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п"ятдесят) гривень.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 31 грудня 2014 року і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки завдана матеріальна шкода їй повністю відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, потерпіла претензій матеріального та морального характеру не має, його сімейний та матеріальний стан.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Ухвалюючи вирок, на підставі об"єктивно з"ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння передбачене ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 - таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 31 грудня 2014 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003367 від 29 грудня 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 грудня 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003367 від 29 грудня 2014 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 грудня 2014 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п"ятдесят) гривень в доход держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1