Справа № 461/5322/15-к
Провадження № 1-кс/461/3227/15
У Х В А Л А
28.05.2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 у провадженні за скаргою на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002589 від 07 серпня 2014 року,
ВСТАНОВИВ:
25 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України. Вказує, що у нього існує сумнів щодо можливості неупередженого розгляду справи слідчим суддею ОСОБА_4 виходячи з наступного. При підготовці скарги до розгляду про слухання справи телефонограмою був повідомлений лише прокурор прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_5 , який зацікавлений у закритті кримінального провадження.
На думку заявника, слідчий суддя ОСОБА_4 , розглядаючи його скаргу на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002589 від 07 серпня 2014 року, не дотримувався норм КПК України щодо порядку ведення процесу судового провадження. В судове засідання 18 травня 2015 року не з*явився слідчий ОСОБА_6 та не представив для огляду матеріали кримінального провадження. Слідчим суддею ОСОБА_4 при розгляді скарги було порушено право заявника на заявлення клопотання під час судового засідання. Після оголошення про відкладення справи, дата наступного засідання була визначена секретарем судового засідання, а не суддею.

При ознайомленні ОСОБА_3 зі справою, в ній були відсутні матеріали кримінального провадження, що позбавило скаржника оцінити підстави винесення постанови про закриття.

Посилаючись на ст. 80 КПК України просить задовольнити заяву про відвід слідчому судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив задовольнити.

Представник прокуратури Галицького району м. Львова, слідчий в судове засідання не з`явився. На адреси прокуратури та Галицького РВ ЛМУ ГУМВС були направлені телефонограми про дату, час та місце розгляду заяви про відвід слідчого судді.

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 про судове засідання 28 травня 2015 року був повідомлений, пояснень з приводу заявленого відводу не надав.

Судом, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід та прокурора.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з урахуванням норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002589 від 07 серпня 2014 року.

Приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no.255,і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що також зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43). Таких переконливих доказів під час розгляду заяви про відвід суду надано не було.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 , не містить передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України правових підстав для відводу судді.

Керуючись ст.ст.75-82 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 у провадженні за скаргою на постанову слідчого СВ Галицького РВ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0002589 від 07 серпня 2014 року.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 28 травня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали проголошений 29 травня 2015 року о 10 год.10 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1