Справа № 138/842/15-к
Провадження №:1-в/138/84/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК-114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з приміщення Могилів-Подільської ВК №114 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, до арешту не працюючого, народився та до арешту проживав АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
засудженого: 23.10.2008 Апеляційним судом Одеської області за ч.2 ст.296, п.п.1,9,12 ч.2 ст.115, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотанням про застосування відносно нього ст. 81 КК України. До клопотання не додав жодного документу.
Представник Спостережної комісії в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи комісія була повідомлена завчасно та належним чином. Про причини неявки суду невідомо.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили клопотання задовольнити.
Представник ВК-114 клопотання не підтримав. Суду пояснив, що засуджений відбуває покарання в даній установі з 2012 року. На шлях виправлення не став. Він має безліч стягнень і за час відбування покарання в ВК №114 не отримав жодного заохочення. Характеризується в місці відбування покарання негативно. Був залучений до участі в трьох програмах диференційованого виховного впливу, але бажання участувати в даних програмах він не має. Він не бажає працювати посилаючись на відсутність спеціальних навичок та умінь і, навчатись будь-якій роботі не бажає. Своєю поведінкою він не довів своє виправлення.
Прокурор клопотання не підтримав. Суду пояснив, що поведінка засудженого жодним чином не свідчить про його виправлення та відповідно про можливість його умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши думки засудженого, його представника, представника ВК-114, прокурора, дослідивши зміст клопотання, матеріали справи та матеріали особової справи засудженого суд, дійшов висновку, що клопотання слід залишити без задоволення, враховуючи таке.
Так, вироком Апеляційного суду Одеської області від 23.10.2008 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.296, п.п.1,9,12 ч.2 ст.115, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, і на даний час він відбув 3/4 строку покарання.
Стаття 81 КК України передбачає умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.11.2006. З 13.12.2006 утримувався в Ізмаїльському СІЗО (№22) Одеської області. За час утримання характеризувався посередньо. Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. З 16.12.2006 утримувався в Одеському СІЗО (№21). Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. З 15.01.2007 утримувався в Ізмаїльському СІЗО (№22) Одеської області. За час утримання характеризувався посередньо. З 07.09.2009 відбував покарання в Єнакіївській виправній колонії УДПтС України у Донецькій області (№52). За період відбування покарання характеризувався наступним чином: 1 раз заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Заходи стягнення не застосовувалися. З 09.02.2012 утримувався в СІЗО Вінницької УВП (№1). За час утримання характеризувався посередньо. Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. З 16.02.2012 відбуває покарання у Могилів-Подільській ВК №114. За період відбування покарання характеризується посередньо: один раз (15.07.2011) заохочувався правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, також на нього 21 раз було накладено стягнення (за період з 2012 по 2015 роки). Поводить себе зухвало, самооцінка завищена, нестриманий, підлий, улесливий, на неодноразові зауваження не реагує, належних висновків для себе не робить, на заходи виховного впливу реагує негативно. Не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та відповідної спеціальності, участь у суспільному житті установи та програмах диференційованого виховного впливу приймає лише формально.
Зі змісту негативної характеристики засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що підпадаючи під можливість застосування до нього заохочувальних норм, передбачених ст.101 КВК України та ст.ст.81, 82 КК України йому було об`єктивно відмовлено в їх застосуванні.
Наявність у засудженого ОСОБА_5 одного заохочення, яке було застосовано до нього лише в 2011 році, з огляду на принцип розумності, суд не може розцінювати як факт доведення його виправлення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України 2012 року, суд
Відмовити в клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого згідно вироку Апеляційного суду Одеської області від 23.10.2008.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1