Кримінальне провадження
№1-кп/311/94/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

за участю прокурора
Бушан Т.М.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Василівка Запорізької області,
громадянина України, який має вищу
освіту, працює директором ТОВ «ПТП
«Дон-Сервіс», одруженого, на утриманні
має неповнолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 30 травня 2012 року Василівським
районним судом Запорізької області за
ч. 1, 2, 3 ст. 190 КК України до 4-х років
обмеження волі, на підстав ст.ст. 75, 76 КК
України звільнено від відбування
покарання з іспитовим строком на 2 роки,
- обвинуваченого за ч. 1 ст. 388 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2012 року, головним державним
виконавцем ВДВС Василівського РУЮ
Запорізької області Васіним П.В. було
складено акт опису та арешту майна
боржника ОСОБА_1, а саме: автомобілю
Volkswagen Bora, державний номер НОМЕР_1, 2002
року випуску, який було передано на
відповідальне зберігання боржнику
ОСОБА_1 Під час складання акту опису та
арешту майна, ОСОБА_1 було попереджено
про кримінальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна.

09 квітня 2012 року, ОСОБА_1, діючи з прямим
умислом, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер своїх дій,
передбачаючи їх суспільно небезпечні
наслідки і бажаючи їх настання, з метою
відчуження майна, яке описано та на яке
накладено арешт, передав автомобіль
Volkswagen Bora, державний номер НОМЕР_1, 2002
року випуску та технічний паспорт на
зазначений автомобіль - ОСОБА_3, у
якості погашення боргу перед останнім.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою провину
визнав повністю та суду пояснив, що
дійсно, 30 березня 2012 року, головним
державним виконавцем ВДВС
Василівського РУЮ Васіним П.В. було
складено акт опису та арешту
автомобілю Volkswagen Bora, який було
передано йому на відповідальне
зберігання. Під час складання акту
опису та арешту майна він був
попереджений про кримінальну
відповідальність за розтрату,
відчуження, приховування чи підміну
описаного майна. 09 квітня 2012 року він
передав автомобіль Volkswagen Bora ОСОБА_3 в
якості погашення боргу перед останнім.

У обвинувальному акті правильно
викладені всі обставини справи. У
скоєному кається, просить суд суворо
його не карати.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ст.349
КПК України. При цьому, судом з'ясовано,
що учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, їх позиції є добровільними, а
також роз'яснено, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини в
апеляційному суді.

Із роз'яснень, викладених в п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», вбачається, що
визнання особи винуватою у вчиненні
злочину може мати місце лише за умови
доведеності її вини.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, відповідно до вимог ст.ст.84-86, 91, 94
КПК України, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
досліджені всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом, оцінивши всі докази з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів-з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні та кваліфікує дії
обвинуваченого за ч. 1 ст. 388 КК України,
кваліфікуючими ознаками якого є -
відчуження майна, яке описано та на яке
накладено арешт.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані, які характеризують особу
обвинуваченого, стан його здоров'я,
матеріальний та сімейний стан, його
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, - та вважає можливим
призначити йому покарання,
передбачене ч.1 ст.388 КК України, у
вигляді штрафу, без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до
набрання вироком суду законної сили
суд вважає необхідним обрати у вигляді
особистого зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.100, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395,
532, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді штрафу у розмірі двохсот
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що складає 3400 (три тисячі
чотириста) грн. без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

Відповідно ч.3 ст.72 КК України, вирок
Василівського районного суду
Запорізької області від 30 травня 2012
року - виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до
набрання вироком суду законної сили -
обрати у вигляді особистого
зобов'язання.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А. Степаненко