Справа № 191/365/15-к
Провадження № 1-кп/191/146/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Марківка Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.12.2013 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із застосуванням ст.. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Повторно, 31.07.2014 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, проходили біля будинку АДРЕСА_2 , маючи раптово виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , вступивши в злочинну попередню змову з особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, після чого шляхом вільного доступу, таємно, навмисно, з корисливих спонукань на свою користь, викрали чотириколісну дитячу коляску марки « РОХ» зеленого кольору вартістю 400 гривень, яка знаходилась біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , та належала потерпілій ОСОБА_5 , після чого розпорядилися викраденою коляскою на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що все було так, як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що в той день зранку випив приблизно 200 гр. горілки. Коли проходили біля будинку, ОСОБА_6 запропонував вкрасти коляску. Він лише допомагав ОСОБА_6 нести коляску. Віднесли до ОСОБА_6 додому на АДРЕСА_1 . В той же день ОСОБА_7 забрав коляску у Кукарова дома та повернув потерпілій.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному.
В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч. 1 ст.. 71 КК України при сукупності вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Кремінського районного суду Луганської області від 19.12.2013 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 16.01.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1