АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11
"а"-570 2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Бондаренко О.І. Доповідач: Зайцев В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого-судді
Олексієнко Ю.Г.

Суддів: Зайцева
В.А., Ващук В.П.

За участю
прокурора: Заброцької Л.О.

захисника-адвоката
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3 розглянула 19 липня 2007 року у
відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією
потерпілої ОСОБА_2, апеляцією державного обвинувача із змінами на вирок
Вінницького районного суду Вінницької області
від 23 травня 2007 року, за яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженець та
житель с. Липовиця

Рожнятинського
району Івано-Франківської

області,
не судимий засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 239 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4
на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області судові витрати за
проведення автотехнічної експертизи в сумі 94 грн. 15 коп.

Як встановлено судом ОСОБА_4
4.11.2006 року, приблизно о 8.30 годині, керуючи власним технічно справним
автомобілем "ВАЗ-2104", д.н. НОМЕР_1,
рухаючись по автошляху Вінниця-Літин, в напрямку м. Літин, в селі Ксаверівка
Вінницького району Вінницької області, порушивши вимоги п. 2.3. "б",
п. 11.4., п.12.1 ПДР України та ігноруючи вимоги горизонтальної дорожньої
розмітки п. 1.3 (подвійна суцільна лінія, яку заборонено перетинати) ПДР
України, не справився з керуванням, допустив занос автомобіля та здійснив наїзд
на пішохода ОСОБА_2, яка стояла неподалік автобусної зупинки на узбіччі смуг
руху в напрямку м. Вінниці. Внаслідок наїзду ОСОБА_2 отримала тілесні
ушкодження у вигляді переломів 2, 4, 5 ребер справа перелому правої лопатки,
перелому секроміального кінця правої ключиці з розривом капсули
краміально-ключичного суглобу та підвивихом ключиці, струсу головного мозку,
забоїв правого плечевого суглобу, грудного та поперекового відділів хребта, які
за висновком CMC відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості.

В апеляції потерпіла ОСОБА_2 просить вирок суду повністю скасувати,
вважаючи призначене засудженому покарання несправедливим внаслідок його
м'якості, часткове задоволення її позову необгрунтованим, а справу направити на
новий судовий розгляд в районний суд.

Прокурор в своїй апеляції із змінами ставить питання про
скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, оскільки висновок суду
про часткове задоволення позовних вимог потерпілої жодним чином не мотивований
та не обгрунтований, з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, думку потерпілої та її представника, які при
апеляційному розгляді справи просили суд скасувати вирок тільки в частині
вирішення цивільного позову, погодившись з мірою покарання засудженого,
висновок прокурора про скасування вироку в частині невірно вирішеного
цивільного позову та повернення справи на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляції підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вина ОСОБА_4
в порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним
засобом за обставин викладених у вироку, що спричинило потерпілій ОСОБА_2
тілесні ушкодження середньої тяжкості та юридична кваліфікація дій засудженого
за ст. 286 ч. 1 КК України є обгрунтованими і ніким не оспорюються.

Покарання засудженому ОСОБА_4
обрано у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням всіх
обставин справи.

Разом з тим, при вирішенні цивільного позову ОСОБА_2 суд припустився
помилки, а тому апеляція потерпілої в цій частині є обгрунтованою.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 334 КПК України суд не зазначив у мотивувальній
частині вироку, чому розмір моральної шкоди визначений ним саме в сумі 2000
грн., тобто в 5 разів меньше
від заявленої в позові потерпілої суми.

Хоча суд і вірно визначив частину незадоволеної матеріальної шкоди за
лікування потерпілої вказавши її в розмірі 239 грн., проте свій висновок у
вироку належним чином не обгрунтував, а саме не вказав, що інші 600 грн. на
лікування потерпіла ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_4 раніше, одразу
після ДТП -
4.11.2006 року, про що в матеріалах справи є її розписка (а.с. 145).

Таким чином, апеляція потерпілої ОСОБА_2 в цій частині позовних вимог
задоволенню не підлягає.

У позовній заяві потерпілої ОСОБА_2 ставилося питання
відшкодування їй розміру втраченого заробітку у зв'язку з хворобою - 1575 грн.,
виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, що діяла в період її хвороби.
Проте, в порушення вимог ст. 1195 ЦК
України та ч. 5 ст. 334 КПК України, суд у вироку це питання взагалі не
обговорив та ніяк не вирішив, а тому апеляція потерпілої в цій частині є
обгрунтованою.

Крім того, при вирішенні цивільного позову потерпілої суд першої інстанції
не взяв до уваги той факт, що винний в ДТП
ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, як
власник наземного транспортного засобу (а.с. 41) на період з 17.06.2006 р. по
16.06.2007 р. в ЗАТ Українська
страхова компанія "Княжа".

Отже, на час ДТП цей
поліс був дійсний. В такому випадку при новому розгляді цивільного позову суду
належить, крім іншого, врахувати і вимоги ст. 1194 ЦК України щодо
відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

Виходячи з наведеного, вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_2
підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд в частині
цивільного позову, в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_2 - задовольнити частково, а апеляцію прокурора
із змінами - задовольнити повністю.

Вирок Вінницького районного суду від 23.05. 2007 року
щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_2 - скасувати, а
справу в цій частині повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому
складі в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.