УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008
року

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого
: Романова О.В.

суддів: Захарчука
С. В., Слісарчука Я.А.

з участю
прокурора: Воронухи
Д.І.

адвоката ОСОБА_1

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією
прокурора Корольовського району м. Житомира на вирок Корольовського районного
суду м. Житомира від 7 грудня 2007 року. Цим
вироком:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
студента Житомирського коледжу бізнесу і права, не одруженого, допризовника, не
судимого;засуджено:

за ст. 186 ч.2 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України -
60 годин громадських робіт;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, студента
Житомирського коледжу бізнесу і права, не одруженого, не судимого; засуджено:

за ст. 186 ч.2 КК України - 60 годин
громадських робіт;

Справа №11-122 Головуючий у
суді 1-ї інстанції
Побережний В.Й.

Категорія
ст 186 ч.2 КК Суддя-доповідач
Захарчук С. В.

2

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст. 353 КК України виправлено за
недоведеністю в їх діях складу злочину.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3, учня ВПУ №17 м. Житомира, не
одруженого, допризовника, не судимого; засуджено: - за ст. 190 ч.2
КК України - два роки
позбавлення волі;

Згідно
п."а" ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19.04. 2007 року звільнено
ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Запобіжний захід
засудженим до вступу вироку в законну силу залишений попередній - підписку про
невиїзд.

Вирок щодо
ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржується.

Згідно
вироку, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 05.03.2007
p., близько 20 години, біля
кафе «Кав'ярня» по вул. Вітрука, 57 в м. Житомирі, домовилися про заволодіння
чужим майном шляхом шахрайства.

З метою
реалізації раніше спланованого злочинного умислу на заволодіння чужим майном ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
06.03.07 р.
близько 7 год. 45 хв.
прибули в приміщення вищого професійного училища (ВПУ) №17 по вул.
Корольова, 132 м. Житомира, де ОСОБА_4 вказав іншим співучасникам злочину на
раніше невідомого їм потерпілого ОСОБА_5, повідомивши, що у нього є мобільний
телефон марки «Соні Еріксон К750І», яким можна заволодіти шахрайським шляхом.

Отримавши
дану інформацію, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підійшли до ОСОБА_5 та повідомили йому, що
вони є практикантами органів міліції і їм доручено вилучити мобільний телефон,
яким він володіє, оскільки він є викраденим.

Повіривши
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що вони дійсно уповноважені на вилучення телефону, Суднач
передав ОСОБА_2у мобільний телефон «Соні Еріксон К750І», вартістю 870 грн.
Отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишили
приміщення ВПУ№17 і пішли в напрямку трамвайної зупинки, розташованої поряд з
приміщенням училища.

В той
час, коли ОСОБА_2 і ОСОБА_3 рухалися в напрямку трамвайної зупинки, Суднач
зрозумів, що його ошукали і з трьома учнями училища почали переслідувати
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з метою повернення викраденого мобільного телефону.

ОСОБА_2
і ОСОБА_3, зрозумівши, що їх дії в шахрайському заволодінні мобільним телефоном
викриті, з місця злочину зникли. Тобто, підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_5
мобільний телефон, чим завдали йому матеріальну шкоду на суму 870 грн.

В
апеляції прокурор Корольовського району м. Житомира просить вирок
Корольовського районного суду м. Житомира від 07.12.2007 року скасувати.

3

Постановити
новий вирок, за яким визнати винним ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за ст. 186 ч.2 КК і
за цією статтею призначити їм покарання у вигляді - 4 років 6
місяців позбавлення волі кожному і визнати їх винним за ст. 353 КК і за цією
статтею призначити кожному покарання у виді - 45 діб арешту.

На
підставі ст. 70 ч.1 КК
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити кожному
остаточне покарання - 4 років 6 місяців
позбавлення волі.

Відповідно
до ст. ст. 75. 76 104 КК
України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк 2 роки.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляції, засуджених та
їх захисника ОСОБА_1, які заперечували проти доводів апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини засуджених у вчиненні ними злочинів, за які їх
засуджено, не оспорюється в апеляції і підтверджується розглянутими в судовому
засіданні та викладеними у вироку першої інстанції доказами і є правильними.

Дії ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ст.
186 ч.2 КК
України кваліфіковано правильно.

Обґрунтовано
судом виправдано ОСОБА_2
і ОСОБА_3 за ст. 353 КК України.

При
цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що досудовим слідством не
надано будь - яких доказів про те, що практиканти органів міліції, якими
представились засуджені, наділені владними повноваженнями або їм присвоюється
звання службової особи,

Покарання
засудженим призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ними
злочинів, їхньої особи та обставин по справі.

Зокрема,
судом першої інстанції враховано, що засуджені ОСОБА_2 і Шеченко позитивно характеризується, вперше притягується
до кримінальної відповідальності, вчинили злочин в неповнолітньому віці. На час
розгляду справи апеляційним судом відшкодували матеріальну і моральну шкоду.

За таких
обставин суд обґрунтовано, відповідно до ст. 69 КК, призначив більш м'яке
покарання, ніж передбачене законом у виді громадських робіт.

Колегія
суддів вважає, що призначене покарання є достатнім і необхідним для виправлення
та перевиховання засуджених .

Істотних
порушень норм кримінально -
процесуального закону, що тягнули б за собою зміну чи скасування вироку, не
встановлено.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, КПК
України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора Корольовського району м. Житомира залишити без задоволення, а вирок
Корольовського районного суду м. Житомира від 7 грудня 2007
року щодо ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - без
зміни.