Справа № 11-774-2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
121 ч.1 КК Закутський
апеляційного суду Погорєлова Г.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Головуючої:
Погорєлової Г.М. суддів: Гулого
В.П., Салтовської І.Б. за участю
прокурора Андрєєвої Н.В. захисника ОСОБА_1 засудженого ОСОБА_2 розглянула у
відкритому судовому засіданні
в м. Миколаєві
матеріали кримінальної справи за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та в
його інтересах захисника ОСОБА_1 на вирок Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 30 серпня 2007 p., яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вознесенська
Миколаївської області, раніше судимого
12.06.2002 р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ст.
ст. 186 ч.3, 187 ч.2 КК України
на 5 років 6 місяців позбавлення волі,
звільненого 25.11.2005 р. умовно-достроково за постановою цього ж суду
від 18.11.2005 р. на 1 рік 9 місяців 16 днів за
ст. 121 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України частково
приєднана невідбута частина покарання за вище вказаним попереднім вироком суду
від 12.06.2002 р. та остаточно призначено ОСОБА_2 до відбуття 6 років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з засудженого на користь фінансового управління Вознесенської міської
ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 308 грн. 22 коп.

За
вироком суду ОСОБА_2
визнано винним в тому, що він
05.08.2006 p., приблизно о 22 год., в м.
Вознесенську, на вул. Кібрика поблизу кооперативу «Тюльпан», в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки з гр. ОСОБА_3,
наніс йому чисельні удари руками в голову, а коли той упав, продовжив наносити удари ногами по тулубу.
Внаслідок зазначених дій ОСОБА_2заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження
за ознакою небезпеки для життя у виді внутрішнього розриву сечового
міхура, а також інші ушкодження у виді
струсу головного мозку, забитої рани
правої вушної раковини.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2оспорює законність вироку та посилається на
безпідставність засудження.

Вказує
на протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_3 щодо особи, яка заподіяла йому тілесні ушкодження та щодо
обставин одержання грошей від його (ОСОБА_2) матері та тітки на виїзд до
м. Запоріжжя з метою уникнути слідства.
Не погоджується, що з їх боку був вплив
на потерпілого. Стверджує, що чинився
тиск заступником начальника відділу міліції,
щоб потерпілий не змінював показань.

Вважає
припущенням показання свідка ОСОБА_4 про втечу на територію кооперативу
«Тюльпан» чоловіка, який побив
потерпілого та звертає увагу на неточність в її показаннях щодо виїзду на місце
події працівників міліції. Посилається,
що не можна прийняти до уваги через заінтересованість у справі показання
свідка ОСОБА_5 - слідчого, а також дані
відтворення з ним (ОСОБА_2)
обстановки та обставин події. Стверджує,
що поняті підтвердили суду про пояснення обставин події не ним, а самими працівниками міліції.
Посилається, що його показання про
причетність до злочину одержані шляхом обману з боку працівника міліції ОСОБА_6
Також посилається, що в судове засідання
не з'явився свідок з числа працівників міліції,
прізвище якого апелянт не навів.

Вказує
на порушення права на захист слідчим ОСОБА_5,
що не вирішив питання про допуск до участі у справі захисника ОСОБА_1,
з яким було складено угоду.

Захисник
ОСОБА_1 просить вирок скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд. Вважає,
що суд поклав в основу вироку недопустимі доказі, зокрема показання потерпілого ОСОБА_3 від
04.07.2007 p., його дві заяви та очні ставки за його участю, не узявши до уваги той факт, що 03.07.2007 р. потерпілого ОСОБА_3
привозили до першого заступника начальника Вознесенського міськрайвідділу
міліції. Вказує, що твердження
засудженого ОСОБА_2 про підписання ним ряду документів на прохання слідчого
ОСОБА_5 без ознайомлення з ними підтверджується протоколом допиту ОСОБА_2 як
обвинуваченого, складеного з використанням
комп'ютера нібито в приміщенні ізолятору тимчасового утримання, де немає таких технічних умов. На думку
апелянта цей факт свідчить про складення протоколу допиту слідчим заздалегідь, з порушенням порядку, встановленого КПК України.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення на підтримку
апеляцій засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, яки просили про скасування вироку, засуджений - з направленням на додаткове
розслідування, захисник - з направленням
на новий судовий розгляд думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши
матеріали кримінальної справи та

обговоривши доводи
апеляцій,
колегія суддів вважає,
що апеляції не підлягають задоволенню з таких підстав.

Вина ОСОБА_2 в умисному
заподіянні ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження за обставин, наведених у вироку суду, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні
04.07.2007 р. підтвердив про перебування біля гастроному «Центральний» в
м. Вознесенську ввечері 05.08.2006 р. разом
з ОСОБА_7 , а також з ОСОБА_8,
якого раніше не знав. З ними спільно вживали спиртне біля
магазину, а потім в кооперативі
«Тюльпан». З території ОСОБА_8 вивів його на вул. Кібрика. Там виникла сварка через відсутність
грошей. Його бив ОСОБА_8 руками по голові,
а лежачого - ногами по тулубу. Неподалік зупинялася автомашина, водій якої вимагав припинити побиття. Такі ж
вимоги були з боку незнайомої жінки. Машиною «Швидкої допомоги» був доставлений
до лікарні, де зробили операцію. В
подальшому йому дали 200 грн. та відправили автобусом до м. Запоріжжя мати ОСОБА_8 та його тітка. Остання
пропонувала говорити, що його побив
чоловік на ім'я ОСОБА_9. Мати ОСОБА_8 приходила знов після одного з судових
засідань.

Свідок
ОСОБА_7 , показання якого від 16.08.2006
р. досліджені в судовому засіданні,
підтвердив, що на початку серпня
2006 р. разом з ОСОБА_8 знаходився біля магазину. Незнайомий чоловік пригощав
присутніх пивом. Цей же чоловік купив
пляшку горілки. З ним та з ОСОБА_8 пішли до кооперативу «Тюльпан». Там спільно
вжили горілку. Незнайомий чоловік сп'янів,
став поводитися зухвало. Його пішов вивести з території кооперативу на
вулицю ОСОБА_8 Повернувся він через 10 хв. З ним продовжили вживати горілку.
Невдовзі приїхали працівники міліції та увезли ОСОБА_8 (а.с. 24-25).

Свідок
ОСОБА_4 суду підтвердила факт розмови двох чоловіків в зазначений час біля
кооперативу «Тюльпан». Один з них став тікати. Другий його наздогнав, ударом повалив на землю, потім відтяг на узбіччя та зник. Побитий
чоловік залишився на місці. Під час події зупинялася автомашина, водій якої вимагав припинити побиття. Також
кричала, що викличе міліцію та викликала
«Швидку допомогу».

Свідок
ОСОБА_4 вказала, що чоловік, який наносив удари іншому, зник на території кооперативу «Тюльпан», бо стала зачиненою хвіртка воріт кооперативу.
Потім заходила з працівниками міліції на територію кооперативу. Один з
присутніх там чоловіків був збуджений, в
забрудненому одязі.

Свідок
ОСОБА_10 в судовому засіданні
зазначила, що знаходилася неподалік від
місця події. Чула крики ОСОБА_4 про припинення

побиття.
Бачила лежачого побитого чоловіка. Зі слів ОСОБА_4 його побив той, хто зник на території кооперативу «Тюльпан».
Потім ОСОБА_4 поїхала в машині з працівниками міліції. Побитого чоловіка також
увезли з місця події.

Згідно з
даними журналу кооперативу «Тюльпан»,
ОСОБА_2заступив на чергування 05.08.2006.р. на добу (а.с. 171-172).

Сам
засуджений не заперечував в судовому засіданні,
що чергував як охоронець в кооперативі «Тюльпан» 05.08.2006 р. Ввечері
залишав місце роботи. Знаходився біля гастроному «Центральний» з ОСОБА_7 та з раніше незнайомим ОСОБА_3, який пригощав присутніх пивом. Засуджений стверджував, що потім пішов на робоче місце. Туди невдовзі
приїхали працівники міліції. Вивели його на вул. Кібрика. Там на землі лежав побитий ОСОБА_3

Проте, ОСОБА_2
в показаннях як підозрюваного від 15.08.2006 р. (а.с. 22) та як
обвинуваченого від 16.08.2006 р. (а.с. 36) також вказував, що від гастроному до місця роботи пішов разом
з потерпілим ОСОБА_3 та з ОСОБА_7 Втрьох
пили спиртне на території кооперативу. ОСОБА_3 сп'янів. Виводив його з
території на вулицю. ОСОБА_3 «чіплявся» з приводу грошей, висловлював образи. Доводив ОСОБА_3,
що той свої гроші витратив на пригощання спиртним. На вул.
Кібрика ОСОБА_3 намагався затіяти бійку. Тому став бити ОСОБА_3 кулаками
по голові. Він упав на землю, намагався
відбиватися ногами. Тому вдарив ОСОБА_3 двічі ногою в тулуб.

В цей
час зупинявся автомобіль, водій якого
вимагав припинити побиття. Відтягнув ОСОБА_3 на узбіччя. Він був без
свідомості. Ударами по обличчю намагався привести ОСОБА_3 до свідомості.
Неподалік проходила незнайома жінка. Просив її викликати «Швидку допомогу». Сам
пішов на територію кооперативу.

При
відтворенні обстановки і обставин події,
ОСОБА_2 давав подібні пояснення щодо побиття ним потерпілого. Зазначав
на місцевості , що бив його на проїзній
частині дороги по вул. Кібрика, неподалік від тильних воріт кооперативу
«Тюльпан», а залишив на узбіччі біля
дерева. Також деталізував механізм та локалізацію ударів по потерпілому
(а.с. 26-31). Поняті слідчої дії -
ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 не допитувалися під час розгляду справи судом з 3.07. по 30.08.2007 р.
Проте, вони допитані 09.11.2006 р. під
час попереднього розгляду справи судом (а.с.
100-101) та підтверджували достовірність протоколу слідчої дії, а не вказували на пояснення обставин події не
ОСОБА_2, а самими працівниками міліції, як стверджує апелянт.

З
показань свідка ОСОБА_13 під час
досудового (а.с. 113) та судового слідства видно, що в серпні 2006 р. ОСОБА_3, який раніше мешкав у нього, повідомив з лікарні про своє побиття на
вул. Кібрика. В листопаді 2006 р.
ОСОБА_3 забрав документи. Говорив, що
їде до м. Запоріжжя на прохання

матері
особи, яка його побила, щоб зникнути з міста. Вона ж обіцяла гроші на
дорогу.

Свідок ОСОБА_14 під час досудового (а.с. 111-112) та судового
слідства підтвердив, що ОСОБА_3
повідомив також йому про своє побиття 05.08.2006 р. В листопаді 2006 p.,
колі у нього мешкав ОСОБА_3, бачив,
що ОСОБА_3 для розмови викликала жінка. Повернувшись, він повідомив, що- було дві жінки. ОСОБА_3 говорив, що його «затуркали» з приводу його свідчень.
Через декілька днів він уїхав в Запоріжську область.

Дослідивши
вище вказані докази, суд обґрунтовано
визнав достовірними показання потерпілого в судовому засіданні 04.07.2007 p., які він підтверджував раніше на очній ставці
з ОСОБА_2 (а.с. 123-126), оскільки наведені ним фактичні обставини, які передували заподіянню йому тілесних
ушкоджень, про саму подію та пов'язані з
нею, узгоджуються з викладеними
показаннями свідків ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4, ОСОБА_10 , а також з показаннями самого засудженого під
час досудового слідства. З них вбачається,
що ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_7 вживав спиртні напої біля магазину, а потім на території кооперативу «Тюльпан»
під час свого чергування, виводив
сп'янілого ОСОБА_3 на вулицю, де між
ними виникла сварка, наніс йому удари
руками та ногами по тулубу, залишив
лежачого потерпілого на узбіччі та зник на території кооперативу, коли неподалік від місця події зупинилася
автомашина та проходила жінка.

З
матеріалів справи також видно, що про
обставини, пов'язані з мотивом злочину
та зі спільним перебуванням на території кооперативу, першим дав показання не потерпілий, а засуджений,
якому такі обставини могли бути відомі лише як учаснику події.

З огляду
на наведене та на наявність даних про вплив на ОСОБА_3 з боку матері та тітки
ОСОБА_2, які в судовому засіданні визнали зустрічі з потерпілим та
його відправку з м. Вознесенська, суд мав підстави критично оцінити показання
потерпілого в судовому засіданні 30.07.2007 p.,
згідно з якими він не пам'ятає, хто його побив та не впевнений, що це був ОСОБА_2

Щодо
виклику ОСОБА_3 03.07.2007 р. до відділу міліції, то ця обставина в судовому засіданні
з'ясована. Потерпілий стверджував, що
бесіда з ним проведена працівником міліції ОСОБА_15 з приводу дачі правдивих
показань (а.с. 226-об.).

Викладене
спростовує твердження апелянтів щодо непричетності до злочину ОСОБА_2 та щодо
недопустимості доказів, на яких
ґрунтується вирок суду.

Суттєвих
порушень норм кримінально-процесуального законодавства не встановлено.

Твердження
засудженого в апеляції на одержання слідчим його показань як підозрюваного від
15.08.2006 р. та як обвинуваченого від 16.08.2006 р. шляхом обману, тобто без ознайомлення зі містом протоколів
допитів, спростовується власноруч
зробленими ОСОБА_2 записами протилежного змісту (а.с. 22, 36).. Крім
того, про побиття ОСОБА_3 ОСОБА_2 власноруч
зроблений запис в протоколі затримання підозрюваного від 15.08.2006 р.(а.с.
18). В цьому ж протоколі, а також в
протоколі роз'яснення прав підозрюваному від 15.08.2006 р. (а.с. 20), є дані,
що ОСОБА_2 відмовився від захисника та не заявляв такого клопотання до
закінчення досудового слідства. Відмова від захисника прийнята відповідною
постановою слідчого (а.с. 21). Тому захисник не брав участі під час досудового
слідства. Угода з захисником ОСОБА_1 складена лише 11.10.2006 р. (а.с 83). З
цього моменту захисник й приймає участь при провадженні по справі. Тому немає
порушення права на захист обвинуваченого,
про що стверджує в апеляції засуджений ОСОБА_2

Друкований
спосіб виготовлення вказаних протоколів допиту ОСОБА_2 сам по собі не свідчить
про складення слідчим процесуальних документів заздалегідь. Оскільки
достовірність запису показань засвідчена ОСОБА_2 власноруч, то є необгрунтованими твердження в цій
частині в апеляції захисника ОСОБА_1

Керуючись ст.
365, 366 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2007 р у
відношенні ОСОБА_2 залишити без зміни, а
апеляцію засудженого та в його інтересах захисника ОСОБА_16 -без задоволення.