Справа № 1-462/10
В И Р О К

іменем України

12.06.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Лисенко В.В.

при секретарі Безпалюк І.В.

за участю прокурора Науменка С.П.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

· у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України;

·

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2010 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи на робочому місці, де проходив стажування на посаді продавця у торговій точці приватного підприємця ОСОБА_1, розташованій у орендованому приміщенні торгового центру «Форум» по вул.. Петропавлівській, 6 в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, отримав від покупця ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4 755 гривень за будівельні матеріали і реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, доводячи свій злочинний намір до кінця, залишив своє місце роботи разом з грошовими коштами в сумі 4 755 гривень, щоб в подальшому розпорядитися ними на власний розсуд. Дані грошові кошти ОСОБА_2 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, завдавши цим самим потерпілій ОСОБА_1 матеріального збитку на загальну суму 5000 гривень, яка змушена була відпустити замовнику ОСОБА_3 товар на вказану суму.

ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 27 березня 2010 року, близько 13 години 30 хвилин, коли він перебував на робочому місці в магазині торгового центру «Форум», до нього підійшов чоловік, який замовив у нього будівельні матеріали, а саме паркетну дошку на суму 4 755 гривень. Він виписав йому накладну на придбання паркетної дошки на вказану суму і сказав, що через декілька днів паркетна дошка буде доставлена до місця, яке вказав чоловік. Копію накладної він залишив собі, а оригінал віддав замовнику. Після чого чоловік дав йому гроші у сумі 5 00 гривень і сказав що здачу йому повернуть при доставці паркетної дошки. Потім чоловік, яким був ОСОБА_3 вийшов з його відділу і пішов у невідомому напрямку по торговому центрі. Після того, як чоловік пішов то у нього виник умисел заволодіти грішми в сумі 5 000 гривень, які дав йому чоловік за паркетну дошку. Він положив вказані гроші собі в карман в праву передню кишеню своїх джинсів і пішов додому.

На наступний день 28 березня 2010 року, близько о 10 годині він прийшов на роботу і займався продажем будівельних матеріалів. Власниця ОСОБА_1 в цей день він не повідомляв про те, що 27 березня 2010 року чоловік замовив паркетну дошку на суму 4 755 гривень. Після чого наступні два дні у нього були вихідні, а потім він вже на роботу не виходив. В подальшому чоловік Олександр ОСОБА_1 йому телефонував, повідомивши, про те, що необхідно повернути гроші, які він взяв за паркетну дошку у чоловіка. На що він відповів, що в найближчий термін у нього не має можливості їх віддати, оскільки у нього їх вже не має.

19 червня 2010 року йому стало соромно за його протиправні дії і він вирішив звернутися до міліції з повинною заявою про заволодіння грішми в сумі 5 000 гривень шляхом обману. В скоєному злочині він щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім, його винність в скоєному злочині також підтверджується іншими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1. пояснила, що 27 березня 2010 року вона в торговий центр «Форум» не заїджала і в цей день займалася своїми справами. 30 березня 2010 року ввечері вона приїжджала в торговий центр «Форум», де орендує приміщення і побачила ОСОБА_2, який продавав будівельні матеріали. 01 квітня 2010 року ОСОБА_2 був вихідний. В цей день замість нього працювала інша дівчина. Близько 12 години, коли вона знаходилася у відділенні, яке вона орендує, прийшов до неї чоловік і запитав, чому йому не було доставлено паркетну дошку, яку він замовив 27 березня 2010 року і показав накладну на товар, яку виписав ОСОБА_2. Вона сказала, що зараз вияснить. В подальшому вона почала телефонувати ОСОБА_2 на мобільний телефон, але він не піднімав телефон. Але вона була вимушена доставити замовнику паркетну дошку тому, що він дав гроші ОСОБА_2 в сумі 5 000 гривень. На наступний день 02 квітня 2010 року паркетна дошка була доставлена замовнику, якому вони віддали здачу з 5000 гривень в сумі 245 гривень. В подальшому вона телефонувала до підсудного, але він не брав телефон.

08 квітня 2010 року вона звернулася до правоохоронних органів з письмовою заявою про те, що підсудний шляхом обману заволодів грішми. Просить стягнути з підсудного на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Вина підсудного в скоєнні злочину також підтверджується іншими доказами: заявою потерпілої проскурні С.А. про вчинення злочину підсуднім» ( а. с. 9 ); протоколом огляду місця події від 08.04.2010 року місця вчинення злочину підсуднім ( а. с. 10 ); копією накладної про вартість паркетної дошки ( а. с. 16 ); явкою з повинною про скоєння злочину ОСОБА_2 ( а. с. 20 );

Суд визнає, що підсудній, потерпіла і свідок давали суду правдиві покази, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи дослідженні в процесі судового слідства докази суд визнає, що вина підсудного в скоєнні злочину доказана повністю і його дії судом кваліфікуються : за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном грошовими коштами шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство).

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного. Обставини, які пом»якшують покарання підсудного, визнаються: щире каяття в скоєному злочині.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного, який не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання і у відповідності зі ст. 75; 76 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням .

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_1 про стягнення з підсудного ОСОБА_2 завданої матеріальної шкоди в сумі 5 000 гривень суд задовольняє і в відповідності зі ст.. 1177 ЦК України стягнути з підсудного ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 5 000 гривень, оскільки вона завдана злочинними діями підсудного, який згоден сплатити.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 323-324 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

У відповідності зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 (два) роки.

Зобов»язати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 5 000 гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд на протязі п`ятнадцяти днів засудженим, потерпілою і прокурором з моменту його проголошення.

СУДДЯ В.В. Лисенко