ВИРОК IМЕНEM УКРАЇНИ

18
січня 2007 року Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області
у

складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА
С.В.,

при
секретареві ТАРАН C.M.,

за участю прокурора
ЦОЙ Т.Е., потерпілого ОСОБА_1,
розглянувши у

відкритому
судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с .О .К. району
Н., громадянина України, українця, з
базовою загальною
середньою освітою (9
класів),
нежонатого, що утриманців не
має, непрацюючого, військовозобов'язаного, визнаного таким,
що не має
судимості, який проживає
АДРЕСА_2,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 289
КК України,

ВСТАНОВИВ :

суд визнав доведеним, що 03 листопада 2006 р. близько 22
години ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, проник до домоволодіння потерпілого ОСОБА_1», що знаходиться АДРЕСА_3, звідки
з метою незаконного заволодіння транспортним засобом викотив на вулицю
автомобіль марки ЗАЗ 99
д. н. НОМЕР_1, 1992 року випуску та
вартістю 1.727,10 грн., запустив двигуна
і поїхав на дискотеку у с. К., Н.,
району. По дорозі назад він залишив
легковика на дорозі
у с. К., Н., району.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_2, у незаконному заволодінні автомобілем ґрунтуються на доказах, безпосередньо
досліджених судом при розгляді даної справи: показаннях підсудного та інших
документах.

Підсудний ОСОБА_2,
у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого
злочину визнав повністю і підтвердив, що органами досудового слідства
правильно зазначені обставини
його скоєння.

Суд визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно викладених в описовій
частині вироку фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки
проти цього не заперечують учасники судового розгляду. Тому суд обмежує
перевірку та дослідження доказів у справі допитом підсудного за правилами ч. . З ст. 2 99 КПК України.

Таким чином, вина
ОСОБА_2, у незаконному заволодінні транспортним засобом повністю підтверджується сукупністю
добутих по справі доказів, котрі узгоджуються між собою, перевірені в судовому
засіданні і сумнівів
у суду не
викликають.

Сукупність вище вказаних доказів, їх оцінка переконують суд, що підсудний
скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом. Тому його
дії потрібно кваліфікувати
за ч. 1 ст. 289
КК України.

При призначенні міри покарання підсудному за вчинене, суд враховує характер
і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу ОСОБА_2, якого визнано таким, що не має судимості, за місцем проживання зарекомендував себе
позитивно (а.
с. 61-67).

Обставинами, що:

пом'якшують покарання підсудного, суд визнає його щире каяття
(п. 1 ч. 1
ст. 66 КК України);

обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння (п.
13 ст. 67 КК України).

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд
дійшов висновку про можливість виправлення підсудного без відбування
покарання.

Тому потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_2, від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України та покласти на нього обов'язок: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично
(один раз на місяць) з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи (пп. 3-4
ч. 1
ст. 7 6 КК України).

За правилами ст. ст. 91,
93 КПК України суд повністю покладає судові витрати,
пов'язані з дослідженням речових доказів, на підсудного (а. с. 29).

Керуючись ст. ст. 81, 91,
93, 321-324, 349 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289
КК України, та призначити й му покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За правилами ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2, від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим
терміном 1 (один) рік б
(шість) місяців.

Відповідно до пп. 3-4
ч. 1
ст. 7 6 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_2,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи, періодично (один раз на місяць) з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: автомобіль марки ЗАЗ 99 д. н. НОМЕР_1,
посвідчення водія і талон попередження на ім'я ОСОБА_1, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, довіреність на право керування автомобілем, що належать
потерпілому ОСОБА_1, та знаходяться у
нього на зберіганні, -
залишити зазначеному
володільцеві.

Повністю
покласти судові витрати, пов'язані з дослідженням речових доказів, на
засудженого і стягнути із ОСОБА_2, 72 (сімдесят дві) гривні 65 коп. на користь Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту
судових експертиз.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу -підписку про невиїзд з постійного місця проживання - залишити без зміни.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської
області через Новомиргородський районний суд протягом п'ятнадцяти
діб з моменту
його проголошення.