Справа № 362/5171/15-к
Провадження № 1-кп/362/236/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000450 від 15.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, м. Бровари, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 410 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , починаючи з 08.04.2014 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на посаді оператора складу пального у військовому званні солдата.

У цій же військовій частині військову службу за контрактом проходять ОСОБА_6 з 04.11.2014 року на посаді водія-заправника у військовому званні солдата та ОСОБА_7 з 04.07.2014 року на посаді старшого водія у військовому званні старшого солдата.

ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в силу займаних посад та покладених обов`язків військової служби кожен окремо являється військовою службовою особою, на яку покладено виконання адміністративно-господарських обов`язків.

На початку листопада 2014 року ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, вирішив стати на злочинний шлях та запропонував ОСОБА_6 і ОСОБА_4 збагатитися за рахунок майна військової частини НОМЕР_1 шляхом викрадення зі сховища №6 на території парку частини кабелю КРШС 4х25 та КРШС 1х95, який згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являється іншим військовим майном та є державною власністю, на що останні відповіли згодою.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , 08.11.2014 року близько 21 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який перебував у складі добового наряду днювальним парку, користуючись тим, що мав вільний і безперешкодний доступ до парку військової частини НОМЕР_1 та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, через вікно проник у сховище № НОМЕР_2 , у якому окрім іншого військового майна зберігався кабель КРШС 4х25 та КРШС 1х95, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, а ОСОБА_4 згідно раніше досягнутої домовленості спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 перекинув назовні через вікно сховища кінець відрізаного ним у цьому сховищі кабелю КРШС 4х25 довжиною 50 м вартістю 7 090,50 грн., після чого виліз сам та разом із ОСОБА_6 витягнув і виніс вказаний кабель за межі парку і частини, обернувши його у такий спосіб на свою користь та у подальшому здавши у якості брухту кольорових металів, чим заподіяв державі матеріальні збитки.

У середині листопада 2014 року ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, повторно вирішив стати на злочинний шлях та запропонував ОСОБА_6 і ОСОБА_4 збагатитися за рахунок майна військової частини НОМЕР_1 шляхом викрадення зі сховища №6 на території парку частини кабелю КРШС 4х25 та КРШС 1х95, на що останні відповіли згодою.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , 16.11.2014 року близько 22 год. 00 хв., користуючись тим, що мав вільний і безперешкодний доступ до парку військової частини НОМЕР_1 та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, через вікно проник у сховище № НОМЕР_2 , у якому окрім іншого військового майна зберігався кабель КРШС 4х25 та КРШС 1х95, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, а ОСОБА_4 згідно раніше досягнутої домовленості спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 перекинув назовні через вікно сховища кінці відрізаних ним у цьому сховищі кабелю КРШС 4х25 довжиною 31,7 м вартістю 4 495,38 грн. та КРШС 1х95 довжиною 40 м вартістю 4 408,80 грн., після чого виліз сам та разом із ОСОБА_6 витягнув і виніс вказані кабелі за межі парку і частини, обернувши їх у такий спосіб на свою користь та у подальшому здавши у якості брухту кольорових металів, чим заподіяв державі матеріальні збитки.

У кінці листопада 2014 року ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, повторно вирішив стати на злочинний шлях та запропонував ОСОБА_6 і ОСОБА_4 збагатитися за рахунок майна військової частини НОМЕР_1 шляхом викрадення зі сховища №6 на території парку частини кабелю КРШС 4х25 та КРШС 1х95, на що останні відповіли згодою.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , 23.11.2014 року близько 21 год. 00 хв., користуючись тим, що мав вільний і безперешкодний доступ до парку військової частини НОМЕР_1 та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, через вікно проник у сховище № НОМЕР_2 , у якому окрім іншого військового майна зберігався кабель КРШС 4х25 та КРШС 1х95, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, а ОСОБА_4 згідно раніше досягнутої домовленості спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 перекинув назовні через вікно сховища кінці відрізаних ним у цьому сховищі кабелю КРШС 4х25 довжиною 50 м вартістю 7 090,50 грн. та КРШС 1х95 довжиною 30 м вартістю 3 306,60 грн., після чого виліз сам та разом із ОСОБА_6 витягнув і виніс вказані кабелі за межі парку і частини, обернувши їх у такий спосіб на свою користь та у подальшому здавши у якості брухту кольорових металів, чим заподіяв державі матеріальні збитки.

У середині грудня 2014 року ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, повторно вирішив стати на злочинний шлях та запропонував ОСОБА_6 і ОСОБА_4 збагатитися за рахунок майна військової частини НОМЕР_1 шляхом викрадення зі сховища №6 на території парку частини кабелю КРШС 4х25 та КРШС 1х95, на що останні відповіли згодою.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , 20.12.2014 року близько 23 год. 00 хв., користуючись тим, що мав вільний і безперешкодний доступ до парку військової частини НОМЕР_1 та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, через вікно проник у сховище № НОМЕР_2 , у якому окрім іншого військового майна зберігався кабель КРШС 4х25 та КРШС 1х95, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, а ОСОБА_4 згідно раніше досягнутої домовленості спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 перекинув назовні через вікно сховища кінці відрізаних ним у цьому сховищі кабелю КРШС 4х25 довжиною 50 м вартістю 7 090,50 грн. та КРШС 1х95 довжиною 19 м вартістю 2 094,18 грн., після чого виліз сам та разом із ОСОБА_6 витягнув і виніс вказані кабелі за межі парку і частини, обернувши їх у такий спосіб на свою користь та у подальшому здавши у якості брухту кольорових металів, а всього у вказаний спосіб викрав і обернув на свою користь військове майно загальною вартістю 35 576,46 грн., яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши державі матеріальні збитки.

Таким чином, ОСОБА_4 , являючись військовою службовою особою, на яку покладено виконання адміністративно-господарських обов`язків оператором складу пального військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у військовому званні солдата військової служби за контрактом, 08.11.2014 року близько 21 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями військової служби за контрактом цієї ж частини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у складі добового наряду днювальним парку, користуючись тим, що згідно займаної посади мав вільний і безперешкодний доступ до парку частини та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становище, у той час, коли згідно раніше досягнутої домовленості ОСОБА_7 через вікно проник до сховища №6 на території парку частини, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, звідки викрали та обернули на свою користь кабель КРШС 4х25 довжиною 50 м. вартістю 7 090,50 грн., який згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являється іншим військовим майном, для ліквідації перешкод у реалізації злочинного наміру співучасників спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий, чим заподіяв державі матеріальні збитки;

-він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 16.11.2014 року близько 22 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями військової служби за контрактом однієї з ним частини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у складі добового наряду днювальним парку, користуючись тим, що згідно займаної посади мав вільний і безперешкодний доступ до парку частини та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становище, у той час, коли згідно раніше досягнутої домовленості ОСОБА_7 через вікно проник до сховища №6 на території парку частини, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, звідки викрали та обернули на свою користь кабель КРШС 4х25 довжиною 31,7 м вартістю 4 495,38 грн. та КРШС 1х95 довжиною 40 м вартістю 4 408,80 грн., який згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являється іншим військовим майном, для ліквідації перешкод у реалізації злочинного наміру співучасників спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий, чим заподіяв державі матеріальні збитки;

-він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 23.11.2014 року близько 21 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями військової служби за контрактом однієї з ним частини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у складі добового наряду днювальним парку, користуючись тим, що згідно займаної посади мав вільний і безперешкодний доступ до парку частини та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становище, у той час, коли згідно раніше досягнутої домовленості ОСОБА_7 через вікно проник до сховища №6 на території парку частини, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, звідки викрали та обернули на свою користь кабель КРШС 4х25 довжиною 50 м вартістю 7 090,50 грн. та КРШС 1х95 довжиною 30 м вартістю 3 306,60 грн., який згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являється іншим військовим майном, для ліквідації перешкод у реалізації злочинного наміру співучасників спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий, чим заподіяв державі матеріальні збитки;

-він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 20.12.2014 року близько 23 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцями військової служби за контрактом однієї з ним частини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи у складі добового наряду днювальним парку, користуючись тим, що згідно займаної посади мав вільний і безперешкодний доступ до парку частини та був обізнаний у розташуванні сховищ і майна, яке в них зберігалося, однак не було йому ввірене і не перебувало в його віданні, тобто зловживаючи своїм службовим становище, у той час, коли згідно раніше досягнутої домовленості ОСОБА_7 через вікно проник до сховища №6 на території парку частини, ОСОБА_6 залишився безпосередньо біля цього сховища, звідки викрали та обернули на свою користь кабель КРШС 4х25 довжиною 50 м вартістю 7 090,50 грн. та КРШС 1х95 довжиною 19 м вартістю 2 094, 18 грн., який згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» являється іншим військовим майном, для ліквідації перешкод у реалізації злочинного наміру співучасників спостерігав неподалік і у разі появи інших осіб мав подати умовний сигнал з тим, щоб вчинюваний ними злочин не був ніким помічений та викритий, а всього у вказаний спосіб шляхом усунення перешкод сприяв викраденню і оберненню іншими співучасниками на свою користь військового майна загальною вартістю 35 576,46 грн., заподіявши державі матеріальні збитки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив пособництво під час викрадення іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 410 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, а тому просила затвердити дану угоду на умовах, які зазначені в ній.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні показав, що він не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між ним та прокурором на вказаних в угоді умовах.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену між прокурором та його підзахисним угоду про визнання винуватості від 30.06.2015 року, на умовах, які зазначені в ній.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, громадянство).

Як вбачається з вище дослідженого судом обвинувального акту, у ньому зазначено тільки прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого ОСОБА_4 , інші особи, які приймали участь у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, не зазначені як обвинувачені за вказаним кримінальним провадженням.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата, місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту стосовно обвинувачення ОСОБА_4 , потерпілим є у вказаному кримінальному провадженні військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , яка взагалі не зазначена в обвинувальному акті як потерпіла особа.

В обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

З обвинувального акту не вбачається, яка вартість одного метра викраденого вищевказаними особами кабелю зі складу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

З реєстру матеріалів досудового розслідування (ст.109 КПК України) вбачається, що в ньому відсутній номер та найменування процесуальної дії проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування стосовно отримання прокурором, який склав обвинувальний акт і реєстр письмової інформації стосовно огляду місця вчинення кримінального правопорушення, письмових матеріалів стосовно проведення інвентаризації кабелів на зазначеному складі та письмових матеріалів, які підтверджують вартість викраденого майна.

Крім цього, прокурором військової прокуратури ОСОБА_10 порушені вимоги ч. 4 ст. 217 КПК України, відповідно до якої, матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це негативно вплине на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Зазначені обставини позбавляють суд допитати в судовому засіданні інших зазначених осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення в якості обвинувачених.

Враховуючи численні порушення щодо складання обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурором, суд позбавлений можливості ухвалити судове рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 30.06.2015 року, а тому обвинувальний акт з додатками щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору військової прокуратури Київського гарнізону, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 3, 109, ч. 4 ст. 217, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000450 від 15.03.2015 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 410 КК України прокурору військової прокуратури Київського гарнізону.

Зобов`язати прокурора військової прокуратури Київського гарнізону усунути зазначені недоліки до 31 липня 2015 року.

Апеляція на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1