Справа № 1 - 15/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

м. Ковель 25
січня 2008 року

Ковельський
міськрайонний суд під головуванням

судді Панасюка
С.Л.

за участю
секретаря Віндюк Н.І.

прокурора
Бородчук О.В.

захисника
Александрук Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, уродженця
смт. Голоби Ковельського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, учня Голобської
загальноосвітньої школи, судимого 06 липня 2006 року Ковельським міськрайонним
судом Волинської області за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення
волі, на підставі ст.ст. 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання
з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3
КК України,

ОСОБА_2, уродженця
смт. Голоби Ковельського району Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, мешканця АДРЕСА_2, українця, громадянина України, учня Голобської
загальноосвітньої школи, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186
ч.3 КК України,

встановив :

Підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3, який не
досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, ОСОБА_1 - повторно,
за попередньою змовою групою осіб, 14 жовтня 2007 року, біля 16 год., проникли,
маючи мету скоїти грабіж, через незамкнені двері у житловий будинок діда та
баби ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в с. Партизанське Ковельського району, де,
застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
(ОСОБА_1 повалив ОСОБА_4 на ліжко і утримував, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_5, яка
лежала на ліжку, за руки і повернув до стіни, в цей час малолітній ОСОБА_3
вихопив гроші з-під подушки), відкрито викрали гроші в сумі 500 грн., належні
потерпілій ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в
пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 14 жовтня 2007 року,
вдень, він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ініціативи останнього змовились пограбувати
діда та бабу ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають в с. Партизанське
Ковельського району, відібравши у них гроші. З цією метою, цього ж дня, біля 16
год., вони проникли через незамкнені двері у житловий будинок потерпілих, де
він повалив ОСОБА_4 на ліжко і утримував, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_5, яка лежала на
ліжку, за руки і повернув до стіни, а ОСОБА_3 в цей час вихопив гроші з-під
подушки. Після цього втекли з будинку. Грошей виявилось 500 гривень у
банківській упаковці. 350 грн. з них ОСОБА_3 заплатив йому за мобільний телефон,
якого придбав у нього, 70 грн. віддав ОСОБА_2 за стартовий пакет до мобільного
телефону, решту залишив собі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в
пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 14 жовтня 2007 року,
вдень, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за ініціативи останнього змовились пограбувати
діда та бабу ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають в с. Партизанське
Ковельського району, відібравши у них гроші. З цією метою, цього ж дня, біля 16
год., вони проникли через незамкнені двері у житловий будинок потерпілих, де
ОСОБА_1 повалив ОСОБА_4 на ліжко і утримував, він схопив ОСОБА_5, яка лежала на
ліжку, за руки і повернув до стіни, а ОСОБА_3 в цей час вихопив гроші з-під
подушки. Після цього втекли з будинку. Грошей виявилось 500 гривень у
банківській упаковці. 350 грн. з них ОСОБА_3 заплатив ОСОБА_1 за мобільний
телефон, якого придбав у нього, 70 грн. віддав йому за стартовий пакет до
мобільного телефону, решту залишив собі.

Вина підсудних, крім їх власних показань, підтверджується
такими доказами.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_3
показав, що 14 жовтня 2007 року, вдень, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за його
ініціативи змовились пограбувати його діда та бабу - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
проживають в с. Партизанське Ковельського району, відібравши у них гроші. З
цією метою, цього ж дня, біля 16 год., вони проникли через незамкнені двері у
житловий будинок потерпілих, де ОСОБА_1 повалив ОСОБА_4 на ліжко і утримував,
ОСОБА_2 схопив ОСОБА_5, яка лежала на ліжку, за руки і повернув до стіни, а він
в цей час вихопив гроші з-під подушки. Після цього втекли з будинку. Грошей
виявилось 500 гривень у банківській упаковці. 350 грн. з них він заплатив
ОСОБА_1 за мобільний телефон, якого придбав у нього, 70 грн. віддав ОСОБА_2 за
стартовий пакет до мобільного телефону, решту залишив собі.

Потерпілий ОСОБА_4 під час досудового слідства показав,
що 11 жовтня 2007 року вони з дружиною отримали пенсію. 500 грн. у банківській
упаковці дружина заховала під подушкою. 14 жовтня 2007 року, після обіду, до
них прийшов внук ОСОБА_3 з двома хлопцями. Один з них підскочив до нього,
повалив на ліжко і тримав, а коли відпустив він побачив в руках ОСОБА_3 пачку
грошей, які дружина тримала під подушкою. Далі усі троє втекли з грошима (а.с.
12-13).

Потерпіла ОСОБА_5 під час досудового слідства показала,
що 11 жовтня 2007 року вона з чоловіком отримали пенсію. 500 грн. у банківській
упаковці вона заховала під подушкою. 14 жовтня 2007 року, після обіду, до них
прийшов внук ОСОБА_3 з двома хлопцями. Один з них підскочив до чоловіка,
повалив його на ліжко і тримав, інший хлопець, який прийшов з ОСОБА_3, натягнув
на її голову ковдру і утримував на ліжку. Вона відчула, що хтось засунув руку
під подушку, де лежали гроші. Після того як хлопці втекли вона виявила, що 500
грн. в банківській упаковці викрадені (а.с. 15-16).

Таким чином,
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми умисними, корисливими діями, ОСОБА_1 -
повторно, за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не
є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, відкрито викрали чуже майно, з
проникненням у приміщення, вчинили злочин, передбачений ст. 186 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винних, обставини, що пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

До обставин, що пом'якшують покарання, суд щодо обох
підсудних відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, добровільне
відшкодування завданого збитку.

Суд щодо підсудного ОСОБА_1 враховує також те, що він не
вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочини проти
власності, раніше до нього застосовувалась ст.ст. 75, 104 КК України, які
передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак, він не
витримавши іспитового строку, знову вчинив однорідний злочин, цього разу більш
тяжкий, що негативно його характеризує. Негативно характеризується ОСОБА_1 і за
місцем навчання. Разом з тим, суд враховує те, що ОСОБА_1 виховувався у
неповній сім'ї, його батьки померли.

Суд щодо підсудного ОСОБА_2 враховує також те, що він
вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховується у неповній
сім'ї. За місцем навчання характеризується негативно, однак, як видно з
пояснень представника школи, у якій він навчається, останнім часом
спостерігаються зміни на краще у його поведінці. Мати ОСОБА_2 запевняє, що
зможе контролювати поведінку сина.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що
виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе лише в місцях позбавлення волі і щодо
нього відсутні підстави для застосування ст.ст. 75, 104 КК України, які
передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також ст.
69 КК України, яка передбачає призначення більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом, а виправлення підсудного ОСОБА_2 ще можливе без ізоляції
його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.ст. 75, 104 КК
України, які передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і призначити
йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06
липня 2006 року, яка (невідбута частина) складає три роки позбавлення волі, і
за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на
строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і призначити йому покарання 4
(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76, 104 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі
обов”язки:

не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в
законну силу щодо засудженого ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на
утримання під вартою, взявши його під варту негайно, в залі суду.

Строк відбування покарання засудженому
ОСОБА_1 рахувати з 25 січня 2008 року.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо засудженого ОСОБА_2
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий Панасюк
С.Л.