Справа №127/2213/15-к
Провадження №1-кп/127/484/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення пп. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на нез`явлення до військової частини НОМЕР_1 (місця служби) з метою ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`явився 02 січня 2015 року до місця несення військової служби військової частини НОМЕР_1 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 407 ч. 2 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб.
20 січня 2015 року між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 гривень, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз"яснені обвинуваченому.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов"язання та дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину,
Згідно зі ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Суд, переконавшись, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості є добровільною, з"ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, вважає, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, тому угоду слід затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем служби.
Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, що він вчинив злочин середньої тяжкості, визнав себе винуватим, дав згоду на застосування узгодженого покарання, приймаючи до уваги обставини, що пом"якшують покарання, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити останньому покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 гривень.
Керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: