АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3325/14-к Номер провадження 11-кп/786/185/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року.

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 20.11.2014 року більш суворим покаранням за даним вироком, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

За епізодом крадіжки велосипеда ОСОБА_8 , що відбулась на початку травня 2014 року ОСОБА_7 виправдано за недоведеністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 2 000 грн.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що в квітні 2014 року, в нічний час доби, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом зриву замка металевим прутом, незаконно проник до підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав надувний човен марки „Колібрі разом із чохлом до нього, вартістю 2 000 грн., що належить ОСОБА_9 , завдавши своїми діями потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Окрім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому. що на початку травня 2014 року, в нічний час доби, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом зриву замка металевим прутом, незаконно проник до підвального приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав гірський велосипед, марки „Циклон, вартістю 2 300 грн., що належить ОСОБА_8 , завдавши своїми умисними діями матеріального збитку на вказану суму.

Виправдовуючи ОСОБА_7 за даним епізодом, суд першої інстанції зазначив, що надані прокурором та досліджені судом докази є недостатніми для обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину. Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 вчинив крадіжку велосипеда у потерпілої ОСОБА_8 марки «Циклон», однак за даними протоколу огляду місця події від 07.05.2014 року зазначено, що вчинено крадіжку велосипеда марки «Віннер». Щодо пропозиції невідомої особи на ринку м.Полтави придбати велосипед саме марки «Віннер», зазначав і свідок ОСОБА_10 . Потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_11 в судові засідання до суду першої інстанції не з`явилися, згідно повідомлень з Полтавського РВ УМВС України на виконання ухвал суду про примусовий привід, ОСОБА_8 вибула за межі України, свідок ОСОБА_11 залишив місце проживання та місце перебування вказаних осіб невідоме.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та винести виправдувальний вирок за недостатністю доказів у кримінальному провадженні, оскільки судом не взято до уваги відсутності вини обвинуваченого у вчиненні крадіжок, неправдивих та мінливих показань свідка ОСОБА_10 . Окрім того, судом безпідставно відмовлено у клопотанні обвинуваченого про допит в судовому засіданні понятих, які були присутні під час проведення впізнання.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та прохав вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши її доводи та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Твердження обвинуваченого про те, що його вина не ґрунтується на доказах, позбавлені підстав і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 та даними протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам.

Так, свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснив, що у весняно-літній період 2014 року він займався продажем розсади городини на центральному ринку м.Полтави, коли до нього підійшов незнайомий раніше йому чоловік та запропонував придбати в нього надувний гумовий човен, однак свідок відмовився. В подальшому, після звернення до нього працівників міліції, серед наданих фотознімків, свідок вказав на особу, що пропонувала придбати в нього човен, ним виявився ОСОБА_7 .

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наведені у вироку суду докази на підтвердження вини обвинуваченого належним чином перевірені судом, узгоджуються між собою, добуті без будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства.

Безпідставним є ствердження в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо надання свідком ОСОБА_10 в суді першої інстанції неправдивих показань. Так, показання свідка ОСОБА_10 є логічними та послідовними, в свою чергу обвинувачений, вказавши в апеляційній скарзі про надання свідком неправдивих показань, не навів при цьому переконливих аргументів, які б підтверджували його позицію та спростовували показання свідка.

Разом з тим, колегія суддів, дійшла висновку, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 є надто суворим.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства. Дійсно обвинувачений має не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, разом з тим, колегія суддів враховує, що за даним вироком ОСОБА_7 засуджений за вчинення одного епізоду, сума майнових збитків, спричинених злочином, є незначною.

Враховуючи вищенаведене, визначений судом першої інстанції строк покарання є явно несправедливим та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення, а вирок суду - зміні з пом`якшенням призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2014 року змінити, пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 20.11.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим в той же термін, з моменту отримання ним копії ухвали.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4