Справа № 214/1364/15-к
1-кп/214/269/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10 лютого 2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , з яким вони вживали спиртні напої, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну користь, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом взяття у нього в борг грошові кошти в сумі 50 гривень, що знаходились на його пенсійній карті № НОМЕР_1 ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль», попросив у останнього зазначену пенсійну карту, на якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, а потерпілий ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , передав останньому зазначену картку, при цьому на картці був написаний пін-код, однак ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, за допомогою вищевказаної пенсійної картки використав не 50 гривень згідно усної домовленості з потерпілим ОСОБА_6 , а грошові кошти в сумі 700 гривень, обернувши їх на свою користь і розпорядившись ними на власний розсуд, заволодівши, таким чином, належними йому грошовими коштами в сумі 650 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на цю суму.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У судовому засіданні обвинуваченийповністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив всі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо.

Окрім пояснень обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують його особу, підтверджують відсутність у нього в силу ст. 89 КК Українисудимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.34-38, 49).

Суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та з`ясував при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: пояснень обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебувала та не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, визнаються щире каяття останньої, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в частині обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речовий доказ у вигляді пенсійної карти № 957816 ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль», яка знаходиться під зберіганням у ОСОБА_6 , дозволити використовувати останньому на свій розсуд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .