overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого-судді
суддів за участю прокурора
Кармазіна Ю.М., Коротких О.А. Пересунька С.В.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 10 червня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справі судом першої інстанції, на вирок
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 липня 2007 року, яким
громадянина України, раніше не судимого, -
засуджено за ч. 2 ст. 307 КК
України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
особистою власністю.
підставі статей 75 і 76 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування основного
і додаткового покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено
на нього відповідні обов'язки.
апеляційному порядку справа не розглядалася.
визнано винним та засуджено за незаконне придбання, перевезення і зберігання
особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) з метою збуту та збут
цього засобу вагою 1,44 г за обставин, викладених у вироку.
касаційному поданні прокурора порушено питання про зміну вироку щодо ОСОБА_1. у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та виключення із
нього додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із вироку, при звільненні ОСОБА_1. від відбування основного
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, призначеного йому за
ч. 2 ст. 307 КК України, суд необґрунтовано призначив додаткове покарання у
виді конфіскації майна та незаконно звільнив від відбування цього додаткового
Стаття 77 КК України містить вичерпний перелік додаткових видів покарань,
які можуть бути призначені у разі звільнення особи від відбування основного
покарання з випробуванням. Цей перелік
не містить такого додаткового виду
покарання як конфіскація майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від
24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»,
конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена при звільненні
особи від відбування покарання з випробуванням. Крім того ст. 75 КК України не
передбачає звільнення засудженого від відбування призначеного додаткового
покарання у виді конфіскації майна з випробуванням.
Оскільки вирок суду щодо ОСОБА_1. в цій частині суперечить вимогам
кримінального закону, тому підлягає зміні на підставі п. 2 ст. 398 КПК України
шляхом виключення з нього додаткового покарання у виді конфіскації майна, про
що обгрунтовано ставиться питання у касаційному поданні прокурора.
На підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів
касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справі судом
першої інстанції, задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 липня 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити, виключити з нього додаткове покарання у виді конфіскації
майна.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Кармазін Ю.М. Коротких О.А.
Дело №l1-1723 2007 года Председательствующий 1 инстанции: Артакова Л.А.
Категория: ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 309
Докладчик: Орлова С. А. УК
г.Харьков 28 сентября 2007 года
Судья апелляционного суда Харьковской
области Орлова С. А. с участием прокурора Медяника А.А.,
рассмотрев в предварительном судебном заседании уголовное дело по
апелляции помощника прокурора Червонозаводского района г.Харькова на приговор
Червонозаводского районного суда г.Харькова от 27 июня 2007 года,
Настоящее уголовное дело назначено к
рассмотрению по апелляции помощника прокурора Червонозаводского района
апелляция осужденного ОСОБА_1., в связи
с чем Червонозаводский районный суд г.Харькова просит возвратить уголовное дело
по обвинению ОСОБА_1. по ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 309 УК Украины для выполнения
требований ст. 351 УПК Украины.
Кроме того, в апелляционный суд поступило заявление
осужденного ОСОБА_1. о получении копии апелляции помощника прокурора
Червонозаводского района г.Харькова. В материалах дела отсутствует данные о
вручении ОСОБА_1. копии апелляции прокурора.
Выслушав мнение прокурора о
возвращении дела в суд первой инстанции для выполнения требований ст. 351 УПК Украины, руководствуясь ст.
ст. 357, 359) .УПК Украины, -
Уголовное дело в отношении ОСОБА_1
возвратить в Червонозаводский районный суд г.Харькова для выполнения
требований ст. 351 УПК Украины.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007
року. Колегія
суддів судової палати в

кримінальних справах Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Гандзюка В.П. суддів - Кривобокової Н.М.,
Іванів О.Й., з участю прокурора Книш І.С. адвоката ОСОБА_1., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримі­нальну справу за
апеляцією прокурора, який брав участь в першій інстанції, на постанову
Яремчанського міського суду від 7.09.2007
року про відмову в об­ранні запобіжного заходу,

ВСТАНОВИЛА:

Згаданою постановою відмовлено в обранні ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Органами попереднього слідства ОСОБА_2. підозрюється у
вчиненні злочину, передбаченому ст. 121 ч.2 КК України.

В апеляції помічник прокурора покликається на
неправильність постанови суду, мотивуючи тим, що суд при наявності достатніх
доводів про необхідність застосувати до ОСОБА_2 крайній запобіжний захід
немотивовано відмовив в задоволенні відповідного подання.

Просить постанову суду скасувати а справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді , прокурора, який підтримав апеляцію, обвину­ваченого
та його захисника, які заперечили апеляцію, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що вона до
задоволення не підлягає.

Приймаючи рішення про відмову в обранні запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, суд врахував вимоги ст. 155 КПК України ,
відповідно до яких крайній запобіжний захід до підозрюваного може бути
застосований тільки при наявності підстав вважати, що ця особа може ухилитися
від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати
встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

В поданні слідчого та в матеріалах справи не наведено жодних доказів про
те, що ОСОБА_2. має намір ухилитися від слідства чи перешкодити встано­вленню
істини в справі.

Справа №
10-145/2007 р. Головуючий
у 1-й ін. Гандзюк Д.

Доповідач Гандзюк В.

Як видно із матеріалів справи та пояснення слідчого, ОСОБА_2. вчасно
з'являється на виклики в слідчі органи, дав чіткі пояснення з приводу обвину­вачення
та визнав себе винним .

Крім того обвинувачений позитивно характеризується, має постійне місце
проживання та утримує трьох неповнолітніх дітей.

Покликання
прокурора тільки на те, що суд не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого
підозрюється ОСОБА_2., є
необгрунтованою , оскільки тя­жкість злочину не є безумовною підставою для
обрання запобіжного заходу -взяття під варту.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що для забезпечення
виконання підозрюваним ОСОБА_2. процесуальних обов'язків можуть бу­ти менш
суворі запобіжні заходи, які передбачені ст. 149 КПК України.

Керуючись ст.ст.
366, 379,382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні
апеляції помічника прокурора м. Яремче відмовити.

Постанову
Яремчанського міського суду від 7.09.2007 року про відмову в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_2 залишити без змін.
Справа №10-325/2007
інстанції: Вишар І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007року м. Вінниця

Колегія
судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

Головуючого: Слободяна
К.Б.

Суддів: Нешик
Р.І., Зайцева В.А.

З участю
прокурора: Ланового А.І.

Слідчого: Сапіги
О.В. Розглянула у відкритому судовому засіданні апеляцію

ОСОБА_1,

1988 року
народження, раніше

не
судимого, мешканець АДРЕСА_1, який обвинувачується

за ч. 1 ст.
186 КК України, на постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 07 вересня 2007 року, якою відносно
ОСОБА_1 обрано запобіжний захід -
отримання під вартою.

В
апеляції взятого під варту ОСОБА_1
ставиться питання про скасування постанови суду та обрання щодо нього
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, , оскільки він може втратити роботу, гуртожиток та можливість навчатися в
університеті.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
слідчого Сапігу О.В., який
пояснив, що є достатні підстави
вважати, що ОСОБА_1 перебуваючи на волі
буде перешкоджати слідству та уникати його,
прокурора Ланового А.І., який
просив апеляцію залишити без задоволення,
а постанову суду без змін,
перевіривши матеріали кримінальної справи №06320729 та судові матеріали
№4-1061/07 колегія судців вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1 не має постійного місця проживання у м. Вінниці,
на роботу на завод «Керамік» влаштувався 5 липня 2007 року, а вже з 25 серпня цього року перестав
виходити на роботу. Тому доводи апеляції ОСОБА_1 є необгрунтованими і суперечать матеріалам
справи.

Керуючись ст.
382 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду м.
Вінниці від 07 вересня 2007 року про обрання щодо нього запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________ ВІННИЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ________________________________________
Справа №
11 "а"- 687 Категорія:
суді 1-ї інстанції Карнаух А.П. Доповідач Кривошея А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року м.
Вінниця

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду

Вінницької області в складі:

Головуючого:
Паська Д.П.

суддів: Кривошеї
А.І., Суржок А.В.

за участю
прокурора Альчук М. П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора на
постанову Тульчинського райсуду
від 26 червня 2007 року якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження за ст. 185 ч.1 КК повернуто на додаткове
розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 09.02.07 перебуваючи в кафе «Русь» в м.
Тульчин таємно з куртки ОСОБА_2
викрав гаманець з грішми та мобільний телефон на загальну суму 1320грн.

Мотивуючи
повернення справи на додаткове розслідування,
суд зазначає в постанові, що
досудовим слідством безпідставно виділено із справи епізод заподіяння ОСОБА_1
тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3

В
апеляціях прокурора ставиться питання про скасування постанови суду та
направлення справи на новий судовий розгляд,
оскільки суд за власною ініціативою з цих підстав справу повертати на
додаткове розслідування не вправі.

Заслухавши
доповідача, прокурора, що підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи в межах апеляції
та обговоривши її доводи , колегія
суддів вважає, що апеляція підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 281 КПК,
повернення справи на додаткове розслідування можливе з мотивів неповноти
або неправильності попереднього слідства,
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність, не може бути усунена в
судовому засіданні

Згідно
ж ст.
ст. 276, 278 КПК суд вправі повернути
справу на додаткове розслідування з метою пред'явлення більш суворого
звинувачення, чи притягнення до
кримінальної відповідальності інших осіб,
лише по клопотанню прокурора чи потерпілого. Даних клопотань заявлено не
було.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції прокурора Тульчинського району задовольнити.

Постанову
Тульчинського райсуду від
26.06.07 щодо ОСОБА_1, про направлення
справи на додаткове розслідування - скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд.
Справа № 11 -679/2007 р. Головуючий
у І інстанції Карпенко Г.М.
187 ч.3 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого Щербакова О.С. суддів Гром Л.М., Широян Т.А. з
участю прокурора Евхименка В.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну

справу за
апеляціями прокурора Козелецького району Чернігівської області

та засудженої
ОСОБА_1на вирок Козелецького районного суду

Чернігівської
області від 29 червня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

засуджена за
ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.3, 70 КК України до покарання у виді 7

років
позбавлення волі без конфіскації майна.

Враховуючи, що на 4.10.2007 року до розгляду в
апеляційному суді

Чернігівської
області призначена кримінальна справа щодо ОСОБА_2, яка

є співучасником
ОСОБА_1, колегія суддів вважає за необхідне

перенести
розгляд справи щодо останньої на 4.10.2007 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 360 КПК України, колегія судді:

УХВАЛИЛА:

Розгляд
кримінальної справи щодо ОСОБА_1 перенести на 4 жовтня 2007 року.
№
РАЙОННЫЙ СУД г. ДНЕПРОПЕТРОВСКА
________________________________________________________________________________
______________________________________
суд
составе: председательствующего судьи
с участием прокурора -
в открытом судебном заседании уголовное дело по обвинению ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженца г.
гражданина Украины, образование среднее специальное, женатого,
не судимого, не работающего, проживающего по АДРЕСА_1; в совершении
преступлений, предусмотренных ст.ст. 190
производство Индустриального районного суда г. Днепропетровска поступило
дело по обвинению ОСОБА_1, в совершении преступлений,
ст.ст. 190 ч.2, 358 ч.3 УК Украины, с представлением
СО Индустриального РО ДГУ УМВД Украины в Днепропетровской области
Л.Г., с согласия прокурора Индустриального района г. Днепропетровска,
применении в отношении ОСОБА_1 ст.1 п. «г'» Закона Украины «Об
от 19.04.2007 года, поскольку обвиняемый на момент вступления в
силу этого Закона имеет отца признанного инвалидом первой группы,
не имеет других работоспособных детей.
установлено судом, ОСОБА_1 на момент вступления в законную силу
Украины «Об амнистии» от 19.04.2007 года, имеет отца признанного
первой группы, который не имеет других работоспособных детей, под
применения амнистии обвиняемый не подпадает и не возражает против
в отношении него амнистии.
материалы дела и выслушав мнение прокурора, суд считает необходимым
ОСОБА_1 от уголовной ответственности на основании ст.ст. 1 п.
6 Закона Украины «Об амнистии» от 19.04.2007 года, прекратив
из изложенного и руководствуясь ст. 6 п.4 УПК Украины, ст.ст. 1 п. «г'»,
8 Закона Украины «Об амнистии» от 19.04.2007 года,
от уголовной ответственности освободить на
ст. 1 п. «г'» Закона Украины «Об амнистии» от 19 апреля 2007 года.
дело в отношении ОСОБА_1 по ст.ст. 190 ч.2,
ч.3 УК Украины производством прекратить.
пресечения в отношении ОСОБА_1 - подписку о
Акционерного общества «Индустриально-экспортный банк» о возврате кредитных
и уплате штрафных санкций за несвоевременный возврат кредитных средств
оставить без рассмотрения.
постановление в течение семи суток со дня вынесения сторонами может быть
апелляция в апелляционный суд Днепропетровской области.
Председательствующий:
№ 1п-28
ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
Ялтинский городской суд Автономной Республики
Крым в составе судьи Шумова В.В.., при секретаре Муравской О.С., с участием прокурора
Кутищевой Н.Н.., рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в гор.
Ялте уголовное дело, возбужденное 17 октября
1990 года прокуратурой гор. Ялта по факту причинения
работниками милиции телесных повреждений
работникам Ялтинского совхоза -
завода «Ливадия» по ст. 166 ч.2 УК
Украины (в редакции 1960 года),суд
1990 года прокуратурой гор. Ялта возбуждено уголовное дело по факту
причинения работниками милиции
телесных повреждений работникам Ялтинского совхоза - завода «Ливадия» по ст.
166 ч.2 УК Украины (в редакции
досудебного следствия по делу установлено, что 16 октября
1990 года на табачном
поле «Самота» в п.
Ялта в процессе забастовки
работников совхоза - завода «Ливадия»
по поводу самовольного строительства
крымскими татарами щитовых
домиков и в процессе сноса этих домиков
работникам совхоза - завода
«Ливадия» ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 были причинены телесные
ходе проведенных следственных действий и оперативно-розыскных мероприятий были
проверены лица, которые, по словам по­терпевших, могли иметь отношение к
преступлению, однако их причаст­ность не подтвердилась. .
были выдвинуто ряд версий совершения преступления, проверены ряд лиц причастных
к совершению данного преступления, проведен комплекс оперативных мероприятий, в ходе отработки
которых лица совершившие преступление установлены не были.
настоящего времени преступление является не раскрытым, лицо, совершившее
преступление не установлено.
соответствии со ст. 11-1 УПК Украины суд в судебном заседании при наличии
оснований, указанных в ч. 1 ст. 49 УК Украины, прекращает уголовное дело в
связи с истечением сроков давности в случаях, когда дело поступило в суд с
обвинительным заключением. Если в ходе дознания и досудебного следствия в
течение сроков, указанных в ч. 1 ст. 49 УК Украины не установлено лицо, совершившее
преступление, прокурор или следователь с согласия прокурора направляют дело в суд для решения вопроса о его
В соответствии с ч. 1 ст. 49 УК Украины срок
давности привлечения лица к уголовной ответственности при совершении особо тяжкого
преступления составляет пятнадцать лет.
настоящего времени данное преступление является нераскрытым, лицо, совершившее
данное преступление, не установлено.
С момента совершения преступления (17 октября
1990 года) прошло более 15 лет.
При таких основаниях суд считает, что
настоящее уголовное дело подлежит прекращению в связи с истечением сроков
давности привлечения к уголовной ответственности .
На основании изложенного, руководствуясь ст.
11-1 УПК Украины, ст. 49 УК Украины,
Уголовное дело, возбужденное 17
октября 1990 года прокуратурой гор. Ялта
причинения работниками милиции
телесных повреждений работникам Ялтинского совхоза - завода «Ливадия» по ст.
166 ч.2 УК Украины (в редакции
1960 года) - прекратить в связи с истечением
сроков давности привлечения к уголовной ответственности.
На постановление может быть подана апелляция
в Апелляционный суд Автономной Республики Крым в течение пятнадцати суток со
Судья:
Дело № 1-96/07г.
21 марта 2007г. Попаснянский райсуд Луганской
в составе: пред-щего судьи Суббота Н.И.
При секретаре Цыба О.В.
С уч. прокурора Полынюк
Адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4
Рассмотрев в открытом судебном заседании уголовное дело
по обвинению ОСОБА_1по ст. 122ч. 1 УК
Подсудимый ОСОБА_1обвиняется в
2006г.примерно в 22 часа
на ул.Первомайской,г.Попасная умышленно причинив потерпевшему ОСОБА_5 средней
тяжести телесные повреждения.
В судебном заседании адвокат ОСОБА_3и
подсудимый ОСОБА_1заявили ходотайство о прекращении уголовного дела в отношении
ОСОБА_1 с передачей его на поруки трудовому коллективу Локомативного депо
В судебном заседании как и на предварительном
следствии подсудимый ОСОБА_1 виновным себя в предъявленном обвинении признал
полностьюдсроме этого его вина подтверждается материалами дела.
Суд выслушав мнение участников
процесса считает необходимым ходотайство удовлетворить, т.к.подсудимый ОСОБА_1
совершил преступление средней тяжести,не повлекших тяжких последствий,ранее не
судим.раскаялся в содеянноадобровольно возместил ущерб потерпевшему и коллектив
Локомативного депо просит передать ОСОБА_1 им на поруки.
На основании изложенного ст.47УК,руководствуясь ст. 10,273 УПК,
Ходотайство адвоката ОСОБА_3и подсудимого ОСОБА_1-
Уголовное дело по обвинению ОСОБА_1
производством прекратить.
Передать ОСОБА_1 на поруки трудовому
коллективу Локомативного депо на ст.Попасная с условием, что он на протяжении
года со дня передачи на поруки оправдает доверие коллектива, не будет
уклоняться от мер воспитательного характера и не нарушать общественный порядок.
Меру пресечения в виде подписки о невыезде - отменить.
может быть обжаловано
в Луганский апелляционный
суд на протяжении 7 суток.
Справа №
ПОСТАНОВА

18 травня 2007 року Оболонсысий
районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - Камбулова Д.Г.

при
секретарі -
Майбоженко A.M.

з участю прокурора -
Турика М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві
подання про звільнення від покарання

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта вища, не
заміжньої, працюючої менеджером ТОВ «Українські медико-біологічні технології»,
що зареєстрована та проживає - АДРЕСА_1, засуджену вироком Оболонського
районного суду м. Києва 26.04.2005 року за ст. 186 ч.5. 189 ч.4, 146 ч.3
України з застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з
застосуванням ст.75 КК України на два роки

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Оболонського районного суду м. Києва від 26.04.2005 року ОСОБА_1 було засуджено
за ст.ст. 186 ч.5. 189 ч.4,146 ч.3 України з застосуванням ст. 69 КК України до
4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на два роки

Цим же
вироком суд зобов'язав ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

ВКВІ Оболонського району м. Києва звернулася до суду з поданням про
звільнення засудженої від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_1
за період випробування місце проживання не змінювала, адміністративних
правопорушень не допустила, громадський порядок не порушувала, за місцем
проживання та роботи характеризується позитивно.

Суд, вислухавши думку прокурора, який підтримав подання, а також враховуючи
ту обставину, що строк випробування закінчився, вважає, що подання підлягає
задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.408-2 КПК України, ст.78 п.1 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, засуджену вироком Оболонського районного суду
м. Києва 26.04.2005 року за ст. 186 ч.5.189 ч.4, 146 ч.3 України з
застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням
ст.75 КК України на два роки, звільнити від призначеного покарання.

Постанова може бути оскаржена прокурором, засудженим на
протязі семи діб шляхом подачі апеляції до Апеляційного суду м. Києва.
Справа №5
ПОСТАНОВА

26 січня 2007 рік Білокуракинський
районний суд

Луганської
області

в складі:

головуючого:
Третяка С.Б. Секретарі: Ямновій Ю.І Прокурора: ЛюбаряГ.В.

розглянули у
відкритому судовому засіданні в смт. Білокуракине подання кримінально-виконавчої
інспекції Білокуракинського району про звільнення від покарання в зв'язку з
закінченням випробувального терміну

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, був засуджений Білокуракинським районним судом 26.01.2005 року по ст. 309 ч.1, ст.263 ч.1 УК України 85 ч. 3 КК України
до 2 років
позбавлення волі. Згідно ст. 75
КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном 2 роки,
застосована ст. 76 ч. 1 п.2,3,4 КК
України.

За період
випробувального терміну ОСОБА_1, за місцем проживання характеризується
позитивно, спиртними напоями не зловживає. Покладені судом обов'язки виконував,
інших порушень громадського порядку не допускав. 25.01.2007 року закінчився
випробувальний термін ОСОБА_1

Прокурор вважає,
що подання кримінально-виконавчої інспекції підлягає задоволенню, ОСОБА_1, слід
звільнити від покарання в зв'язку з закінченням випробувального терміну.
Інспектор КВІ Болтухов В.О., підтримав подання кримінально-виконавчої інспекції
про звільнення ОСОБА_1, від покарання.

Вислухав пояснення інспектора Білокуракинської
КВІ, прокурора, розглянув матеріали справи, суд вважає, що
можливо задовольнити подання кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_1 бажає,
щоб його звільнили
від покарання з
закінченням випробувального терміну.

На основі
викладеного та керуючись ст. 78
ч. 1 КК
України, ст. 408-1 КПК
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Білокуракинської КВІ
Луганської області про
звільнення від покарання,

задовольнити.

Звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання, по ст.309 ч.1, ст.263 ч.1

КК України
назначеного вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від

26 січня 2005 року -
в зв'язку з закінченням випробувального терміну.

Постанова
може бути оскаржена на протязі 7
діб з моменту її проголошення в Луганський

Апелляційний
суд.