Справа № 2404/652/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2012 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

при секретарі - Задорожняк О.М.,

за участю прокурорів Данко А.В., Кініщук Л.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 27.07.2010 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.3, 185 ч.2, 69, 70 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 31.07.2012 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст.15 ч.2, 289 ч.2, 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

за ст.190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 23 лютого 2012 року близько 15-00 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області в житловому будинку потерпілого ОСОБА_3 діючи умисно, шляхом зловживанням довірою під приводом здійснення термінового телефонного дзвінка заволодів належним потерпілому ОСОБА_3 майном, а саме мобільним телефоном марки Нокіа 1280з карткою мобільного оператора та зарядним пристроєм, загальною вартістю 330 гривень

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєному злочині визнав в повному обсязі та пояснив, що 23 лютого 2012 рок він перебував вдома у свідка ОСОБА_4 де вживав спиртні напої. Після того він прийшов додому до потерпілого ОСОБА_3 та перебуваючи у нього попросив мобільний телефон з метою здійснення дзвінка, однак він наміру повертати його не мав. Також він взяв ще й зарядний пристрій. З вказаними речами він зник та розпорядився на власний розсуд.

В скоєному щиросердечно розкаюється та просить суворо не карати. Вказав, що шкоду потерпілому не відшкодував.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що 23 лютого 2012 року до нього прийшов підсудний ОСОБА_2, який є його знайомим та з яким у нього були дружні стосунки. Останній попросив його дати свій телефон, щоб зателефонувати. Він вказав на телефон, який заряджався, тоді підсудний ОСОБА_2 взяв телефон разом із зарядним пристроєм та пішов на вулицю дзвонити, при цьому закривши вхідні двері з вулиці на ключ. Через деякий час він зрозумів, що його ошукали. Вказав, що збитки завдані злочином йому не відшкодовані та в своїй заяві просив суворо покарати підсудного ОСОБА_2 шляхом позбавлення волі.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина повністю підтверджується належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в кримінальній справі, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Дані підсудним покази повністю підтверджують зміст обвинувачення.

Суд, вислухавши пояснення підсудного, який відповідно до ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які він не оспорює, зясувавши, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена, а його дії за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно, кваліфіковані правильно.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обсягу обвинувачення такий спосіб вчинення шахрайства як обман, оскільки він відсутній в діях підсудного ОСОБА_2

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття, те, що підсудний сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілого, який просив його суворо покарати, по місцю проживання характеризується добре, раніше судимий, шкоду завдану злочином не відшкодував, враховуючи його поведінку до вчинення злочину, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 не можливе без ізоляції від суспільства, це покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним за ст.190 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 липня 2012 року і остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 14 березня 2012 року з часу фактичного його затримання.

Речовий доказ по справі коробку від мобільного телефону марки Нокіа 1280, яка зберігається в камері зберігання речових доказів повернути потерпілому ОСОБА_3 за належністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Стрілець Я.С.