ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1710/1-60/12

Рядок статзвіту № 20

07 березня 2012 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Піскунов В.М.

секретар - Яцук О.П., .

з участю прокурора - Волевач С.К.

захисник а - ОСОБА_1

законного представника - ОСОБА_2

представника служби

у справах неповнолітніх РДА - ОСОБА_3

представника відділу кримінальної міліції

у справах дітей - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, невійськовозобов'язаного, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, 7 червня 2011 року, близько 22 год., з метою викрадення чужого майна прибув до під'їзду №2 багатожитлового будинку №38, що по вул. Коперніка, м. Костопіль, де, перебуваючи на місці, зі сходинкової площадки першого поверху вказаного будинку, шляхом вільного доступу таємно з корисливих мотивів викрав залишений без нагляду дитячий візок марки "GEOBY", що належить ОСОБА_6, чим заподіяв потерпілій збиток на суму 600 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину. Зокрема пояснив, що 7 червня 2011 року він дійсно викрав з під'їзду №2 багатожитлового будинку №38, що по вул. Коперніка, м. Костопіль дитячий візок, який продав ОСОБА_7 за 280 грн. Гроші витратив на власні потреби.

Факт вчинення підсудним інкримінованого йому злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, якою підтримала покази, дані нею на досудовому слідстві з приводу того, що 07.06.2011 року з під'їзду №2, будинку №38, що за адресою вул. Коперніка, м. Костопіль викрали її дитячий візок. Претензій до підсудного не має. Збитки відшкодовано.

З показань свідка ОСОБА_7, оголошених в судовому засіданні, вбачається, що в першій декаді червня 2011 року на таксі до неї додому приїхав ОСОБА_5 разом зі знайомими її брата. Хлопці викликали її з будинку на розмову, коли вона вийшла, то до неї підійшов ОСОБА_5 з дитячим візком марки "GEOBY". Оглянувши, вирішила купити та заплатила гроші в сумі 280 грн. 16.09.2011 року, коли вона йшла по вул. Степанській, м. Костопіль, до неї підійшли працівники міліції та повідомили, що її дитячий візок рахується викраденим і добровільно видала його. Про те, що візок був викрадений не знала.

З показань свідка ОСОБА_8, оголошених в судовому засіданні, вбачається, що в кінці травня 2011 року він зі своїми товаришами ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 гуляв по м. Костопіль, під час їхньої прогулянки ОСОБА_10 розповів про те, що його сестрі ОСОБА_7 потрібен дитячий візок. Через декілька днів на початку червня 2011 року він разом з ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 знаходились в дворі будинку, що по вул. Д.Галицького,26 м.Костопіль, в цей момент до них підійшов ОСОБА_10 та запитав у ОСОБА_12 чи знайшов він дитячий візок, той повідомив, що знайшов, однак по нього потрібно сходити до будинку де він проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_10 сказав ОСОБА_10, щоб даний візок доставив додому до його сестри ОСОБА_7 і вона з ним розрахується. Тоді ОСОБА_5 разом з ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли до його будинку, щоб він взяв дитячий візок. Він з хлопцями лишились в дворі будинку, а ОСОБА_5 зайшов в під'їзд №2. Через п'ять хвилин вийшов з дитячим візком. Даний візок вони помістили у таксі та поїхали додому до ОСОБА_7 Приїхавши ОСОБА_5 повів візок до будинку. Повернувшись дав по п'ять гривень за те, що вони з ним з'їздили. Про те, що візок був крадений він не знав.

З показань свідка ОСОБА_9, оголошених в судовому засіданні, вбачається, що в кінці травня 2011 року він зі своїми товаришами ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 гуляв по м. Костопіль, під час їхньої прогулянки ОСОБА_10 розповів про те, що його сестрі ОСОБА_7 потрібен дитячий візок, ОСОБА_5 сказав, що знайде візок та запитав куди його потрібно буде завести, останній сказав, що до його сестри додому на пров. Донецький,4 м. Костопіль, на цьому розмова скінчилась.

З показань свідка ОСОБА_10, оголошених в судовому засіданні, вбачається, що в кінці травня 2011 року він зі своїми товаришами ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 гуляв по м. Костопіль. Під час їхньої прогулянки він розповів, що його сестра ОСОБА_7 хоче придбати дитячий візок для сина. ОСОБА_5 сказав, що може дістати візок по дешевій ціні та запитав куди потрібно буде доставити, на що він відповів, щоб завіз його сестрі на пров. Донецький, 4 м. Костопіль. Пізніше на початку червня 2011 року він прийшов у двір будинку, що по вул. Д. Галицького, 26 м. Костопіль. Там перебував ОСОБА_5 і він запитав чи не знайшов дитячий візок. Останній відповів, що знайшов, однак за ним потрібно сходити додому. Він сказав, що коли забере візок нехай завезе до будинку сестри і вона з ним розрахується та пішов додому. Через декілька днів дізнався від сестри, що вона придбала дитячий візок за 280 грн.

ОСОБА_11 дав показання аналогічні свідку ОСОБА_8 з приводу продажі ОСОБА_5 дитячого візка (а.с. 37).

Крім того, факт вчинення підсудним вказаного злочину також підтверджується матеріалами справи: протоколом огляду місця події від 08.06.2011 року, під час проведення якого зафіксовано обстановку у місці скоєння злочину у під'їзді №2, що за адресою м. Костопіль, вул. Коперніка, 38 (а.с.4-5); протоколом огляду місця події від 16.09.2011 року, під час проведення якого оглянуто дитячий візок марки "GEOBY" (а.с.21-22); протоколом очної ставки від 19.01.2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.43); протоколом очної ставки від 19.01.2012 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с.44); протоколом очної ставки від 26.01.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.56); протоколом очної ставки від 26.01.2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.57); протоколом очної ставки від 26.01.2012 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (а.с.58).

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна доведена повністю.

Дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного є щире каяття, сприяння слідству, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного не встановлено.

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо.

У відповідності до ст.ст. 75,104 КК України суд враховуючи тяжкість злочину, особу винного, щире каяття та інші обставини справи приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_13 без відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за вірне звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_13 на підставі п.а ст.1, ст.6 Закону України „Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року, так як він на момент вчинення злочину був неповнолітнім а злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, не є тяжким.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, ст.75, 76, 104 КК України, ст. 1 п."а", ст.6 Закону України „Про амністію від 08.07.2011 року, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та обрати йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Покласти на засудженого обовязки, передбачені п. 2,3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання на підставі п.а ст.1 Закону України „Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України провадженням закрити.

Запобіжний захід підписку про невиїзд скасувати.

Речові докази по справі: дитячий візок марки "GEOBY" (а.с. 26) - повернути потерпілій ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд. .

Суддя: Піскунов В.М.