11-кп/775/31/2015(м)
263/8304/14-к

Головуючий суддя 1 інстанції: ОСОБА_1 Єдиний унікальний номер 263/8304/14-к
Доповідач: ОСОБА_2 Номер провадження 11-кп/775/488м……/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 …………………
при секретарі судового засідання: ОСОБА_5 ………………..
прокурора: ОСОБА_6 ……………….
адвоката: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження № 263/8304/14-к, 11-кп/775/…../14 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Заравшан Навоійської області республіки Узбекистан, громадянина Узбекистану, непрацюючого, з середньотехнічною освітою, неодруженого, раніш судимого: вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 17.12.2009 року за ст.ст.309 ч.2, 75 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.10.2012 року за ст.ст.186 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 26.07.2013 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців та 1 день, на час затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 листопада 2014 року,
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.10.2010 року у вигляді 6-ти місяців позбавлення волі та остаточно за сукупністю вироків, призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доказів провини обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з мяк1стю покарання та постановити новий вирок. яким визнати ОСОБА_8 винним за ст.. 187 ч.1 КК України та призначити йому покарання 1з застосуванням ст..71 КК Укра1ниу вигляді 6 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_12 не скоював кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку адвоката, та засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку доведена матеріалами кримінального провадження, і висновки суду засновані на доказах, досліджених у ході судового слідства, яким дана належна оцінка.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані згідно здобутих доказів правильно.
Доводи обвинуваченого, його захисника про необ`єктивність розгляду справи судом, про те, що він не скоював кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України є необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеними у вироку доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона знаходячись в приміщенні кіоску, на замовлення підсудного почала готувати кофе. Знаходячись до нього спиною, відчула притискання невідомого предмету до правого боку, та майже одночасно з її шиї нападник зірвав золотий ланцюжок на якому знаходився кулон у вигляді серця із зображенням літери «А». Наполягала, що предмет, який їй притуляли до боку створював небезпеку для життя та здоров`я, оскільки перебуваючи з нападником на одинці, від дій останнього вона сильно злякалась та кликала на допомогу.
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_13 не навела характерних ознак предмету, які створювали небезпеку для життя та здоров`я, однак запевнила суд, що з урахуванням обстановки події, яка характеризується нічним часом, відсутністю відвідувачів та перебуванням наодинці з нападником, а також фактичними діями нападника, який діяв рішуче, використовуючи фізичну перевагу та будучи озброєним невстановленим предметом, створювало для неї реальну загрозу для життя та здоров`я.
Також, свідок ОСОБА_14 показала, що працюючи у сусідньому кіоску почула крики потерпілої, яка розповіла про те, що невідомий чоловік погрожуючи якимось предметом зірвав з її шиї золотий ланцюжок та забрав її мобільні телефони.
Свідок ОСОБА_15 показав, що біля нічного клубу «Корал» до нього підійшов підозрюваний, який запропонував придбати золотий ланцюжок з кулоном. ,який він передав працівникам міліції.
Об`єктивно його вина підтверджується протоколом огляду місця події від 10.07.2014 року, відповідно до якого слідчим ОСОБА_16 в приміщенні Жовтневого РВ у присутності двох понятих, у ОСОБА_15 вилучено золотий кулон у вигляді серця із зображенням літери «А», зворотна сторона якого містить зазначення номеру «916». Згідно пояснень ОСОБА_15 , зазначений кулон йому передав малознаний хлопець на ім`я « ОСОБА_17 », за допомогу в реалізації розірваного золотого ланцюжка (а.п.14); протоколом пред`явлення речей для впізнання від 10.07.2014 року за яким, потерпіла ОСОБА_11 у присутності понятих, серед інших пред`явлених їй речей схожих за ознаками, впізнала кулон, який в неї був викрадений 16.05.2014 року. (а.п. 22-24); протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2014року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 у присутності понятих, добровільно розповів та на місці події продемонстрував відкрите заволодіння золотим ланцюжком з кулоном, потерпілої ОСОБА_11 (а.п.57); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.07.2014 року, де потерпіла ОСОБА_11 в присутності понятих серед представлених їй фотознімків статистів впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 16.05.2014 року в кіоску по Володарському шосе, 2 відкрито заволодів її майном (а.п.27).
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_8 є склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
Доводи ОСОБА_12 та захисника про недозволен1 методи сл1дства та порушення права на захист оск1льки в1н не розум1є мови на як1й велось судочинство, перев1рен1 судом, та є надуманими 1 ооц1нен1 як способ захисту.
Так, ОСОБА_12 на досудовому сл1дств1 в1дмовився в1д захисника, а при допит1 його як ОСОБА_18 клопотань про мову не заявляв, сам написав заяву, що свободо волод1є мовою. Л.д.42-44
Судом встановлено,що ОСОБА_12 пост1йно проживає на Укра1н1 з 2000 року, має середньо-спец1альну осв1ту, дв1чи засуджувався судами Укра1ни за злочини, тому судом був призначений для нього захисник.л.д.24
Щодо доводів прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_12 покарання вимогам ст.. 65 КК України, внаслідок м`якості, то ці доводи досліджувались в судовому засіданні апеляційного суду, та, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.
Так, згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані та у вироку належним чином мотивовано призначене ОСОБА_12 покарання.
Так, судом враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, рецидив злочину, оскільки ОСОБА_12 має невідбуте покарання за вчинення корисливого злочину.
Крім того, судом враховано особу підсудного, який на диспансерних обліках не перебуває, з негативного боку характеризується за місцем мешкання.
Отже, колегія судів, не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_12 більш суворого за своїм розміром покарання, вважає що призначене ОСОБА_12 судом першої інстанції покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
За таких обставин суд ухвалив законний і обґрунтований вирок.
Порушень кримінального процесуального закону в ході судового слідства у справі, які могли б бути підставою для скасування вироку або зміни вироку, не має.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія судій -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскарженою в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: