У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у
складі:

Головуючого
- судді

Лавренюка М.Ю.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 4 жовтня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1
на постановлені щодо нього судові рішення.

Вироком
Київського районного суду м. Харкова від 4 жовтня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Циркуни Харківського
району

Харківської області, не судимого,

засуджено за
ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації всього належного
йому майна;. за ч. 3 ст. 28 - ст. 227 КК
України на 2 роки виправних робіт із позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 229 КК
України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією виготовленої
продукції та матеріалів, які використовувались для її виготовлення, а на
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому остаточно визначено 4
роки позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна, із
позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки, із конфіскацією
виготовленої продукції та матеріалів, які використовувались для її
виготовлення. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Цим же вироком
засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, судові рішення щодо яких у касаційному
порядку не оскаржено.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь АТ „Масеко”
30 291 грн. 30 коп. матеріальної та 8 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської
області від 20 червня
2006 року вирок скасовано у частині засудження ОСОБА_1 та інших за ч. 3 ст. 28 - ст. 227 КК України, провадження
у цій частині закрито у зв'язку з відсутністю у їх діях складу злочину;
виключено обставину, обтяжуючу вину усіх засуджених, - учинення злочину з
користі.

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він у період із квітня по серпень 2004 року, у м.
Богодухові Харківської області, із метою
заволодіння чужим майном у великому розмірі шляхом обману та зловживання
довірою, діючи у складі організованої злочинної групи, разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно відведеної йому
ролі надав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої гроші для виробництва фальсифікованих рибних
консервів “Шпроти в олії”, наклеював на виготовлені ними консерви, які не
відповідали стандарту, етикетки сертифікованої продукції АТ „Масеко”, незаконно
використовуючи товарний знак і фірмове найменування „Масеко”, та збував
фальсифіковану продукцію. У результаті злочинних дій організованої групи було
виготовлено 14 503 банки фальсифікованих рибних консервів на загальну суму 30
291 грн. 30 коп., з них реалізовано 11
219 банок на загальну суму 24 286 грн. 93 коп.

У касаційній
скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, однобічність та неповноту досудового й судового слідства, неправильне
застосування судом кримінального закону. Зазначає, що його дії за ч. 4 ст. 190 КК України кваліфіковано
неправильно, шахрайських дій у складі організованої групи він не вчиняв.
Вважає, що використання ним чужого товарного
знаку не завдало матеріальної шкоди у великому розмірі. Указує, що
цивільний позов вирішено неправильно. Просить
скасувати постановлені щодо нього
судові рішення і закрити справу за відсутністю
у його діях складу злочину.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд із
метою її перегляду.

З вироку убачається,
що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених злочинів ґрунтується на сукупності зібраних у справі
доказів і є правильним.

Посилання у касаційній скарзі засудженого на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність досудового та
судового слідства були предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанції,
та їм дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони
перегляду в касаційному порядку не підлягають. Отже, при розгляді доводів
касаційних скарг колегія суддів виходить із фактичних обставин справи,
встановлених судом.

Доводи у скарзі засудженого ОСОБА_1 про те, що злочинів він не вчиняв і
винність його матеріалами справи не доведена, необґрунтовані і спростовуються
розглянутими у судовому засіданні доказами.

Так, на досудовому слідстві й у
судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнавав свою вину і пояснював, що згідно домовленості з ОСОБА_2 надав їм свої кошти для
організації виробництва рибних консервів “Шпроти в олії”. У подальшому
вони планували отримати дозвіл та сертифікувати продукцію, але до проходження
цієї процедури він придбав на Центральному ринку м. Харкова етикетки рибних
консервів „Шпроти в олії - АТ Масеко” та
наклеював їх на банки, які виготовляли ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. Ці консерви він реалізовував приватним підприємцям на
Центральному ринку м. Харкова.

Потерпілі
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інші. показали, що придбали у ОСОБА_1
рибні консерви „Шпроти в олії - АТ Масеко”, які реалізовували на ринках м.
Харкова. Ці їх показання підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та інші.

Зазначені докази узгоджуються між
собою та іншими доказами у справі. Зокрема, вони об'єктивно підтверджуються
даними протоколів огляду та вилучення рибних консервів, продуктів і приладів
для їх виробництва, виїмки накладних, договорів, етикеток, висновками
криміналістичних та судово-харчової
експертиз та іншими матеріалами
справи.

Правильність застосування судом кримінального закону - кваліфікація дій
засудженого ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 190, ч. 3
ст. 28 - ч. 2 ст. 229 КК України сумнівів не викликає.

Вивченням матеріалів справи не
виявлено порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи
зміну постановлених у справі судових рішень.

Покарання ОСОБА_1 призначено згідно з вимогами ст. 65 КК України і є обґрунтованим, необхідним та
достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов вирішено відповідно
до вимог закону, з урахуванням усіх обставин справи.

Отже, передбачені ст. 398 ч. 1 КПК України підстави для призначення справи
щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С
у д д і :

Кривенда О.В. Лавренюк М.Ю. Мороз М.А.