Справа№ 640/1596/15-к
н/п 1-кп/640/200/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
педагога ОСОБА_6
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня Харківського професійного електротехнічного ліцею, вироком Ленінського районного суду м. Харкова 09.01.2015 року притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 105 КК України звільнений від покарання та до нього засновані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Неповнолітній ОСОБА_4 18.10.2014 року скоїв крадіжку, у зв`язку з чим в листопаді 2014 року був притягнутий до кримінальної відповідальності Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, однак належних висновків для себе не зробив та на протязі жовтня 2014 року вчинив умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.
20 жовтня 2014 року, близько до 12.40 години, ОСОБА_4 , знаходячись у відділенні № 30 ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Харків, вул.Сумська, 96, підійшов до ОСОБА_8 , яка в терміналі самообслуговування проводила поповнення банківської картки № НОМЕР_1 . Під час виконання вказаної операції до неї підійшов ОСОБА_4 , який запропонував свою допомогу у проведені операцій із її банківською карткою, на що потерпіла погодилась. Після проведення необхідних операцій із банківською карткою ОСОБА_8 відійшла і забрала свою банківську картку, а ОСОБА_4 залишився біля терміналу та скориставшись тим фактом, що ОСОБА_8 не вийшла з системи обслуговування, маючи певний досвід, і маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужими грошима, діючи з корисливих спонукань, повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, провів списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 двома транзакціями: 2000 гривень і 3000 гривень на загальну суму 5000 гривень, перевівши вказані грошові кошти на банківську карту своєї матері ОСОБА_10 № НОМЕР_2 (яка не була обізнана про його злочинні наміри). Після чого ОСОБА_11 зняв вказані грошові кошти через декілька хвилин в банкоматі «ПриватБанку» САНА1970 за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 96.
Заволодівши вищевказаними грошами ОСОБА_8 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.
Крім того, 22 жовтня 2014 року, близько до 15.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в відділенні № 76 ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м.Харків, вул.Гіршмана, 4, підійшов до ОСОБА_9 , який в терміналі самообслуговування проводив поповнення своєї банківської картки № НОМЕР_3 . Під час виконання операції до нього підійшов ОСОБА_4 , який запропонував йому свою допомогу по проведенню операцій з його карткою, на що потерпілий погодився. Після проведення необхідних операцій із банківською карткою ОСОБА_9 відійшов і забрав свою банківську картку, а ОСОБА_4 залишився біля терміналу та скориставшись тим фактом, що ОСОБА_9 не вийшов з системи обслуговування, маючи певний досвід та маючи умисел, направлений на таємне заволодіння чужими грошима, діючи з корисливих спонукань, повторно, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, провів списання грошових коштів по системі РRІVАТМONЕY двома транзакціями на загальну суму 3015 гривень. Грошові перекази в сумі 2010 гривень і 1005 гривень неповнолітній ОСОБА_4 перевів на карту свого знайомого ОСОБА_12 за № НОМЕР_4 . В цей же день неповнолітній ОСОБА_4 познайомився з раніше незнайомим йому ОСОБА_13 , який працював таксистом та попросив у ОСОБА_13 дані його банківської картки для проведення відповідної операції, після чого зі своєї банківської картки ОСОБА_12 (який знаходився в цей час в місті Одеса) по проханню ОСОБА_4 перевів гроші в сумі 2800 гривень на карту ОСОБА_13 за № НОМЕР_5 ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не були обізнані про його злочинні наміри), а ОСОБА_13 зняв грошові кошти в банкоматі «ПриватБанку» за адресою: м. Харків, пл. Конституції 21/2 та передав їх ОСОБА_11 .
Заволодівши вищевказаними грошами ОСОБА_9 , ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, обернувши їх на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3015 гривень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, не заперечуючи факту крадіжки, вчиненої повторно, як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що неповнолітній обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Показання неповнолітнього ОСОБА_4 є достовірними, узгодженими з іншими матеріалами справи. Підстав засумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до наявні достатні підстави вважати, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, - доказана повністю.
Прокурор просив застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
Захисник неповнолітнього обвинуваченого, його законний представник просили звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання та передати їх під нагляд матері.
Неповнолітній обвинувачений проти передачі його під нагляд матері не заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, та інші.
Неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії умисних злочинів середньої тяжкості (ст. 12 КК України).
Неповнолітній за місцем навчання та проживання характеризується опосередковано, виховується в родині з матір`ю та вітчимом, вироком року Ленінським районним судом м. Харкова від 09.01.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України (за епізодом від 18.10.2014 року) на підставі ст. 105 КК України звільнений від покарання та до нього засновані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 строком на 2 роки.
На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, враховуючи вік та особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення середнього ступеня тяжкості, виховується у родині з матір`ю та вітчимом, які здатні забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та контроль за його поведінкою, враховуючи, виявлення вчиненого злочину до постановлення попереднього вироку від 09.01.2015 року, беручи до уваги щире каяття неповнолітнього та його поведінку, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 , звільнивши його від покарання, при застосуванні до неповнолітнього примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_8 заявлений у розмірі 5000 грн., підлягає задоволенню згідно з встановленим в судовому засіданні обставин справи та розміру завданого матеріального збитку.
Цивільний позов ОСОБА_9 заявлений у розмірі 3015 грн., підлягає задоволенню згідно з встановленим в судовому засіданні обставин справи та розміру завданого матеріального збитку.
Керуючись ст.ст. 485, 497 КПК України, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд -
Визнати винуватим неповнолітнього ОСОБА_4 1999 року народження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 1999 року народження від кримінального покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 1999 року народження примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а саме - матері ОСОБА_10 1976 року народження строком на 2 (два) роки.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути на її користь з матері ОСОБА_4 - ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити. Стягнути на його користь з матері ОСОБА_4 - ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 3015 (три тисячі п`ятнадцять) грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1