У Х В А Л А

25 грудня 2013 року

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси Пислар В.П., при
секретарі Голан А.В., за участю заявника
ОСОБА_1, прокурора прокуратури Одеської
області Гупало П.М., розглянувши у
судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника другого
слідчого відділу Прокуратури Одеської
області Гупало П.М.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду зі
скаргою на бездіяльність начальника
другого слідчого відділу Прокуратури
Одеської області Гупало П.М.

Як вбачається зі скарги, 21.10.2013 року
ОСОБА_1 звернулась до Генеральної
прокуратури України з заявою про
вчинення суддею Суворовського
районного суду м.Одеси ОСОБА_3, та
іншими, кримінального правопорушення.

31.10.2013 року з Генеральної прокуратури
України їй надійшов лист, яким їй було
повідомлено про те, що її заява
направлена до Одеської обласної
прокуратури для прийняття рішення
згідно чинного законодавства та з
пропозицією повідомити її про
результати розгляду заяви.

12.12.2013 року вона особисто звернулась до
прокуратури Одеської області, оскільки
протягом тривалого часу вона не
отримала від Одеської обласної
прокуратури жодних повідомлень щодо
розгляду її заяви. На особистому
прийомі у Одеській обласній
прокуратурі, вона отримала лист від
19.11.2013 року №17/1/2-4033-13 за підписом
начальника другого слідчого відділу
Прокуратури Одеської області Гупало П.,
з якого вбачається, що її заява не
містить жодних відомостей про
кримінальне правопорушення, вчинений
суддею ОСОБА_3, а тому, прокуратура
вважає неможливим внести відомості
щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального
правопорушення до ЄРДР.

Бездіяльність начальника другого
слідчого відділу Одеської обласної
прокуратури Гупало П. полягає у
невнесенні відомостей про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань.

В обгрунтування відмови у невнесенні
відомостей про кримінальне
правопорушення до ЄРДР щодо судді
ОСОБА_3, у листі Прокуратури Одеської
області від 19.11.2013 року №17/1/2-4033-13 було
зроблено з посиланням на те, що начебто
її заява не містить жодних відомостей
про злочин, вчинений суддею ОСОБА_3, а є
лише її «власні міркування» які
грунтуються «на припущеннях».

Між тим, це твердження спростовується
змістом її заяви, у якій було наведено
дві основні обставини, які свідчать про
вчинення кримінального правопорушення
суддею ОСОБА_3:

Суддя ОСОБА_3 ухвалила рішення від
30.08.2013р №523/12065/13-ц, грунтуючись виключно
на нікчемному правочині. У рішеннія
суду від 30.08.2013 р. №523/12065/13-ц вона умисно
перекрутила зміст норми закону, що
призвело до ухвалення незаконного
рішення.

На підтвердження кожної з цих обставин
були наведені відповідні аргументи та
надані відповідні докази, які
підлягали перевірці під час досудового
розслідування.

Відповідно до положень ч.І ст.214 КПК
України, слідчий, прокурор невідкладно,
але не пізніше 24 годин після подання
заяви, повідомлення про вчинене
кримінальне правопорушення або після
самостійного виявлення ним з
будь-якого джерела обставин, що можуть
свідчити про вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування.

Але, замість того, що б виконати
вказівки закону, та розпочати
розслідування, їй безпідставно
відмовили у перевірці викладених нею
фактів вчинення кримінального
правопорушення, незважаючи на те, що
норми діючого КПК України не надають
права відмовити заявнику у внесенні
відомостей до ЄРДР.

З цього приводу, у ч.4 ст.214 КПК України
зазначено, що «відмова у прийнятті та
реєстрації заяви чи повідомлення про
кримінальне правопорушення не
допускається».

Таким чином, було порушено імперативні
вимоги ч.ч.1, 4 ст.214 КПК України.

Крім того, як вбачається зі змісту її
заяви, вона також просила внести
відповідні відомості про вчинення
кримінального правопорушення до ЄРДР
не тільки щодо судді ОСОБА_3, а ще і
стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 У своєї
заяві, вона повідомила про те, що ОСОБА_4
та ОСОБА_5 вчинили кримінальне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.ч.2,3 ст. 358 КК України,
а саме підробили та використали з метою
позбавити її та малолітньої дитини
житла, розписки щодо купівлі-продажу
квартири, у якій вона живе разом з
дитиною, та у купівлі якої вона брала
безпосередню участь.

Але, в порушення вимог ч.ч.1, 4 ст.214 КПК
України, досі не внесено відомостей до
ЄРДР про вчинення кримінального
правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та не
розпочате розслідування.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 підтримав подану
нею скаргу, наполягаючи на її
задоволенні.

Прокурор прокуратури Одеської області
Гупало П.М. вимоги заявника не визнав та
стверджував, що заява ОСОБА_1 на
містить відомостей про кримінальне
правопорушення, вчинене, як на її думку,
суддею ОСОБА_3, а тому, прокуратура
вважає неможливим внести відомості
щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального
правопорушення до ЄРДР. Крім того,
рішення, ухвалене суддею ОСОБА_3 на
момент розгляду заяви ОСОБА_1 набрало
чинності, та не було скасоване. Ришення
відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про внесення
до ЄРДР відомостей щодо них не могло
бути прийнято прокуратурою, оскільки
дане питання знаходиться в компетенції
органів міліції.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1, вивчивши
надані суду матеріали, заслухавши
заявника та прокурора Гупало П.М., суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора, передбачені частиною
першою статті 303 цього Кодексу, можуть
бути подані особою протягом десяти
днів з моменту прийняття рішення,
вчинення дії або бездіяльності. Якщо
рішення слідчого чи прокурора
оформлюється постановою, строк подання
скарги починається з дня отримання
особою її копії.

Як встановлено судом,

21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Генеральної прокуратури України з
заявою про вчинення суддею
Суворовського районного суду м.Одеси
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального
правопорушення.

05 грудня ОСОБА_1 отримала відповідь з
Генеральної прокуратури України,
відповідно до якого їй було
повідомлено про те, що її заява
направлена до Одеської обласної
прокуратури для прийняття рішення
згідно чинного законодавства та з
пропозицією повідомити її про
результати розгляду заяви.

Даний факт в судовому засіданні не
оспорювався ні представником заявника,
ні представником прокуратури.

Відповідно до ст.214 ч.1 КПК України
слідчий, прокурор невідкладно, але не
пізніше 24 годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування.

Однак, як вбачається зі скарги ОСОБА_1
та доводів її представника в судовому
засіданні остання лише 12 грудня 2013 року
особисто звернулась до прокуратури
Одеської області, де отримала лист від
19.11.2013 року №17/1/2-4033-13 за підписом
начальника другого слідчого відділу
Прокуратури Одеської області Гупало П.,
з якого вбачається, що її заява не
містить жодних відомостей про злочин,
вчинений суддею ОСОБА_3, а тому
прокуратура вважає неможливим внести
відомості щодо вчинення ОСОБА_3
кримінального правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, у випадку допущення
прокурором бездіяльності, як це
стверджує ОСОБА_1 та її представник,
така бездіяльність повинна була
розпочатись вже через добу після
отримання прокуратурою Одеської
області заяви ОСОБА_1, тобто після
сплину 24 годин. Через те, суд
переконаний, що саме починаючи з 07
жовтня 2013 року ОСОБА_1 мала право
звернутись в суд зі скаргою на
бездіяльність начальника другого
слідчого відділу Прокуратури Одеської
області Гупало П.В.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України з
такою скаргою в суд ОСОБА_1 могла
звернутись протягом 10 днів з моменту
допущення, на її думку, бездіяльності
начальником другого слідчого відділу
Прокуратури Одеської області Гупало
П.В., тобто до 17 жовтня 2013 року включно.

Однак, заявник ОСОБА_1 зі скаргою на
бездіяльність прокурора Гупало П.В.
звернулась лише 19 грудня 2013 року, тобто
більше ніж через місяць після
закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.
304 КПК України.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 303-308
КПК України:

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника другого
слідчого відділу Прокуратури Одеської
області Гупало П. - відмовити в зв'язку з
пропуском строку на оскарження.

Ухвала слідчого судді оскарженню не
підлягає.

Слідчий суддя Приморського

районного суду м. Одеси
Пислар В.П.