Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року у кримінальному провадженні №0000219 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст. 115 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 7 років.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 20 березня 2014 року близько 19 год. 00хв. ОСОБА_5 в ході конфлікту на побутовому ґрунті в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_1 , із мотиву особистої неприязні, з метою вбивства, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, здійснив один постріл із саморобного пристрою пристосованого для стрільби дробовим зарядом у передню грудну стінку громадянину ОСОБА_8 , в результаті чого заподіяв останньому вогнепальне сліпе поранення передньої грудної стінки зліва, з пошкодженням лівої легені та серця, від яких останній на місці події помер.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії із ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України. Вказує, що суд критично віднісся до його показів, а показам свідків не надано належної оцінки. Зазначає, що мотиву вбивати ОСОБА_8 не мав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , який просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії із ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Твердження в апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що вбивства потерпілого він не вчиняв і що потерпілий сам натиснув на спусковий гачок саморобного пристрою для стрільби, врезультаті чого відбувся постріл, є безпідставними та спростовуються наведеними у вироку доказами.

Так, сам обвинувачений у своїх показаннях у судовому засіданні не заперечував, що 20.03.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин між ним та його братом ОСОБА_8 на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла у бійку, врезультаті якої від пострілу із саморобного пристрою, пристосованого для стрільби, ОСОБА_8 помер на місці події.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_9 , в березні місяці 2014 року до неї зранку зателефонувала її тітка та повідомила, що ОСОБА_8 помер. Коли приїхали працівники міліції вона перебувала в будинку обвинуваченого ОСОБА_5 , який повідомив їй, що його брат помер, але обставин його смерті він не розповідав. Також вказала, що ОСОБА_8 після того як повернувся із заробіток останні два тижні вживав спиртні напої та поводив себе агресивно. Але відносини між братами були дружні і не конфліктні.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_10 , в березні місяці 2014 року коли ОСОБА_8 повернувся із заробіток, останні два тижні зловживав спиртними напоями. Проживав з братом в одному будинку відносини між ними були дружні, конфліктів не виникало.

За висновком експерта № 36 від 19.05.2014 р., при судово-медичному освідченню ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: вогнепальне, дробове, сліпе поранення передньої грудної стінки зліва з пошкодженням лівої легені та серця. Вищезазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися в результаті пострілу з гладко ствольної зброї атипового спорядженим набоєм та знаходяться у прямому причинному та безпосередньому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 . Постріл проведений із вогнепальної зброї, з відстані 70-150 см., у межах дії початкової зони дробового осипу та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Будь-яких пошкоджень, характерних для боротьби, бійки або самозахисту на тілі ОСОБА_8 не знайдено. При токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_8 етиловий спирт не знайдений (т.1, а.с. 35-36).

Відповідно до висновку експерта № 36 від 19.05.2014 р., на клапті шкіри зсіченому з передньої грудної стінки зліва з трупу ОСОБА_8 виявлено десять поверхневих забійних ран, що спричинені внаслідок травматичних дій дрібними твердими тупими предметами з обмеженими контрактуючими поверхнями. Дані пошкодження утворилися внаслідок одного пострілу з гладко ствольної зброї атипово спорядженим набоєм. (т.1, а.с. 35-36).

Згідно висновку фізико-хімічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу від 22.03.2014 за №201 на змивах з рук та обличчя обвинуваченого ОСОБА_5 виявлено сліди продуктів згорання (пострілу) бездимного пороху (одноосновного). (т.1, а.с. 131-135).

За висновком фізико-хімічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу від 03.05.2014 за №218 на змивах рук та обличчя трупа ОСОБА_8 відсутні сліди згорання (пострілу) бездимного пороху. (т.1, а.с. 140-147).

Відповідно до висновку фізико-хімічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху і пострілу від 18.06.2014 року за №447 на одязі потерпілого відсутні сліди продуктів згорання (пострілу) пороху (нітроцелюлозного димного) невиявлено. (т.1, а.с. 185-191).

Характер дій, котрі ОСОБА_5 вчинив щодо ОСОБА_8 , локалізація і тяжкість заподіяних ним тілесних ушкоджень у своїй сукупності свідчать про те, що він бажав позбавити потерпілого життя .

Доводи ОСОБА_5 про відсутність у нього наміру вбивати ОСОБА_8 колегія суддів вважає безпідставними і такими, що мають на меті уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, твердження ОСОБА_5 про те, що суд безпідставно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115 КК України не можна вважати обгрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зібрані докази повно та всебічно досліджені судом першої інстанції і суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України.

Під час апеляційного розгляду справи істотних порушень вимог КПК, які б могли вплинути на правильність висновків суду та доведеність винності засудженого не встановлено.

Призначене ОСОБА_5 покарання повною мірою відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного та обставинам, які пом`якшують та обтяжують покарання, і за своїм видом та розміром є законним і справедливим та є мінімальним, що передбачений законом за дане кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його зміни не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3