Справа № 1-75/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007 року
Велико писарівський районний суд Сумської області

в складі:
головуючого судді В'юник
Н.Г.

при секретарі Зінченко В.О.

з участю прокурора Іваненко
CO.

потерпілого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. В. Писарівка кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. В. Писарівка В.
Писарівського району Сумської області українця , громадянина України, освіта
неповна середня , не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, раніше
судимого 1 березня 2002 року В. Писарівським районним судом Сумської області за
ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 30 травня 2007 року близько 17 години
біля річки Ворскла, в районі с
Лугівка В. Писарівського району Сумської області, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на
свою користь, шляхом обману та користуючись
довірою потерпілого ОСОБА_3, попросив у його стільниковий телефон марки NOKIA
1100 з сім картою загальною вартістю 307 гривень , який на прохання
потерпілого не повернув , а розпорядився ним на власний розсуд.

Того ж вечора, через деякий час побачивши у ОСОБА_3
стільниковий телефон марки SAMSUNG X 210 з сім картою загальною вартістю
401 гривня, який належав ОСОБА_4 і добре знаючи, що телефон належить потерпілій
,з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та користуючись довірою,
попросив телефон у ОСОБА_3, який передав йому телефон. Отримавши телефон,
підсудний ОСОБА_1 залишив знайомих, а телефоном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 свою
вину в скоєному визнав в повному обсязі та пояснив, що він разом з ОСОБА_3 та
іншими знайомими 30 травня2007 року на березі річки Ворскла біля с Лугівка, близько
17 години, із знайомими розпивали спиртне. Побачивши у ОСОБА_3 телефон він
попросив його подивитися і отримавши телефон поклав його до кишені. На вимогу
повернути телефон не відреагував. Через деякий час , приблизно хвилин 30 , він
знову попросив у ОСОБА_3 телефон, який той
забрав у ОСОБА_4 на, що останній передав йому телефон. Отримавши телефон
він вирішив залишити знайомих і став іти , але потерпілі просили повернути
телефони, на що він не реагував. Телефонами розпорядився на власний розсуд.

В скоєному щиро кається, добровільно відшкодував
заподіяні збитки.

Крім повного визнання своєї вини
самим підсудним його вина підтверджується іншими дослідженими в ході судового
слідства доказами.

2

Так потерпілий ОСОБА_3 суду підтвердив, що дійсно
відпочиваючи на березі річки в районі с Лугівка, 30 травня 2007 року біля 17
години разом з знайомили серед яких був
ОСОБА_1 ,він на прохання ОСОБА_1 передав останньому власний стільниковий
телефон . Через кілька хвилин він взяв стільниковий телефон , який належав
ОСОБА_4, побачивши в його руках стільниковий телефон ОСОБА_1 попросив дати йому
подивитися. Отримавши телефон залишив їх . Він та ОСОБА_4 просили повернути
телефони , але ОСОБА_1 не реагував.

Допитана в
якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що близько 18 години 30 травня 2007 року вона
телефонувала своєму знайомому ОСОБА_3, але відповів не знайомий голос і
назвався «ОСОБА_6», пояснивши, що ОСОБА_3 знаходиться біля річки в стані
алкогольного сп'яніння і не може підійти до телефону. На прохання передати
телефон не реагував, а пізніше телефон не відповідав.

Вартість телефонів та сім карт підтверджується довідками
(а.с. 12-14, 23, 24)та висновком товарознавчої експертизи ( а.с. 67).

З протоколу добровільної видачі ( а.с.27) слідує що
телефон , що належав ОСОБА_4 був повернутий особою , яка його придбала у
ОСОБА_1

Дослідивши докази по справі в своїй сукупності, суд
приходить до висновку, що вина підсудного доказана достатньо повно.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ст. 190 ч. 2 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання довірою, кваліфікуючою ознакою якого є
вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання
підсудному суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, особу підсудного, який за
місцем проживання характеризуються задовільно, не працює, страждає рядом
захворювань та перебуває на обліку у В. Писарівській ЦРЛ, його мати хворіє,
інвалід 2 групи, щиро кається в скоєному,
сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, в той
же час злочин стоїв в стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку, що міру
покарання підсудній необхідно призначити в межах санкції ст. 190 ч. 2 КК
України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: стільниковий телефон марки SAMSUNG X210, який передано на зберігання
ОСОБА_4 залишити в її розпорядженні.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 190
ч.2 КК України і за цим законом призначити покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки шість місяців.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню-тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 6 червня 2007 року.

Речові докази по справі: стільниковий телефон марки SAMSUNG X210, що зберігається у потерпілої
ОСОБА_4, після вступу вироку в законну силу , залишити в її розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Сумської області через В. Писарівський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а
засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.