Справа №1-74 -2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 19
січня 2007
року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді

Каліновської B.C.

за участю секретаря
Лунь О.В.

прокурора Троца В.М.

захисника ОСОБА_8.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу
про

обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уроженця с.
Затурці Локачинського району, гр. України, освіта середньо-спеціальна,

одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
працює ІНФОРМАЦІЯ_2, судимого:

·
26
січня 1993 року
Володимир-Волинським судом за ст.ст. 117
ч.З, 118 ч.2, 42 КК

·
України (
в ред. 1960 р.) на 5
років позбавлення волі; звільнений 28
червня 1996 року

· умовно-достроково
на 1 рік 2 місяці 12 днів;

·
18
січня 2001 року
Локачинським районним судом за ст.ст. 140
ч.З, 45, 44 КК

· України ( в ред. 1960 р.) на 3 роки
позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік;

- 02 квітня 2001 року
Локачинським районним судом за ст. ст. 141
ч.2, 42 ч.З, 45 КК

України (
в ред. 1960 р.) на 2
роки позбавлення волі,

мешканця АДРЕСА_1,
-

- у
вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. ч.2 ст. 15. ч. 1 ст. 115, 125 ч.1, 129 ч.1,

357 ч.З КК України,-

В СТА НО ВИВ:

ОСОБА_1, 19
серпня 2006 року,
приблизно в 21 год., перебуваючи
в стані

алкогольного сп'яніння, на автобусній зупинці в с. Затурці
Локачинського району,

після сварки з своєю дружиною ОСОБА_2, на ґрунті
неприязних відносин,

взявши кухонний ніж, висловлював в її сторону погрози
вбивством даним ножем, які

остання сприйняла реально.

Крім того, 26 вересня 2006 року, приблизно
в 9 год. ранку,
знаходячись в

будинку АДРЕСА_2, на ґрунті
неприязних

відносин, під
час сварки умисно наніс удари ногами та руками по тілу, кулаком в

ліве плече та
стільцем в область правого коліна ноги ОСОБА_2, чим

спричинив їй
легкі тілесні ушкодження.

Після чого,
подовжуючи свої злочинні дії, з метою позбавлення життя

ОСОБА_2, якій
вже неодноразово погрожував у вбивстві, схопив останню за

шию та почав
душити. Незважаючи на опір, який йому чинили ОСОБА_3 та

ОСОБА_4,
відтягуючи його від потерпілої, в спальні
вказаного будинку, з

метою
вбивства облив
ОСОБА_2 лакофарбовим розчинником і намагався її

підпалити, однак не зміг довести свій намір до кінця з
причин, що не залежали від

його волі, оскільки з його рук ОСОБА_4 вибила
запальничку.

Крім того,
продовжуючи свої злочинні дії, з метою помсти ОСОБА_2,

викрав з
вказаного будинку паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2 та

інший важливий
особистий документ - її
ідентифікаційний код.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому
визнав частково.

Вина підсудного
в інкримінованому йому діянні підтверджується повністю

зібраними по
справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла
ОСОБА_2 пояснила, що протягом приблизно трьох років на

ґрунті
зловживання спиртними напоями між нею і підсудним - її чоловіком

виникали
систематично сварки. Тому в липні 2006
року вона пішла проживати до

батьків. 19 серпня 2006 року на день її
народження підсудний на привітання колег з

роботи по
телефону зреагував агресивно, погрожував їй фізичною розправою. Потім

поїхав на
велосипеді за нею на автобусну зупинку, де ножем погрожував вбивством,

розхитував ним
біля шиї, а коли опустив ніж, вона його вибила з руки. Вона погрозу

сприйняла
реально.

26 вересня 2006 року підсудний
прийшов до батьків, затіяв сварку, бив

руками, ногами
по тілу, кулаком в ліве плече, хотів її вдарити стільцем, але присутні

сестри
відштовхнули його, стілець впав їй на ноги. Потім в коридорі взяв пляшку з

розчинником, відкрутив
корок і вилив розчинник на неї, хотів запальничкою

запалити,
чиркав, іскра була, але ОСОБА_4 його відштовхнула. Після чого вона

побігла до
сусідки ОСОБА_5 з метою зателефонувати в міліцію. Під час сварки

підсудний забрав
з її сумки паспорт та ідентифікаційний код без її дозволу.

Пояснення
потерпілої про обставини події об'єктивно підтверджуються

доказами по
справі.

Підсудний
показав, що проживає з потерпілою, яка є його дружиною,

протягом 7-ми років. Останній
час між ними виникали сварки по причині її роботи в

барі. 19 серпня 2006 року під час
святкування день народження потерпілої, сварка

між ними виникла
на ґрунті ревнощів з його сторони. При цьому він перебував в

стані
алкогольного сп'яніння. Після чого поїхав на велосипеді на автобусну зупинку

за потерпілою,
де погрожував вбивством її коханцю гребінцем, якого представляв, як

ножа.

26 вересня 2006 року за місцем
проживання батьків потерпілої, де і вона

проживає
останнім часом, між ним і потерпілою знову виникла сварка, в ході якої він

із-за ревнощів
кинув в останню стілець, потім штовхнув на ліжко, взявши пляшку,

думав, що з
водою, бризнув на потерпілу, а тоді кинув цю пляшку на неї. В ході

сварки дійсно із
сумки забрав документи потерпілої, зокрема, паспорт з метою

позбавити
можливості оформити документи на розлучення. Не заперечує, що

спричинив умисно
потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_4 - сестра
потерпілої, показала, що між потерпілою -
її

сестрою і
підсудним постійно виникають сварки на ґрунті вживання останнім

алкоголю. У
вересні 2006 року за
місцем проживання батьків, з потерпілою

підсудний затіяв
сварку. В коридорі взяв розчинник в пляшці, який вилив на

потерпілу, хотів
запальничкою його запалити, але вона цьому перешкодила, вибила з

рук останню. Бив
потерпілу стільцем. Підсудний неодноразово погрожував

потерпілій
вбивством. Із слів потерпілої відомо, що підсудний забрав її паспорт без її

відома.

Свідок ОСОБА_3
дала аналогічні з свідком ОСОБА_4 покази про

обставини події.

Свідок ОСОБА_6-
брат потерпілої, ствердив цей факт, що під час

святкування день
народження, підсудний, будучи п'яним, затіяв сварку з потерпілою

на ґрунті ревнощів. На автобусній зупинці підсудний
приставив ножа до шиї і

погрожував потерпілій цим ножем. Потім засадив ножа в
сідло велосипеда.

Факт погрози
підсудним ножем потерпілій на автобусній зупинці підтвердила

і свідок ОСОБА_7
в стадії досудового слідства (а.с.
30-31).

Свідок ОСОБА_5-
сусідка, ствердила, що вранці 26
вересня 2006 року

потерпіла
прибігла до неї знервована плакала, дзвонила в міліцію. В кімнаті був

різкий запах
розчинника. На її запитання потерпіла відповіла, що її облив підсудний і

хотів підпалити.
Між підсудним і потерпілою неодноразово виникали сварки.

Крім того,
вина підсудного в
інкримінованому йому діянні
також

підтверджується іншими доказами по
справі, зокрема:

протоколом огляду місця події ( а.с. 24-29), а саме: будинку АДРЕСА_2 , за місцем
проживання

потерпілої, під час якого було
виявлено та вилучено пляшку з

полімерного матеріалу з-під
розчинника та жіночий светр, в який була

одягнута потерпіла та протоколом їх
огляду в якості речових доказів (

а.с.55-56)

висновком судово-медичної
експертизи № 1961 від 20 жовтня 2006

року ( а.с. 44-45),
згідно якого потерпілій ОСОБА_2 були

спричинені легкі тілесні ушкодження
у вигляді синців лівого плеча,

передньої поверхні правого коліна
та садна лівої бокової поверхні шиї;

висновком комісійної амбулаторної
судово-психіатричної експертизи

№
470 від 30 жовтня 2006 року (а.с. 49), згідно якого
ОСОБА_1 в

момент інкримінованих йому дій і на
даний час не виявляв та не

виявляє ознак хронічного психічного
захворювання, недоумства чи

тимчасового хворобливого розладу
психічної діяльності, міг

усвідомлювати свої дії та керувати
ними;

Суд не бере до
уваги покази підсудного про те ,
що він не погрожував

потерпілій
вбивством і не мав наміру її вбивати, не обливав розчинником і не

підпалював,
оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами по справі.

Крім того, по
епізоду замаху на вбивство, згідно протоколу огляду предметів,

вилучених при огляді
місця події - будинку,
де підсудний намагався позбавити життя

потерпілої ( а.с. 24-29, 55-56), встановлено,
що на пляшці з розчинником має місце

напис іноземною
мовою, незначна кількість лакофарбового розчинника, вологість на

рукаві светра, в
якому була одіта потерпіла під час конфлікту і, різкий запах як з

пляшки, так і
від светра, що підтверджує пояснення потерпілої і спростовує покази

підсудного про
те, що він обливав потерпілу водою з пляшки, на якій була поміщена

етикетка „ Моршинська".
Також суд ставиться до показів підсудного критично,

оскільки в його
показах в стадії досудового слідства (
а.с. 19, 21, 65-66) і
судового

слідства мають
місце суттєві протиріччя, які він не зміг усунути в судовому

засіданні.

На думку суду
підсудний дав вищезазначені покази з метою зменшити міру

своєї
відповідальності за вчинене.

Оцінюючи всі
зібранні і дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд

приходить до
висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями, а саме:

замаху на умисне протиправне заподіяння смерті, вчинив злочин,

передбачений ч.2 ст. 15 , ч. 1
ст. 115 КК
України;

спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень, вчинив злочин,

передбачений ч.1
ст. 125 КК
України;

погрозі вбивством ,
вчинив злочин, передбачений ч.1
ст. 129 КК

України;

незаконному
заволодінні паспортом
та іншим важливим особистим

документом, вчинив злочин,
передбачений ч.З ст. 357
КК України.

Оскільки підсудний заперечує факт
перебування його 26 вересня 2006 року

під час замаху на вбивство в
нетверезому стані, а медичне освідування на предмет

наявності алкоголю на момент
вчинення інкримінованого йому діяння не

проводилось, то, на думку суду,
таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину в

стані алкогольного сп'яніння по
даному епізоду, з обвинувачення слід виключити.

Обираючи вид і
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те,

що злочини
відносяться до категорії невеликої тяжкості та особливо тяжких та

особу
підсудного, зокрема, те, що він неодноразово був судимий за вчинення

злочинів,
судимість за які не знята і не погашена в встановленому законом порядку.

Обтяжуючою
відповідальність підсудного обставиною справи є вчинення ним

злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Приймаючи до
уваги, що ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується, має

на утриманні
двох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій в Афганістані,

клопотання
Волинської обласної організації Української Спілки ветеранів Афганістану

і думку
потерпілої , які
просять не позбавляти його волі, те, що його батько тяжко

хворіє і
потребує сторонньої допомоги, проживає разом з підсудним, що істотно

знижує ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, суд вважає за можливе застосувати

ст.69 КК України
і призначити йому покарання нижче нижчої межі, передбаченої

санкціями
статтей КК України, за якими він притягується до кримінальної

відповідальності
- громадські
роботи, обмеження та позбавлення волі, із

застосуванням
ст. 75 КК
України - звільнення
від покарання з випробуванням і

виконанням
певних обов'язків згідно ст. 76
КК України.

Речові докази,
згідно ст. 81 КПК
України: пляшку з полімерного матеріалу з-

під розчинника - знищити; жіночий
светр передати за належністю потерпілій

ОСОБА_2

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України,суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочинів,

передбачених ч.2
ст. 15. ч. 1 ст. 115, ст.ст. 125 ч.1, 129 ч.1, 357 ч.З КК
України і

призначити йому
покарання:

за ч.2 ст. 15,
ч. 1 ст. 115 КК України із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК

України у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років;

за ч. 1
ст. 125 КК
України у виді громадських робіт строком на 150 (

сто п'ятдесят )
годин;

за ч.1
ст. 129 КК
України у виді обмеження волі строком на 1
( один)

рік 6
(шість) місяців;

за ч.З ст. 357
КК України у виді обмеження волі строком на 1 ( один)

рік.

На підставі ст. 70
ч. 1 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання

менш суворого покарання більш суворим, остаточно
призначити йому до відбуття

покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК
України звільнити засудженого від відбуття

призначеного за
даним вироком покарання, якщо він протягом 3 ( трьох) років не

вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки : не виїжджати за межі

України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти ці органи про зміну місця роботи,
проживання; періодично з'являтись для

реєстрації в зазначені органи.

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити

попередній - підписку про
невиїзд.

Речові
докази: пляшку з полімерного матеріалу
з-під розчинника - знищити;

жіночий светр
передати за належністю потерпілій ОСОБА_2

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного
суду Волинської області

шляхом подачі апеляції через Луцький міськрайонний
суд протягом 15 діб з моменту

його
проголошення.