Справа № 1-5/2007рік
В ИРО К

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня
2007року м.
Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в
складі: головуючого судді Головенко
О.С. секретаря Латик В.Є. з участю
прокурора Чекан Н.М. представника
потерпілого адвоката ОСОБА_11 підсудного
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця с Підбереж,
Болехівської міської ради Івано-Франківської області, мешканця с.Гузіїв, Болехівської міської ради
громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
непрацюючого , несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст. 122 КК України,-

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 умисно заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке
спричинило тривалий розлад здорорв'я при таких обставинах.

ОСОБА_1,
перебуваючи в неприязних відносинах з односельчанином ОСОБА_2через неякісно
проведений ремонт квартири гр. ОСОБА_3, який вони спільно проводили в АДРЕСА_1,
зайшов 17 лютого
2006року біля 19 години
до будинку ОСОБА_2 в с.Гузіїв, Болехівської міської ради. Скориставшись тим, що
в будинку нікого немає, а сам ОСОБА_2 відпочиває на дивані, підсудний умисно
наніс удар ногою в ділянку грудної клітки та заподіяв йому середнього ступеня
тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я у вигляді
перелому 8,9,10 ребер
зліва..

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що в 2006році, щоб
утримувати сім'ю з двома малолітніми дітьми, займався ремонтом квартири, в чому
йому деколи допомагав ОСОБА_2 Коли проводили ремонт квартири в АДРЕСА_1її
власник ОСОБА_3 заплатив потерпілому кошти за виконану роботу (побілку). Але
ОСОБА_2 запив з грудня і не закінчив роботи. 14 лютого 2006року він разом з власником квартири їздили до
потерпілого додому, звідки його забрали в привезли на квартиру, де він протягом
трьох днів працював на квартирі. Після цього він потерпілого не бачив, 17 лютого 2006року
до його будинку не приїжджав, всередину не заходив і тілесні ушкодження йому не
наносив. Не заперечував, що має автомобіль «Жигулі» червоного кольору, але в
той день нікому автомобіль для керування не надавав.

Незважаючи на
те, що підсудний своєї причетності до скоєного злочину не визнав, його винність
доведена сукупністю зібраних і належно закріплених доказів: поясненням
потерпілого, свідків, висновками судово-медичної експертизи.

Так, потерпілий
ОСОБА_2 підтвердив, що він разом з ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи в
квартиріОСОБА_3в м.Долина, куди його привіз разом з інструментами підсудний на
власній автомашині. Але він вимушений був припинити проводити ремонти, оскільки
захворів. 14 лютого
2006року біля 10 год. ранку до
нього приїхали в село власники квартири разом з підсудним і силоміць заштовхали
в машину та насильно утримували в квартирі три дні для того, щоб він завершив
ремонт. А коли після завершення робіт він попросив, щоб йому оплатили його
роботу, власники квартири відмовили, вказавши, що вони заплатили кошти за
ремонт в сумі 4000грн. підсудному. Вони відмовилися відвезти його додому, тому
він поїхав сам, залишивши інструмент на квартирі. В той день біля 19 години коли він
ліг відпочивати в себе в будинку, до нього зайшов ОСОБА_1 підійшов до ліжка і
нічого не кажучи, наніс йому удар ногою в ділянку ребер зліва. Він відчув
сильну біль, вийшов на вулицю і побачив, що підсудний сів у свій автомобіль і
поїхав. Наступного дня стан здоров'я

2

погіршився і він пішов до сусідки ОСОБА_4, яка працює
медсестрою. Вона йому сказала, що бачила в той вечір біля його будинку
автомобіль червоного кольору.

Свідок ОСОБА_4
яка працює медсестрою і є сусідкою потерпілого підтвердила те, що до неї 18 лютого 2006року
приходив потерпілий та жалівся на біль в спині, сказавши, що його побили, але
хто саме не вказував та розпитував її чи не бачила вона під його будинком
автомобіль 17 лютого
2006року. Вона повідомила, що коли поверталася біля 19 години з роботи
додому, то бачила біля його будинку автомобіль червоного кольору.

З пояснень
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6вбачається, що вони проживають по сусідству з
потерпілим, який проживає в будинку сам, проводить ремонтні роботи, але
схильний до вживання алкогольних напоїв. До них 18 лютого 2006
року приходив потерпілий та скаржився, що йому важко дихати та поламані
ребра. їхня дочка ОСОБА_7, як медсестра, оглянувши його, сказала, що йому
необхідно зробити рентген, так як є підозра на перелом ребер. На запитання
потерпілого, чи не бачила вона біля його будинку автомобіля, коли поверталася з
роботи додому, дочка дала позитивну відповідь, вказавши, що біля 19 години бачила
червоний автомобіль, але кому він належав не знає. Потерпілий сказав, що саме
до нього в той час приїжджав ОСОБА_1, який вдарив його ногою в ділянку ребер

Свідок ОСОБА_8,
який лікував потерпілого, з його слів дізнався, що дану травму (перелом ребер)
він отримав в побуті шляхом нанесення удару ногою в груди в його будинку. Чи
вказував потерпілий, хто саме наніс йому удари він не пригадує.

З пояснень
свідка ОСОБА_4 вбачається, що її чоловік-підсудний- займається ремонтом картир,
а останній час йому допомагав ОСОБА_2, на якого чоловік скаржився, що він
запиває, не виходить на роботу, йому приходиться
брати інших людей, щоб закінчувати ремонти. В лютому 2006року потерпілий
приходив до чоловіка, просив дати йому гроші на ліки. Від людей в селі
дізналася, що ОСОБА_2 звинувачує її чоловіка в тому, що він зломав йому ребра.
З приводу цього мала розмову з чоловіком, але він заперечував, вказуючи, що
ОСОБА_2 не бив.

З оголошених
пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9 встановлено, що вони домовилися з підсудним
провести ремонту їхньої квартири в АДРЕСА_1 за 5000грн. Спочатку працювало троє
молодих чоловіків, а потім ОСОБА_1 привіз ОСОБА_2, який попрацював трохи, але
потім на квартиру не з'являвся. 14
лютого 2006рокуОСОБА_3разом з підсудним привезли потерпілого з села, щоб
він довершив розпочаті ним роботи. Пропрацювавши три дні, потерпілий попросив
йому заплатити за виконану роботу, але вони відмовили і порадили звернутися до
ОСОБА_1 Потерпілий поїхав додому, а інструмент йому потім повернув знайомий
ОСОБА_10. (а.с.23,25).

Згідно висновку
експерта у ОСОБА_2 мались тілесні ушкодження перелом 8,9,10 ребер зліва по
задньо-підкрильцевій лінії, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, (а.с.38-39).

Таким чином,
оцінивши вказані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що належною є
правова оцінка дій ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КК України, оскільки він умисно
спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, які характеризують
його з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця
проживання (а.с.46), те, що до кримінальної відповідальності притягується
вперше (а.с.45) та обставини, що пом'якшують покарання, до яких суд відносить
наявність на його утриманні малолітніх дітей, його стан здоров'я.

Приймаючи до
уваги дані про особу підсудного, характер і ступінь суспільної небезпечності
скоєного ним злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від
суспільствам тому згідно ст.75 КК України ОСОБА_1. слід звільнити від
відбування покарання з випробовуванням, поклавши на нього обов'язки,
передбачені ст.76 КК України .

Заявлений
потерпілим цивільний позов в сумі 6200грн., що складається з вимог про
відшкодування моральної шкоди в сумі 5000грн. та матеріальних збитків на суму
1200грн. підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до
вимог ст. 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

3

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди, суд згідно вимог ст.23ЦК України враховує
характер злочинних дій, обсяг і тривалість душевних та моральних страждань
потерпілого ОСОБА_2 у зв'язку із заподіянню йому тілесних ушкоджень, з приводу
яких він лікувався, істотність і наслідків вимушених змін в його, а також матеріальний
стан підсудного.

За таких
обставин, враховуючи вимоги розумності та справедливості, із підсудного слід
стягнути -1500грн.
моральної шкоди.

Що стосуються
вимог про відшкодування матеріальних збитків на суму 1200грн., то вони не
підлягають до задоволення, оскільки потерпілим не доведена величина таких
затрат.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

Засуди в:

ОСОБА_1 визнати
винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122КК України, призначивши
йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі
ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді обмеження волі, встановивши йому іспитовий строк один рік.

У відповідності до вимог ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язок

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, не виїжджати за

межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції..

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженого залишити без зміни -підписку про
невиїзд.

Цивільний позов
задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_21500 ( одну тисячу
п'ятсот) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п"ятнадцяти діб з
моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а прокурором -апеляційного
подання до Болехівського міського суду.

Суддя Головенко О.С.