Справа № 1-28 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007
року Томашпільський районний суд

Вінницької області

в
складі: головуючого Ставнійчука
B.C.

при
секретарі Ярош
Т.М.

з участю
прокурора Швець
А.І.

з
участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу про

обвинувачення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1,українця, громадянина

України,
освіта середня , не одруженого, працюючого водієм Томашпільського водопровідно
каналізаційного господарства , раніше не судимого, у вчиненні злочину ,
передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24
квітня 2006 року
біля 23 год. 30 хв.
водій ОСОБА_3,

перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння , керуючи
в темну пору

доби технічно справним автомобілем
«ВАЗ- НОМЕР_1» д.н. НОМЕР_2 з одним

пасажиром в салоні , на відрізку автодороги між селами
Липівка

та Комаргород Томашпільського
району Вінницької області ,
не врахував

дорожню обстановку, при зміні
напрямку руху не переконався в тому,

що це буде
безпечним і не створить перешкод або небезпеки

іншим
учасникам руху , не
дотримуючись безпечного інтервалу при зустрічному роз»їзді , не прийнявши мір
при виникненні небезпеки для руху для зменшення швидкості , аж до зупинки
транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху , де допустив
зіткнення з їдучим йому в зустрічному напрямку автомобілем «ЗАЗ - НОМЕР_3» , д.н. НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_4 , внаслідок
чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 3,4, 5, 6. 7 ребер , вивиха в в
кульшовому суглобі , які
згідно висновку судово-медичної експертизи № 88 від 5
травня 2006 року по
ступеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень , що призвели до
довготривалого розладу здоров»я строком більше 21 дня ;
а також ушкодження у вигляді ран обличчя , які відносяться до легких тілесних ушкоджень , що призвели до
короткочасного розладу здоров»я строком від 6 до 21
дня . Пасажир
автомобіля «ЗАЗ-НОМЕР_3» ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у

вигляді перелому 8-9
ребер зліва , які
згідно висновку судово-медичної експертизи № 97 від 11
травня 2006 року по
ступеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень , що призвели до
довгострокового розладу здоров»я від 6
до 21 дня , а також тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми , струсу головного
мозку , що цим
же вищевказаним висновком судово-медичної експертизи віднесені до легких
тілесних ушкоджень, що
призвели до короткочасного розладу здоров»я строком
від 6 до 21 дня.

В судовому
засіданні ОСОБА_3 вину
в інкримінованому йому

злочині, цивільні
позови прокурора району
, потерпілих ОСОБА_4,
ОСОБА_5 не визнав , по суті
пред»явленого обвинувачення пояснив ,

що 24 квітня 2006 року він своїм
автомобілем «ВАЗ -НОМЕР_1»
д.н. НОМЕР_2 біля
23 год.
ночі повертався із
смт. Вапнярка в смт.Томашпіль

.Разом з ним
в салоні автомобіля в якості пасажира їхав
ОСОБА_6

Проїхавши с.Комаргород ,
рухався по прямій ділянці
дороги

зі швидкістю приблизно 70-75
км/год. В цей час назустріч йому

рухалась колона з
трьох автомобілів приблизно з такою
же

швидкістю як і
він .Інтервал між
цими автомобілями складав

приблизно 20-25 м. Коли підсудний роз»їхався з
другим по рахунку

зустрічним автомобілем, побачив
, що водій третього автомобіля

раптово виїхав на
смугу руху підсудного приблизно на
1 м за

розділову смугу
і в цей час відбулося зіткнення
транспортних засобів.

Коли підсудний і пасажир його автомобіля вийшли зі своєї

машини , то
бачили, що з
їхньої смуги руху забирали й перекидали

деталі автомобілів після ДТП
на смугу руху
автомобіля

потерпілого.

Також зі слів ОСОБА_7, десь днів
через 20
після ДТП ,

підсудному стало
відомо ,
що у зустрічній колоні їхав водій

ОСОБА_8, позаду нього рухався автомобіль потерпілого «Таврія «, і ОСОБА_8 бачив,
як «Таврія» виїхала на зустрічну смугу руху , де й відбулось зіткнення . Про це ОСОБА_7 говорив сам ОСОБА_8 через два дні після ДТП.

З місця пригоди був доставлений в лікарню машиною «Швидкої допомоги».

В день ДТП спиртних
напоїв не вживав і лікар ОСОБА_9 не освідував
його в лікарні на
предмет алкогольного сп»яніння

Ці покази підсудного ,
суд розцінює критично ,
як дані з метою уникнути відповідальності за вчинене і які спростовуються
сукупністю інших доказів
зібраних по справі та перевірених судом.

Так ,
свідок ОСОБА_9, лікар
-анестазіолог Томашпільського

РТМО ,
суду пояснив, що 24 квітня 2006 року знаходився
на

чергуванні в
райлікарні в приймальному відділенні.Після ДТП у

приймальне відділення поступило два потерпілих , ОСОБА_3 і
ОСОБА_6 , яких він
обстежував.Інших потерпілих обстежували хірурги ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .ОСОБА_6 і
ОСОБА_3 були у стані алкогольного сп»яніння про що свідок
вніс запис в медичні
картки.

Ці покази свідка стверджуються медичною карткою
НОМЕР_6

Томашпільського РТМО
на ім»я ОСОБА_3 ( а.с. 114-115).

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснив ,
що 24 квітня 2006
року десь

о 22-23 год. він їхав в смт.Вапнярку .Дорогою ,
після с.Липівка обігнав

автомобіль «Таврія
«, який далі
їхав за ним .Проїхавши метрів
300

400 , побачив ,
що світло фар
автомобіля «Таврія «
не стало видно

.Більше
автомобілів в попутному напрямку свідок не обганяв .В зустрічному напрямку
їхала не одна машина.Самого моменту ДТП
свідок не бачив.Коли повертався з Вапнярки, то зупинився на місці ДТП . Автомобіль «Таврія» знаходився в кюветі з правої сторони , а «Жигулі «
превернуті
на кришу на смузі
руху в сторону смт.Томашпіль.

На місці ДТП були
осипи землі , скла,
деталі від автомобілів, більше на смузі руху «Таврії» .Ні сам свідок , ні хтось інший у
його присутності деталей з місця
ДТП не
прибирали.

Слідчого очікували близько години .Після приїзду
останнього

почали огляд
місця пригоди , склали
схему , яку він
підписав як понятий .Зображення на схемі ,
яка оглянута в судовому засіданні ,
свідок підтвердив, що
відповідають дійсності.

Дійсно ,
через два дні після ДТП
, возив в смт.Вапнярка ОСОБА_7 .Не пам»ятає , чи говорив з останнім про ДТП і що міг йому про
це говорити, оскільки не бачив самого
моменту події.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив ,
що коли 24 квітня 2006 року вночі він
їхав з дочкою до поїзда в смт.Вапнярку ,
то побачив дану ДТП.Біля місця події він призупинився , запитав у
працівника міліції ОСОБА_12 «Чи всі живі?», отримавши ствердну відповідь , поїхав далі.

Наступного дня свідок їхав знову в смт.Вапнярка з ОСОБА_8
і останній говорив свідку ,
що бачив ДТП і ніби - то ОСОБА_3 не
винен , ніби-
то якийсь автомобіль виїхав на
зустрічну смугу руху.

Свідок ОСОБА_13 пояснив
, що спільно із
ОСОБА_8 були

присутні в
якості понятих при огляді працівниками міліції 24

квітня 2006 року місця ДТП , за участю
транспортних засобів «Таврії»

і «Жигулі» .Після того
, як
було проведено необхідні заміри
,

складено схему , підписано , працівники
міліції сказали прибрати з проїзджої частини дороги розкидані деталі
транспортних засобів після зіткнення , щоб не
заважали руху транспорту.

Свідок ОСОБА_12 , інспектор
ДАІ пояснив, що 24 квітня 2006 року після
повідомлення в чергову частину про ДТП
, він спільно зі слідчим ОСОБА_14 виїхали на місце пригоди .По прибутті , свідок
огородив місце ДТП загороджувальними знаками .

Оскільки слідчий ОСОБА_14 при огляді місця ДТП був вперше , тому викликали
іншого слідчого
ОСОБА_15

Також в цей час приїхав
батько підсудного ОСОБА_16
і дядько

ОСОБА_16 Батько підсудного сказав,
що його син їхав в смт.Вапнярка

, а тому свідок відповів батькові , що
зіткнення транспортних
засобів

сталось на смузі
руху підсудного.Вже потім свідку сказали
, що

підсудний їхав
із смт.Вапнярка (тобто зіткнення транспортних засобів сталось на смузі руху
автомобіля потерпілого ).

У
присутності свідка ніхто з місця пригоди нічого не переносив і не
перекидав .

Свідок ОСОБА_16,
батько підсудного , суду
пояснив , що коли

він приїхав на місце пригоди , то до нього
підійшов слідчий

ОСОБА_15
запропонував показати місце
зіткнення транспортних

засобів .При
цьому було встановлено ,
що зіткнення сталося на правій

смузі руху
зі сторони руху із смт.Томашпіль (
тобто смуга руху

автомобіля потерпілого) . Однак , коли слідчий показав місце
осипу

грунту на проїзній частині
дороги, то відстань від цього місця до

автомобіля «Таврія « склала 22 м.

Свідок ОСОБА_16, дядько
підсудного , суду
пояснив , що коли

він прибув на місце пригоди
, то оглядаючи останнє, бачив ,
що

осип грунту знаходився між
автомобілями .

Допитаний в
судовому засіданні експерт
ОСОБА_17

пояснив, що згідно
представлених йому вихідних даних по

кримінальній справі
, зіткнення транспортних засобів
сталось на смузі

руху автомобіля
потерпілого.

Практично неможливо ,
щоб при зіткненні транспортних засобів автомобіль був
відкинутий назад на 22 м.
від місця зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив , що 24.04.2006 року

біля 23 год. 30 хв. він їхав своїм автомобілем «Таврія»
із с.Липівка

в
с.Комаргород зі швидкістю приблизно 60
км/год .Більше в

попутному напрямку
ніхто не їхав .Зі сторони с.Комаргород
на великій

швидкості їхав зустрічний легковий
автомобіль .Приблизно за
40-

50 м до транспортного засобу
, зустрічний автомобіль виїхав на

смугу РУХУ потерпілого , останній на
цей маневр не
зміг

зреагувати і відбулося зіткнення .Внаслідок отриманих тілесних

ушкоджень потерпілий втратив свідомість і
більше нічого не

пам»ятає.

В цей день спиртних напоїв не вживав .Свідчення хірурга

ОСОБА_10 ,
що він (потерпілий) при доставці у лікарню був у стані

алкогольного сп»яніння , не можуть відповідати дійсності , так як він

(потерпілий) перебував у стані шоку , а не у
стані алкогольного

сп»яніння

Цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди
заподіяної злочином підтримує у повному обсязі .

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила ,
що коли вона ввечері 24
квітня 2006 року
автомобілем під керуванням зятя ОСОБА_4, в якому , крім них двох ,
в якості пасажирів їхали ще й її чоловік , дочка ,
внук , повертались
додому в с.Комаргород з с.Липівка ,то свідок сиділа на задньому сидінні позаду
водія , її
чоловік на передньому - поруч з водієм

Рухаючись автодорогою
, перед ними ніяких автомобілів не було .Раптом на їхню смугу руху виїхав
зустрічний автомобіль і відбулося зіткнення , внаслідок якого вона , зять,
чоловік , дочка , внук отримали
різного ступеню тілесні ушкодження .3
місця ДТП потерпілих забрала
в лікарню «Швидка допомога».

Зять в цей
день спиртних напоїв
не вживав і на момент
ДТП був тверезий.

Цивільний позов про стягнення заподіяної злочином
матеріальної і моральної шкоди підтримує.

Свідок ОСОБА_17 суду підтвердив , що зіткнення
транспортних

засобів під керуванням підсудного і потерпілого сталося на смузі

руху
автомобіля останнього .Свідок в цей
час їхав в
якості

пасажира на
передньому сидінні автомобіля потерпілого.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що зіткнення транспортних засобів сталось на
смузі руху автомобіля його батька ,
потерпілого ОСОБА_4,
в якому свідок 24 квітня 2006 року близько 23 год. їхав в якості пасажира.

Свідок ОСОБА_10 , завідуючий хірургічним відділенням

Томашпільського
РТМО ,пояснив , що коли 24 квітня 2006 року після ДТП в лікарню
поступили потерпілі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,
то обоє вони були у стані алкогольного сп»яніння .Про це свідок зробив записи
в медичних картках потерпілих.

Ці покази свідка стверджуються оглянутою в
судовому

засіданні медичною карткою НОМЕР_5 Томашпільського РТМО
на ім»я

ОСОБА_4 , з
якої вбачається , що на момент

поступлення
останнього після ДТП 24 квітня 2006 року в лікарню , він перебував у стані алкогольного сп»яніння .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що коли він, будучи в якості

пасажира ,
24 квітня 2006 року автомобілем під
керуванням

підсудного
повертались із смт.Вапнярка в смт.Томашпіль , то ДТП
сталося

внаслідок виїзду на
смугу зустрічного руху
автомобіля під

керуванням потерпілого .

За наведених вище обставин , а
саме пояснень потерпілих

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ,

ОСОБА_8,ОСОБА_16( батька
підсудного) , ОСОБА_16(дядька

підсудного), експерта ОСОБА_17 судом не можуть бути
прийняті

до уваги твердження підсудного і свідка ОСОБА_6,
що зіткнення

транспортних засобів
сталось на смузі руху
автомобіля підсудного.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 ,
медичною карткою на ім»я

підсудного (
а.с. 14-115) , встановлено , що в момент ДТП

підсудний був
у нетверезому стані

Крім показів
потерпілих , свідків, винність
ОСОБА_3 у вчиненні

злочину за обставин викладених в обвинувальному висновку ,

стверджується
, протоколами огляду місця події з доданими до нього схемами , з яких
вбачається , що місцем зіткнення транспортних засобів є смуга руху автомобіля потерпілого
( а.с. 3-5) ; протоколами відтворення обстановки і обставин події ( а.с.
105-110), висновком автотехнічної експертизи, з яких вбачається, що зіткнення
транспортних засобів сталося на смузі руху автомобіля «ЗАЗ-НОМЕР_3», причиною
даного ДТП стала невідповідність дій підсудного технічним нормам , вимог
пунктів 11.1,11.2,11.3,10.1 Правил дорожнього руху ( а.с. 52-54, 139-142 );
висновками СМЕ , згідно яких потерпілому ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому 3-7 ребер , вивиха в кульшовому суглобі , які по
ступеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень ; потерпілій
ОСОБА_5 причинені тілесні ушкодження
у вигляді перелому
8-9 ребер зліва , які по
ступеню тяжкості

відносяться до середніх тілесних ушкоджень ( а.с. 34
, 63 , 64 ) та іншими матеріалами
кримінальної справи .

Заслухавши пояснення підсудного ,
потерпілих, свідків ,

дослідивши
матеріали справи і
давши оцінку зібраним
у справі

доказамм в їх сукупності ,
суд вважає, що вина
ОСОБА_3 у

вчиненні злочину доказана
ї його дії правильно кваліфіковано за

ст. 286 ч.1 ЮС
України , як
порушення правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинило
потерпілому середньої тяжкості
тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ,
суд враховує характер і ступінь суспільної

небезпечності вчиненого ,
що злочин вчинено з
необережності ,
особу

підсудного
,який до кримінальної відповідальності притягується вперше ,

позитивно характеризується за місцем роботи і проживання і вважає , що виправлення і
перевиховання ОСОБА_3 можливе в умовах застосування покарання у вигляді штрафу
без позбавлення права керувати транспортними засобами .

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню .3

ОСОБА_3 належить до
стягнення на користь
Вінницького

відділення КНДІСЕ 682
грн. 86 коп.
витрат за проведення автотоварознавчої
і автотехнічної експертиз .

Відповідно до ч.1 ст. 28
КПК України , особа , яка

зазнала матеріальної шкоди від злочину
, вправі при

провадженні в
кримінальній справі пред"явити до

обвинуваченого або до
осіб ,
що несуть матеріальну

відповідальність за дії обвинуваченого , цивільний позов ,
який розглядається судом разом
з кримінальною справою.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5

про стягнення заподіяної злочином матеріальної шкоди ,

витрати понесені на
лікування ,
відмовити ,
як не

забезпечені доказами .Позовні вимоги в частині

відшкодування моральної шкоди , яка полягає у
моральних стражданнях внаслідок ушкодження здоров"я , отримання

середньої тяжкості тілесних ушкоджень ,
задовольнити в заявленому
розмірі у сумі 2000
грн.

Як вбачається з доручення (
а.с.21) виданого

ОСОБА_19 на ім"я ОСОБА_4 і ОСОБА_20 6

грудня 2004
року власником автомобіля "
З A3 -НОМЕР_3" д.н.

НОМЕР_4 є
ОСОБА_19 і вищезазначеним дорученням

остання не уповноважувала ОСОБА_4 представляти її інтереси в суді з приводу заподіяння її майну шкоди .

Разом з тим,
відповідно до ст. 386 ЦК України ,

право на
відшкодування завданої йому майнової та

моральної шкоди
має лиш власник , права якого порушені.

З огляду
на вищенаведне , в задоволенні позову

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 В
частині заявлених позовних

вимог про стягнення 6171 грн. 10 коп. заподіяних

пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП
, підлягає залишенню без розгляду ,
як подано особою , яка не
має повноважень на ведення справи.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат в сумі 15

тис. грн.
понесених потерпілим на лікування ,
підлягають

задоволенню в повному обсязі
.Позовні вимоги в частині

стягнення моральної шкоди
, яка полягає у моральних

переживаннях , внаслідок ушкодження
здоров"я ,
отримання

середнього ступеня тілесних ушкоджень , підлягають

частковому задоволенню ,
оскільки позивачем не подано доказів

з яких міркувань він
виходив ,
визначаючи розмір

моральної шкоди в сумі 5000 грн, а тому
, виходячи з

принципу розумності і достатності ,
суд визначає розмір цієї
шкоди в сумі 2000 грн.

На підставі
викладеного і керуючись
ст.323 , 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст.286

Ч.1 КК України і призначити покарання- одна тисяча гривень

штрафу без позбавлення права
керування транпортними

засобами.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_3 залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Позов прокурора
району задовольнити . Стягнути з

ОСОБА_3 на користь Вінницького відділення КНДІСЕ 682

грн. 86 коп.
витрат за проведення автотоварознавчої і

автотехнічної експертиз .

В задоволенні позову ОСОБА_5 в частині заявлених

вимог про відшкодування матеріальної шкоди
відмовити , в

частині відшкодування моральної шкоди ,
задовольнити .Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2000 грн. заподіяної
злочином моральної шкоди.

Позов ОСОБА_4
про відшкодування шкоди

заподіяної пошкодженням автомобіля залишити без розгляду , як поданим неуповноваженою особою.

Позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування

задовольнити повністю , про стягнення моральної шкоди
-

частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15000 грн витрат на
лікування , 2000 грн
моральної шкоди , 1000 грн за
надання юридичної допомоги ,
а всього 18000 грн.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15
діб з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд.