Справа №1-10/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007р. Підгаєцький
районний суд

Тернопільської
області

в складі:

головуючого Кунець
І.М.

при
секретарі Лежигубській
О.В.

за
участю прокурора Юсипів
Р.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці справу по

обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця с. Пилява Бучацького
району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрований в с. Гнильче Підгаєцького району Тернопільської
області, освіта середня, жонатий,
має на утриманні малолітню дитину,
не працює, судимий:

1.30 грудня 2005
року по ч.1 ст. 190 КК України на
один рік позбавлення волі з застосуванням
ст. 75 КК України з однорічним
іспитовим строком. 2.31 жовтня 2006 року за ч.2 ст. 190 КК України на 1 рік 11 місяців
позбавлення волі. У відповідності до
ст. 71 КК України до цього
покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від
30.12.2005р 2 місяці обмеження волі і остаточне покарання визначено в вигляді
двох років позбавлення волі, у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.
342, ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи судимим 30 грудня 2005
року Монастириським районним судом за ч.1
ст. 190 КК України до 1 року позбавлкення
волі, відповідно до ст.
75 КК України-звільнений від відбування покарання з випробувальним
терміном 1 рік, однак він, на шлях
виправлення та перевиховання не став, а
знову вчинив злочини при наступних обставинах:

Так, 3
травня 2006 року дізнавачем
Бучацького РВ УМВСУ в області Яцівим О.М.
була порушена кримінальна справа №1032390, відносно ОСОБА_2 за фактом

2

заволодіння
чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.
190 КК України. Провівши ряд слідчих дій, слідчий Дзьоба О.Б., у провадженні якого перебувала кримінальна
справа з 13 травня 2006 року, у зв'язку
з не встановленням місця знаходження ОСОБА_2,
24 травня 2006 року виніс постанову про притягнення його як
обвинуваченого по кримінальній справі і того ж дня постанову про зупинення
досудового слідства у справі з підстав,
передбачених п.1 ст. 206 КПК
України та огололошення обвинуваченого ОСОБА_2 в розшук.

1
вересня 2006 року в Бучацький РВ УМВСУ в області надійшла інформація про
те, що ОСОБА_2 переховується від
досудового слідства по місцю проживання своєї матері ОСОБА_3 В с. Гнильче
Підгаєцького району.

У
зв'язку з цим, на підставі розпорядження
в.о. начальника Бучацького РВ УМВСУ в області Чорнія М. І. №5 від 1 вересня
2006 року та постанови слідчого Дзьоби О.Б. про розшук ОСОБА_2, начальник ВДІМ Бучацького РВ УМВСУ в області
старший лейтенант міліції ОСОБА_5, і
дільничий інпектор того ж райвідділу лейтенант міліції ОСОБА_6, з метою затримання та доставки в Бучацький РВ
УМВСУ в області обвинуваченого ОСОБА_2 прибули в Підгаєцький РВ УМВСУ в
області, де звернулись до начальника
райвідділу з проханням надати їм в допомогу одного з оперативних працівників
для затримання ОСОБА_2 начальником Підгаєцького РВ УМВСУ в області Кухаришеним
В.В. їм було надано в поміч дільничого інспектора райвідділу лейтенанта міліції
ОСОБА_7.

Того ж
дня, тобто 1 вересня 2006 року, близько 13 години, працівники міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, будучи одягненими у формений одяг, прибули в с. Гнильче Підгаєцького району по
місцю проживання ОСОБА_3, де на подвір'ї
останьої виявили ОСОБА_2, ОСОБА_5
пред'явив йому постанову слідчого Бучацького РА УМВСУ в області Дзьоби О.Б. від
24.05.2006 року про розшук ОСОБА_2 та запропонуав добровільно проїхати в
Бучацький РВ УМВСУ в області. Однак ОСОБА_2. Перебуваючи в встані алкогольного
сп'яніння, категорично відмовився
виконати його законну вимогу, і з метою
уникнення кримінальної відповідальності та скритися, почав чинити працівникам міліції активний
фізичний опір, зірвав з форменого одягу
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пагони та галстук, а
потім відштовхнув їх від себе.

Таким
чином, своїми умисними ді'ями, які виразились у активній фізичній протидії
законним вимогам працівникам міліції ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час виконання ними своїх службових
обов'язків, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникам правоохоронного органу
під час виконання ними своїх службових обов'язків.

Далі
ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні
дії, з метою налякати та прогнати
працівників міліції з подвір'я, взяв
сокиру і став погрожувати працівникам міліції фізичною розправою. В цей час на
подвір'я прийшов родич ОСОБА_2-ОСОБА_4,
який побачив як ОСОБА_2 із сокирою погрожує працівникам міліції підбіг
до нього і вихопив з руки сокиру,
відкинув її в бік , а потім став
заспокоювати ОСОБА_2 Однак ОСОБА_2, не
припиняючи своої протиправні дії, діючи
умисно, з метою заподіяння тілесних
ушкоджень працівникам міліції, з помсти
за те, що вони намагались його
затримати, схопив із землі дерев'яну
палицю, підбіг до працівників
міліції, умисно наніс ОСОБА_5 два удари
палицею по голові, заподіявши йому легке
тілесне ушкодження у вигляді забійної рани тім'яної частини голови та наніс

3

один удар
палицею по правій нозі ОСОБА_6, чим
спричинив йому фізичну біль.

Злочинні
дії ОСОБА_2 по відношенню до працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були припиненні спільними
зусиллями працівників оперативної групи Підгаєцького РВ УМВСУ в області, які за викликом ОСОБА_7 прибули на місце
події.

Таким
чином, своїми діями, які виразились в погрозі насильством
працівникам міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 та в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5
легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6
фізичної болі, у зв'язку з виконанням
ними службових обов'язків, ОСОБА_2 скоїв
злочин, передбачений ч.2 ст.
345 КК України, тобто умисне
заподіяння працівникові правоохронного органу побоів і легких тілесних ушкоджень
у зв'язку з виконанням цими працівниками службових обов'язків.

Як на
слідстві, так і в судовому засіданні
ОСОБА_2 вину свою в вчиненні вказаних злочинів визнав, в скоєному розкаюється. Пояснив, що дійсно він 01 вересня 2006
року біля 13 години, будучи в нетверезоу стані, на подвір'ї свого житлового будинку в с. Гнильче Підгаєцького району, вчинив опір працівникам міліції, які законно намагались його затримати для
допиту і пред'явлення обвинувачення за вчинений ним злочин. Працівники міліції
були в формі, вони показали йому
посвідчення і пояснили для чого затримують.

Потім, він,
взявши сокиру погрожував їм насильством,
а пізніше, взявши палицю, вдарив нею працівників міліції ОСОБА_5 по
голові, а ОСОБА_6 по нозі чим спричинив
їм легкі тілесні ушкодження і побої.

Висновки
суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 342,
ч.2 ст. 345 КК України грунтуються на доказах, зібраних в процесі досудового слідства. В
судовому засіданні ці докази безпосередньо не досліджувались, так як їх фактичність підсуднім не
заперечується.

При
призначенні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує тяжкість вчинених ним
злочинів, особу винного.

ОСОБА_2
двічі судимий, з 1 вересня 2006 року затриманий
і відбуває міру покарання зв вироком Бучацького районного суду від 31 жовтня 2006 року, яким йому визначено міру покарання в вигляді 2-х років
позбавлення волі.

Невідбута
частина покарання за цим вироком складає 1
рік 5 місяців
та 6 днів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2 суд визнає, те що він вчинив ці злочини будучи в стані
алкогольного сп'яніння.

Виходчи
із наведених обставин суд вважає за можливе обрати ОСОБА_2 міру покарання в
вигляді позбавлення волі.

Поряд з
тим в судовому засіданнні доведено, що
по місцю реєстрації ОСОБА_2 характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Пом'якшуючою
відповідальність обставиною суд визнав,
те що ОСОБА_2 щиро розка'явся в вчинених ним злочинах.

Суд
також враховує молодий вік підсудного і те,
що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять суворо його не карати.

З
врахування наведених обставин, що
істотно зменшують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_2 злочинів, суд вважає за можливе обрати йому мінімальну
міру покарання в вигляді позбавлення волі,
передбаченому ч.2 ст. 342,
ч.2 ст. 345 КК України.

Щодо
речових доказів, то хлястик від сорочки ,
сорочку, галстук і
штани слід

4

повернути
потерпілому ОСОБА_5, а сокиру дерев'яну палицю і волокно для експертизи
знищити.

Міру запобіжного
захисту ОСОБА_2 залишити попередню-тримання під вартою.

Керуючись ст.
ст. 321, 323,
324, 327, 332-339 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 342, ч.2
ст. 345 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 342 КК України у вигляді позбавлення волі
строком на 1 (один)
рік;

- за
ч.2 ст. 345 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 1
(один) рік і 6 (шість)
місяців,

У
відповідності до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_2
остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у
вигляді позбавлення волі строком на 1
(один) рік 6 (шість)
місяців.

Згідно
ч.1, 4 ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначених покарань приєднати до цього покарання
невідбуту частину покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської
області від 31 жовтня
2006р-1 рік 2 місяці і
остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 8 (вісім) місяців.

Початок
строку відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання, тобто з 1
вересня 2006 року.

Речові
докази хлястики від сорочки,
сорочку, галстук, штани повернути потерпілому ОСОБА_5, а дерев'яну палицю, сокиру,
волокно знищити.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній
-тримання під вартою.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області
протягом 15 днів з
моменту його проголошення, а засудженим
ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Підгаєцький районний суд.