Справа № 1-6/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року Гощанський районний суд Рівненської області в складі головуючого
Рожина Ю.М. , при секретарі Шандрук С.
В., за участю потерпілого ОСОБА_1 представника потерпілого ОСОБА_11, розглянув у відкритому судовому засіданні в
смт. Гоща кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця,
громадянина України, уродженця та
жителя АДРЕСА_1освіта вища,
одружений, працює головним
спеціалістом, державним інспектором
державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській
області по Гощанському району, не
судимий, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 не одружений,
освіта середньо-спеціальна, працює
оператором газорозподільної станції
„Львівтрансгаз", не
судимий, у вчиненні злочину
відповідальність за який передбачена ч.1
ст. 125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся із скаргою до Гощанського районного суду, в порядку
ст. 27 КГЖ України, якою
звинувачує ОСОБА_2., ОСОБА_3, в
тому, що 8 липня 2006 року біля 7 год. на березі
ставка, розташованого біля цвинтаря в
смт. Гоща, безпричинно руками та ногами
нанесли йому тілесні ушкодження, що
відносяться до легких тілесних ушкоджень. Просить притягнути ОСОБА_2., ОСОБА_3
до кримінальної відповідальності за ч.1
ст. 125 КК України, стягнути на
його користь 300 гривень матеріального збитку та відшкодувати 5 000 гривень
моральної шкоди.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2.
свою вину в інкримінованому злочині не визнав та
показав, що 8.07.2006 року, біля 7

год. приїхав з сином
ОСОБА_3 на ставок, який ними
орендується, побачили ОСОБА_1, який без відповідного дозволу проводив вилов
риби вудкою.ОСОБА_1 на зауваження почав їх ображати, коли він дістав сачок із виловленою
рибою, скаржник вдарити його в обличчя.
На його активні дії син ОСОБА_3 захистив його,
розвів їх в сторони. Тілесних ушкодженьОСОБА_4. не наносив,
за відсутності доказів не визнає позовні вимоги потерпілого про
відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди. Вони звертались в
Гощанський РВ УМВС із скаргою на дії ОСОБА_1 їм відомо, що відмовлено в порушенні кримінальної
справи. Рахує, щоОСОБА_1 діяв
протиправно виловлюючи рибу на орендованому ними ставку не маючи відповідного
дозволу. Про заборону вилову риби свідчили відповідні написи на гідротехнічних
спорудах ставка. Просить справу провадженням закрити.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині не визнав
та показав, що 8.07.2006 року, біля 7 год.
приїхав з батьком ОСОБА_2. на ставок,
який він тривалий час орендує. Побачили ОСОБА_1, який без відповідного дозволу проводив вилов
риби вудкою. На їх зауваженняОСОБА_1 почав їх ображати, вдарив рукою батька в обличчя, коли той дістав сачок із виловленою рибою. На
його дії він розвів їх в сторони. Тілесних ушкодженьОСОБА_4. не наносив,
не визнає позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріального
збитку та моральної шкоди за відсутності доказів в матеріалах справи. Просить
провадженням справу закрити.

Перевіривши
доводи викладені в скарзі ОСОБА_1,
допитавши в судовому засіданні скаржника, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного висновку.

В
судовому засіданні потерпілийОСОБА_1 показав,
що 8 липня 2006 року вранці велосипедом приїхав на ставок в смт. Гоща
ловити рибу. Біля 7 год.
приїхали автомашиною ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
які тільки вийшли з автомашини одразу почали висловлюватись в його
адресу нецензурно лайкою та разом почали наносити удари руками та ногами по
різних частинах тіла, при цьому порвали
одяг, поламали вудку. Згодом сіли в
автомашину і поїхали. Відчуваючи біль по всьому тілу, він повідомив своїм друзям про те, що подасть заяву в міліцію. Йому спричинено
матеріальний збиток в розмірі 300 гривень та моральна шкода, яку оцінює в 5 тис. гривень,
які просить стягнути з підсудних. Йому було відомо, що ставок орендується ІНФОРМАЦІЯ_3 вважає,
що має право ловити рибу на ставку без будь-яких обмежень та дозволів.
Він в минулому є працівником міліції,
знає свої права та обов"язки.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що в 8
липня 2006 року чергував в Гощанському РВ УМВС України в Рівненській області.
До нього із письмовою заявою звернувсяОСОБА_1 щодо нанесення тілесних ушкоджень
ОСОБА_2. та ОСОБА_3 про викладене в заяві він йому розповів усно. На заявнику
були тілесні ушкодження, а також

брудний
одяг, стану алкогольного сп'яніння не
було встановлено. Він видавОСОБА_4.
направлення до судово-медичного експерта та зареєстрував його заяву.
Ніяких телефонних повідомлень про ці події до нього не надходило.

Свідок
ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив,
що проводив перевірку заяв ОСОБА_1, ОСОБА_3 щодо конфлікту який виник
між ними з обставин вилову риби на орендованому ставку. За висновком CMCОСОБА_4. спричинені тілесні ушкодження.

В
судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8. показали, що перед днем рибалки їхали на базар. По
дорозі зустріли ОСОБА_1, який йшов пішки
та вів велосипед. Побачили поламану вудку ОСОБА_1 зупинились.ОСОБА_1
розповів, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3 побили
його за те, що він ловив рибу на
орендованому ними ставку. На обличчі ОСОБА_1 були видні пошкодження, одяг був брудний.

За
висновком судово-медичної експертизи №106/41-Е від 19 лютого 2007 року на тілі
ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в області кута нижньої
щелепи зліва, по задній поверхні шиї
справа, синців в ділянці шиї зліва, по внутрішній поверхні верхньої третини
правого плеча, по передній поверхні
середньої третини правого плеча, в
нижньому куті ребер справа. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від
дії твердих тупих предметів при обставинах та в термін вказаній в постанові та
відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Під час
судового розгляду справи ОСОБА_3 подав до суду заяву про закриття кримінальної
справи за відсутністю в їх діях складу злочину,
та визнання дії такими, *що
відповідають вимогам ст. 36 КК
України, як необхідна оборона.

Стаття
36 частина 1 КК України необхідною оборону визначає дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом
прав та інтересів особи, яка захищається
або іншої особи, що грунтується на ч.3 ст. 27 Конституції України, „кожен має право захищати своє життя і
здоров'я, життя і здоров'я інших людей
від протиправних посягань". При цьому заподіяння тому, хто посягає,
шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного
відвернення чи припинення посягання,
якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає,
тяжкої шкоди, яка явно не
відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

У відповідності
до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах
про необхідну оборону" №1 від 26.04.2002 року, для встановлення наявності або відсутності
ознак перевищення меж необхідної оборони,
суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність
знарядь захисту і нападу, а й характер
небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалась, та обставини,
що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема,
місце і час нападу і тих,

хто
захищався, їхні фізичні дані (вік, стать,
стан здоров'я) та інші обставини. При цьому законодавець підставою для
необхідної оборони визнає і таке суспільно небезпечне посягання, яке не утворює нападу, зокрема замах на крадіжку.

В
судовому засіданні встановлено, що 8
липня 2006 року, біля 7 год.,
на березі орендованого ОСОБА_3 ставка в урочищі
„Острів", розташованого біля цвинтаря
в смтТоща, ОСОБА_2. та ОСОБА_3 при
захисті власного майна, здоров'я та
життя, у відповідь на протиправні дії
потерпілого - вилові риби, нанесенні
рукою удару по обличчю ОСОБА_2 перевищивши межі необхідної оборони, спільними діями, умисно нанеслиОСОБА_4. тілесні ушкодження у вигляді саден в області
кута нижньої щелепи зліва, по задній
поверхні шиї справа, синців в ділянці
шиї зліва, по внутрішній поверхні
верхньої третини правого плеча, по
передній поверхні середньої третини правого плеча, в нижньому куті ребер справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дані обставини
підтверджено матеріалами справи.

Згідно
розпорядження голови Гощанської районної державної адміністрації №628 від
28.12.2004 року (а.с. 28), ОСОБА_3
надано в оренду землі водного фонду на території Гощанської селищної ради
загальною площею 16, 60 га.
в урочищі „Острів" для риборозведення строком на 20 років.

У
відповідності до актів від 15 та 18 травня 2005 року (а.с. 31, 32) виконані
роботи по зарибленню водоймища личинками карпа, товстолобика,
щуки, карася різних видів тощо.

Таким
чином ОСОБА_2. та ОСОБА_3 скориставшись конституційним правом вчинили дії
направлені на захист своє власності,
здоров'я та життя від протиправного посягання ОСОБА_1

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_9. показав,
що 8.07.2006 року на березі ставка в смт. Гоща, біля цвинтаря на тривалій відстані побачив
бійку між декількома чоловіками. Згодом стало відомо, що вона відбувалась між ОСОБА_1 , ОСОБА_2.,
ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_10. в судовому засіданні показав,
що 8.07.2006 року, біля 7 год. на ставку біля смт.
Гоща ловив рибу. Сидячи в очереті почув шум автомобіля, розмову чоловіків, а згодом крик та шум бійки. Перечекавши ці
події вийшов і побачив ОСОБА_1 з явними тілесними ушкодженнями, порваним одягом, зламаною вудкою, який повідомив, що відбулась бійка з ОСОБА_2. та ОСОБА_3

В судовому
засіданні не спростована та обставина,
що самеОСОБА_1 в порушення порядку користування орендованим майном, яким є водоймище, вчинив протиправні дії щодо вилову риби, що належала ОСОБА_3 а також те,
що першим застосував фізичну силу щодо ОСОБА_2. Зважаючи на значну різницю
у віці та стані здоров'я між ними,
ОСОБА_3 свідомо вчинив активні дії щодо ОСОБА_1 по захисту здоров'я
батька та власного майна

Суд
рахує, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3
помилялись щодо кінцевого моменту посягання на їх власність, життя і здоров'я ОСОБА_2. після нанесення
удару в обличчя ОСОБА_1 та діяли в стані
перевищення меж необхідної оборони,
порушили вимогу про співмірність захисту, що явно не відповідало небезпечності
посягання та обстановці захисту та спільними діями спричинили тілесні
ушкодженняОСОБА_4. , що відносяться до
легких тілесних ушкоджень.

Дані
обставини в судовому засіданні не спростовані,
а тому в силу ст. 65 КПК
України, суд приймає їх як доказ дій
підсудних ОСОБА_2., ОСОБА_3 в інкримінованих та викладених в скарзі
ОСОБА_1, як перевищення меж необхідної
оборони.

У
відповідності до ч.3 ст. 36 КК
України, перевищення меж необхідної
оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених ст.
ст. 118, 124 КК України.

Інші
докази в матеріалах кримінальної справи,
які б свідчили про навмисні дії або недбалі діяння ОСОБА_2., ОСОБА_3 в
судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

При
таких обставинах суд вважає, що зібрані
в матеріалах кримінальної справи докази не підтверджують обвинувачення
ОСОБА_2., ОСОБА_3 у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 125 КК України і всі можливості збирання
додаткових доказів вичерпані, а тому
підсудних належить виправдати.

СкаржникОСОБА_1
подав до підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3.
цивільний позов про відшкодування матеріального збитку в розмірі 300 гривень та
відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

В
судовому засіданніОСОБА_1 не подав суду доказів які визначають розмір
матеріального збитку.

Вирішуючи
питання про розмір моральної шкоди, що
підлягає відшкодуванню, суд виходив із
вимог постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995
року, із змінами внесеними постановою
Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001р. Відповідно до п.9, зазначеної постанови, розмір моральної (немайнової) шкоди скаржник
повинен довести характером та обсягом страждань, немайнових втрат та інше. Таких доказів суду
не надано.

За таких
обставин, та у відповідності до п.9
постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про
необхідну оборону" №1 від 26.04.2002 року питання про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок перевищення
меж необхідної оборони, має вирішуватись
в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням
викладеного, цивільний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2., ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

На
підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 327,
ст. ст. 323, 324, 328 КГЖ України
суд, -

постановив:

Підсудних
ОСОБА_2, ОСОБА_3 обвинувачуваних у
вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 125 КК України, за відсутністю складу злочину, виправдати.

Міру
запобіжного заходу підсудним ОСОБА_2
ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не
обирати, залишивши зобов'язання про явку
до суду

Цивільний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
залишити без розгляду.

На вирок суду може
бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський
районний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.