Справа № 11 а-767
/07 Головуючий у 1
інстанції Ковталів Р.Т.
постанова про відмову в

умовно-достроковому
звільненні Доповідач: Валько Н.М.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня 16 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Леона О.І.

Суддів Валько Н.М.,
Вовка А.С.

з участю
прокурора Ходачкевича Ю.І.

засудженого ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією

засудженого
ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 03
липня 2007 року,

встановила:

Цією постановою відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_1.

При прийнятті даного рішення районний суд виходив із того, що ОСОБА_1 засуджений за вчинення тяжких
злочинів, на момент розгляду спільного
подання невідбута частина покарання становить понад три роки. З уваги на
викладене, суд першої інстанції вважав
дане подання передчасним та підстав для його задоволення не знайшов.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що вважає рішення Миколаївського районного
суду несправедливим, таким, що прийняте з неправильним застосуванням
Кримінального закону і незастосуванням закону,
який підлягає застосуванню, а саме, 4.4.1, 2 ст.371 КПК України, покликається апелянт і на те, що по відбуванню ним половини призначеного
Коростишівським районним судом Житомирської області покарання, Миколаївським районним судом вперше йому було
відмовлено в умовно-достроковому звільненні. Рішення, яке він оскаржує на даний 4ас - це відмова
районного суду вдруге щодо його умовно-дострокового звільнення - 03 липня 2007
року, при цьому, що він має 13 заохонень і лише одне
стягнення, здобув у колонії
спеціальність - токар, раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався і судимий і судимий не був.
Просить переглянути судове рішення.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора, який вважає апеляцію
засудженого ОСОБА_1 законною,
обґрунтованою, просить її
задоволити, постанову районного суду
скасувати, із скеруванням справи на
новий судовий розгляд, позицію
засудженого ОСОБА_1, який повністю
підтримав подану ним апеляцію, просить
задоволити її у повному об"ємі,
скасувавши постанову суду першої інстанції і направити справу на новий
судовий розгляд, проаналізувавши доводи
апеляції засудженого ОСОБА_1, та
вивчивши матеріали судових справ № 5-790/06. № 5-410/07. а також особової
справи ОСОБА_1 № 356-0-05, Колегія
суддів вважає, що така підлягає до
задоволення.

До даного
висновку Колегія суддів приходить,
виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні спільного подання щодо
умовно-дострокового звільнення ОСОБА_1, суд покликається на те,
що ОСОБА_1 засуджений за вчинення тяжких злочинів, на момент розгляду подання невідбутим
залишається ще тривалий період часу.

Згідно ст.107 КК України, до
осіб, які відбувають покарання у виді
позбавлення волі за злочин, вчинений у
віці до 18 років, може бути застосоване
умовно-дострокове звільнення від

відбування
покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину, а також,
якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці, навчання довів своє виправлення.

При цьому, умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за
злочин, вчинений у віці до 18
років, після фактичного відбуття не
менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається із матеріалів особової справи ОСОБА_1 №
356-0-05 він, будучи неповнолітнім, був засуджений вироком Коростишівського
районного суду Житомирської області від 17 січня 2003 року на 7 років 6 місяців
позбавлення волі. Строк відбування покарання йому за даним вироком суду
обчислюється з 17 січня 2003 року.

Станом на момент звернення до суду із спільним поданням ОСОБА_1 відбув
більше половини строку покарання, а саме
- 4 роки 5 місяців позбавлення волі із призначенням вироком суду першої
інстанції - 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Під час відбування покарання - у 2004 році ОСОБА_1 закінчив загальноосвітню
школу м.Ковеля Волинської області (атестат НОМЕР_1), а також добув
професійно-технічну освіту та отримав спеціальність штукатура та токара (диплом
НОМЕР_2, диплом НОМЕР_3).

Крім цього, він раніше не
судимий, вчинив злочин у віці до 18
років, щиро розкаюється у
вчиненому, позитивно характеризується за
місцем відбування покарання, має 14
заохочень і 1 погашене стягнення,
приймає активну участь у громадському житті виправно-трудової установи.

На переконання Колегії суддів, суд першої
інстанції відмовив у задоволенні спільного подання, навівши для цього не передбачені законом
підстави - передчасність звернення із таким поданням та тяжкість вчиненого
ОСОБА_1 злочину, не дивлячись на
те, що на момент звернення до суду із
поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_1. останній відбув більше половини строку покарання, а саме - 4 роки 5 місяців позбавлення
волі, із призначених судом 1-ї інстанції
- 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Крім цього, Колегія суддів
вважає, що судом при вирішенні питання
щодо відмови ОСОБА_1 в умовно-достроковому звільненні, невірно застосовано Кримінальний закон , оскільки суд у даному випадку повинен був
керуватися нормами ст. 107 КК України, а
не ст.81 КК України, як вказано ним в
оскаржуваній постанові.

За даних обставин, Колегія суддів
вважає, що рішення судом першої
інстанції постановлено з порушенням вимог закону, таке підлягає скасуванню, із скеруванням справи на новий судовий
розгляд, під час якого районного суду
належить усунути наведені порушення закону,
при йнявши законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.
362; 366; 367 КПК України, Колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задоволити. Постанову
Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2007 року
відносно ОСОБА_1 - скасувати, а
матеріали справи скерувати на новий судовий розгляд до Миколаївського районного
суду Львівської області в іншому складі суду.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.