Справа № 11-1147/11 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України Доповідач: Вовк А. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Вовка А.С.,

суддів: Березюка О.Г., Романюка М.Ф.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

гр-н ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_4 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку м. Моршин, вул. Шевченка 70 Львівської області, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерку, раніше не судиму, -

за ч. 2 ст. 125 КК України виправдано за недоведеністю її участі у скоєнні даного злочину.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень відмовлено.

ОСОБА_4 обвинувачувала ОСОБА_3 в тому, що 18 жовтня 2009 року біля 12.00 год. у м. Моршин по вул. Шевченка, ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних відносин підійшла до неї та умисно два рази штовхнула її, від чого вона впала та вдарилася до огорожі, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми голови, синців обох передпліч, лівого стегна та лівого плеча, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Не погоджуючись із рішенням суду, в апеляції ОСОБА_4 просить постановити обвинувальний вирок, яким ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вважає, що вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2011 року підлягає скасуванню з підстав однобічності судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, а також порушень кримінально-процесуального закону.

Обґрунтовуючи наведене зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного вироку не виконано вимог ст. 335 КПК України, в якій вказано: в резолютивній частині виправдувального вироку зазначається прізвище, імя та по батькові виправданого, вказується, що підсудний в предявленому обвинуваченні визнаний невинним і по суду виправданим. Натомість, в резолютивній частині вироку суду лише вказано: ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України виправдати за недоведеності її участі у скоєнні даного злочину, а отже не виконано вимоги закону щодо визнання підсудної невинною у скоєнні даного злочину. Крім того, відмовляючи в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., судом було допущено грубе порушення вимог закону, оскільки жодного позову апелянт до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. не заявляла, а вимогу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 10 000грн. моральної шкоди, була заявлена в скарзі, поданою нею в порядку ст. 27 КПК України та слугувала підставою для порушення кримінальної справи Стрийським міськрайонним судом про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України. Водночас, всупереч ст. 28 КПК України, жодного позову в межах даної кримінальної справи, передбаченого кримінально-процесуальним законодавством України, вона не предявляла.

Зазначає, що суд, в порушення вимог ст. 69 КПК України, яка містить перелік осіб, які не можуть бути допитані як свідки, як одну з підстав для виправдання підсудної, в мотивувальній частині вироку покликається на пояснення свідка ОСОБА_5, яка брала участь у цій кримінальній справі як захисник підсудної ОСОБА_3 Окрім того, в матеріалах кримінальної справи, згідно протоколів судових засідань, взагалі відсутні пояснення ОСОБА_5, як свідка.

Акцентує на тому, що суд першої інстанції, як одну з підстав для виправдання підсудної, в мотивувальній частині вироку вказує на пояснення свідка ОСОБА_6, які викладені судом у вироку неправдиво і суперечать протоколу судового засідання від 13.08.2010р. (а.с. 38). Водночас, відкинувши Акт судово-медичного дослідження № 669 від 30.10.2009 р., як доказ у справі, суд тим самим позбавив можливості встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень, а тому, як зазначає апелянт, незрозумілим стає той факт, що суд першої інстанції порушив кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3М за ч. 2 ст. 125 КК України не маючи для того правових підстав.

Покликається також на те, що суд всупереч вимог ст. 65 КПК України, безпідставно не взяв до уваги показань ОСОБА_7, оскільки він є сином потерпілої ОСОБА_4, а також свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Водночас, за основу винесення виправдувального вироку, як вказано в апеляції, взяті пояснення свідків, які були викликані та допитані судом за клопотанням підсудної.

У запереченні на апеляцію, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.09.2011р. залишити без змін, а подану апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_4 на підтримку внесеної апеляції, виправдану ОСОБА_12, її захисника ОСОБА_1 про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_4 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 367 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

У справах про злочини, перелічені в ч. 1 ст. 27 КПК України, дізнання і досудове слідство не провадиться. А тому для повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, суд зобовязаний з додержанням вимог глави 26 КПК України, провести судове слідство.

Згідно ст. 310 КПК України, яка передбачає порядок проведення експертизи в суді, експертиза повинна бути проведена в ході судового слідства, якщо за законом призначення такої в даній справі є обовязковим.

Стаття 76 КПК України, яка містить вичерпний перелік обовязкового призначення експертизи, серед інших, у п. 2 визнає експертизу обовязковою для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень.

Проте суд, обґрунтовуючи вирок та не беручи до уваги акт судово-медичного дослідження № 669 від 30.10.2009р. про тілесні ушкодження у ОСОБА_4, не призначив у ході судового слідства експертизу та не вирішив питання про виклик в судове засідання експерта.

Як вбачається з акту судово-медичного дослідження від 30.20.2009р. (а.с. 25 матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 331-793), у гр-ки ОСОБА_4 виявлено забійну гематому голови, синці обох передпліч, лівого стегна та лівого плеча, ускладнених гіпертонічним кризом які утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо при співударі до твердої площини в момент падіння з прискоренням із висоти власного росту по давності причинення можуть відповідати 19.10.2009р. і відноситься до легкого тілесного ушкодження з розладом здоровя.

У звязку з зазначеними порушеннями вимог чинного законодавства колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суд має усунути наведені недоліки, ретельно дослідити всі докази, які підтверджують або спростовують обвинувачення, дати їм належну оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_4 задоволити частково.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2011 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді