Справа № 1-48/10
№ пров. 1-48/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2010 р. Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Литвина В.М.

з участю секретаря - Комендант Л.В.

прокурора Степанця Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Бересняги Канівського району Черкаської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ :

Підсудня ОСОБА_1 згідно рішення Канівського міськрайонного суду №2-827 від 26.06.2008 року повинна сплачувати на користь органу опіки і піклування Канівської районної державної адміністрації аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, починаючи з 06.06.2008 року. Проте боржником добровільно рішення суду не виконується, кошти на утримання дітей не сплачуються. Знаючи про необхідність сплати аліментів, вона злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, добровільної матеріальної допомоги не надає, на попередження державної виконавчої служби про кримінальну відповідальність не реагує, у звязку з цим заборгованість по аліментах станом на 31.12.2009 року становить 9487,00 гривень.

Допитана у судовому засіданні підсудня ОСОБА_1 вину у вчиненому злочині визнала та показала, що дійсно за рішенням Канівського міськрайонного суду зобовязана сплачувати на користь органу опіки і піклування Канівської районної державної адміністрації аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття, починаючи з 06.06.2008 року. Аліменти вона не сплачувала, так як ніде не працювала, оскільки не могла знайти постійного місця роботи, то аліментів на утримання дітей жодного разу не сплачувала. В скоєному щиро розкаюється.

Учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи і тому суд вважає за доцільне обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудної. Сторони проти цього не заперечують.

Підсудня та учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має. Учасникам судового розгляду розяснені їх права та наслідки, передбачені ст. 299 КПК України.

Оцінюючи та аналізуючи покази підсудної, даними нею в судовому засіданні, суд вважає, що предявлене обвинувачення підсудній ОСОБА_1 А.А. за ч. 1 ст.164 КК України доказано.

Дії підсудної ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудної, яка за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, що помякшують покарання підсудної ОСОБА_1 суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі.

З урахуванням обставин справи, особи підсудної, яка розкаялася у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд на підставі ст. 75 КК України вважає, що виправлення підсудної можливе без відбування покарання, шляхом звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий В . М . Литвин