У х в а л а

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Глоса Л.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 29 травня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1на судові рішення щодо нього, -

в
с т а н о в и л а:

вироком Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської області від 2 серпня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
неодноразово судимого, востаннє

20 грудня 2005
року за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК

України на
чотири роки позбавлення волі

із
застосуванням ст. 75 КК України,

постановою
вказаного суду від 5 травня 2006 року

звільнення від відбування покарання

з випробуванням
скасовано, а засудженого

направлено для
відбування покарання у місця

позбавлення
волі,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків ОСОБА_1 визначено остаточне покарання п'ять років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 19 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1залишено без
зміни.

ОСОБА_1визнано винним у
тому, що він 26 лютого 2006 року приблизно о 20 год., перебуваючи
адміністративної неподалік будівлі Мукачівського районного відділу внутрішніх
справ по вул. Московській в м. Мукачево, Закарпатської області, відкрито викрав
у ОСОБА_2 жіночу сумочку, в якій був мобільний телефон марки “Самсунг Е 330” вартістю 616 гривень із
стартовим пакетом мобільного оператора “Діджус” вартістю 20 гривень, косметичне
дзеркальце вартістю 5 гривень, а всього на загальну суму 671 гривню.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_1 вказує, що він непричетний до вчинення інкримінованого йому
злочину, а висновок суду ґрунтується на суперечливих показаннях потерпілої та
свідка ОСОБА_3., які його обмовляють. Крім того, посилається на неповноту і
однобічність досудового слідства та судового розгляду, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи. Також зазначає про те, що судом в
строк відбування покарання не було зараховано час його тримання під вартою в
період досудового слідства. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить
судові рішення щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_1у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується
на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому
засіданні, належно оцінених судом, і є обґрунтованим.

Так, потерпіла ОСОБА_2,
підтвердила, що коли вона 26 лютого 2006 року приблизно о 18 год. разом з
ОСОБА_3. проходила біля адміністративного будинку Мукачівського районного
відділу міліції, їх наздогнав засуджений, який вирвав у неї з рук жіночу сумку.

Свідок ОСОБА_3., давала
аналогічні показання.

Ці показання також
узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, даними
протоколів очної ставки між ОСОБА_1. та потерпілою, свідком ОСОБА_3.,
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3.,
якими було підтверджено обставини вчинення грабежу ОСОБА_1., а тому доводи
касаційної скарги про непричетність засудженого до вчинення інкримінованого
йому злочину колегія суддів вважає безпідставними.

Дії ОСОБА_1правильно
кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 186 КК України.

У процесі досудового
слідства та при розгляді справи в суді були встановлені й досліджені всі
обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення
справи, тому колегія суддів вважає, що доводи скарги засудженого ОСОБА_1про
однобічність та неповноту досудового і судового слідства також є
необґрунтованими.

Покарання ОСОБА_1 призначено з дотриманням
вимог ст. 65 КК України і є справедливим.

Питання щодо зарахування в
строк відбування покарання часу тримання ОСОБА_1під вартою в період досудового
слідства, про що йдеться у касаційній скарзі, відповідно до ст. 409 КПК України
має бути вирішене судом за місцем виконання вироку.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та
справедливий вирок, при перевірці судових рішень щодо ОСОБА_1в касаційному
порядку не виявлено.

Оскільки передбачені ч.1 ст. 398 КПК
України підстави для скасування або зміни судових рішень щодо засудженого
відсутні, колегія суддів вважає, що в задоволенні скарги має бути відмовлено.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в задоволенні
касаційної скарги ОСОБА_1, засудженого вироком Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 2 серпня 2006 року.

судді:

Паневін В.О. Коротких О.А Глос Л.Ф.