Справа №577/19/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/250/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001675 від 02 жовтня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого Конотопським міськрайонним судом Сумської області 17 грудня 2013 року за ч.1 ст.309 КК України до 1000 грн. штрафу; ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2014 року покарання у виді 1000 грн. штрафу замінено на 59 годин громадських робіт; 28 листопада 2014 року за ч.1ст.382, ст. 71 КК України до 1 року 07 днів позбавлення волі,

визнаного винним і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ч.3 ст.357 КК України до 2 років обмеження волі, за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2014 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 судові витрати 1806 грн. 09 коп. на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, наприкінці вересня 2014 року в обідній час, через незамкнену хвіртку безперешкодно зайшов на територію господарства в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_9 , звідки таємно викрав вироби з металу загальною вагою 88 кг на суму 220 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 220 грн.

12 жовтня 2014 року о 14 год. 30 хв. він же проник на територію ПАТ «Укрвторчермет», що знаходиться по 4 -у пров. Успенсько-Троїцької, 6, в м. Конотопі, звідки таємно викрав з погрузочного крану 45 м кабелю живлення марки КГ-10 Б, спричинивши в свою чергу ПАТ «Укрвторчермет» матеріальну шкоду на суму 633,6 грн.

В 20-х числах жовтня 2014 року в обідній час, ОСОБА_7 проник на територію господарства АДРЕСА_3 до приміщення літньої кухні, належного ОСОБА_10 , звідки таємно викрав вироби з металу, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 577,5 грн.

03 листопада 2014 року о 21 годині ОСОБА_7 проник на територію штрафмайданчика Конотопського МВ УМВС України в Сумській області, розташованого в м. Конотопі по пр. Миру,14 та з автомобіля «Хюндай-Акцент», державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_11 , таємно викрав акумулятор «Хюндай 60 Ah», вартістю 1164,80 грн., спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

14 листопада 2014 року в обідній час ОСОБА_7 , безперешкодно зайшов через незамкнену хвіртку на територію господарства по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , проник до будинку, звідки таємно викрав плиту пічну та колісники наборні на 8 штук, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 236 грн.

02 жовтня 2014 року близько 12 год.30 хв. ОСОБА_7 проник на подвір`я дачної ділянки АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_12 , та таємно заволодів сумкою потерпілої та речами, що знаходились в ній, в тому числі важливими особистими документами потерпілої : її поспорт громадянина України, ідентифікаційний код, посвідчення «Ветерана Праці», пенсійне посвідчення, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про шлуб, свідоцтво про смерть ОСОБА_13 , два квитки на залізничні потяги, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1391 грн. Коли ОСОБА_7 з викраденем майном перелазив через паркан, він був помічений ОСОБА_12 .. Незважаючи на те, що його дії стали відкритими, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік.

Цього ж дня ОСОБА_7 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , здав до каси залізничного вокзалу ст. Конотоп викрадені у ОСОБА_12 квитки та отримані гроші витратив на власні потреби.

09 жовтня 2014 року близько 13 год. ОСОБА_7 , шляхом пролому у паркані, зайшов на подвір`я по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_14 , проник до будинку, звідки таємно викрав плиту пічну, 2 чавуни, 3 алюмінієві миски всього на суму 543 грн., при цьому викрадені речі ОСОБА_7 виніс з будинку, приготувавши їх для подальшого переміщення, однак злочинні дії останнього були помічені сторонніми особами, а тому він не зміг довести свої дії до кінця.

21 жовтня 2014 року приблизно о 02 год. ОСОБА_7 , знаходячись по вулиці Усп.-Троїцька, в м. Конотопі, навпроти будинку №55, відчинив капот автомобіля, належного ОСОБА_15 , таємно викравши акумулятор марки «WESTA» 6ct 60 Ah l+450, вартістю 864 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини у скоєному, порушує питання щодо скасування вироку суду через суворість призначеного судом покарання та ухвалення нового вироку з призначенням йому покарання за ч.3 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано активне ним сприяння встановленню обставин кримінального правопорушення, зокрема співпраця зі слідством, при цьому всебічно і повно давав покази щодо обставин провадження, разом з тим відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілих до нього, та обставини того, що він надавав допомогу своїй тяжко хворій матері та сестрі.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 , яка вважала, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України за обставин, викладених у вироку відповідають обставинам кримінального провадження й підтверджені дослідженими в судовому засіданні та оціненими судом доказами і в апеляції не оспорюються, як і не оспорюється кваліфікація дій обвинуваченого.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів суд першої інстанції в достатньої мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких, дані про його особу, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочинів.

Таким чином судом враховані в тому числі і обставини, що пом`якшують покарання, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд, встановивши ряд пом`якшуючих покарання обставин та обставину, яка обтяжує покарання, врахувавши дані про його особу, значну кількість епізодів злочинних дій, обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції вказаних статтей, за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, призначивши його за правилами ч.4 ст. 70 КК України, так як обвинувачений скоїв злочини до постановлення вироку Конотопського міськрайонного суду від 28 листопада 2014 року.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що потерпілі не мають до нього претензій щодо заподіяної ним шкоди, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в сукупності з іншими обставини, це не дає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують уваги і доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його мати має тяжке захворювання, що він забезпечував її та свою сестру, оскільки даних на підтвердження вказаних обставин не надано.

Отже, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів та його виправлення.

Крім цього, з огляду на наявність обставин що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання та на дані, що характеризують особу обвинуваченого, значну кількість епізодів, того, що будучи раніше засудженим він на шлях виправлення не став, в провадженні відсутні передбачені ст. 69 КК України підстави для призначення ОСОБА_7 покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 186 КК України, або для переходу до іншого більш м`якого виду покарання і відповідно є необґрунтованими в цій частині доводи апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування постановленого судом вироку та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

головуючий-суддя ОСОБА_2