провадження № 1кп/200/565/13
справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня 23 дня Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська,
одноособово, під
головуванням судді Чулініна Д. Г.,

за секретаря -
Коляда В.
В.,

з участю:
прокурора Краєвої
О. М.,

у підготовчому судовому засіданні в
місті Дніпропетровськ у залі суду в
рамках кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань під № 0004877, за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, народженого у м. Нікополь
Дніпропетровської області, українець
за національністю, розлучений, за
місцем реєстрації зареєстрований в
АДРЕСА_1, проживає в АДРЕСА_2, раніше не
судимої, -

у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 358 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2013 року вдень, більш точного
часу встановити видалося неможливим, у
м. Дніпропетровську на вулиці Леніна
2-А, з метою отримання споживчого
кредиту, ОСОБА_1 умисно надав експерту з
продажу продуктів роздрібного бізнесу
Публічного акціонерного товариства
«ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» ОСОБА_3
завідомо підроблену довідку про свої
доходи, начебто видану 28.03.2013 ТОВ «Твій
дім», яка містила інформацію про
нарахування і виплату йому в сумі 29 888
гривень за роботу на посаді менеджера з
продажу з квітня 2011 року по лютий 2013
року, що не відповідає дійсності, чим
використав завідомо підроблений
офіційний документ.

30 травня 2013 року в день, більш точного
часу встановити видалося неможливим, у
м. Дніпропетровську на вулиці Артема, 9,
з метою отримання споживчого кредиту ,
ОСОБА_1 умисно надав експерту з продажу
продуктів роздрібного бізнесу
Публічного акціонерного товариства
«АСТРА БАНК» ОСОБА_4 завідомо
підроблену довідку про свої доходи,
начебто видану 15.04.2013 ТОВ «Твій дім»,
яка містила інформацію про нарахування
і виплату йому в сумі 29 888 гривень 20 коп.
за роботу на посаді менеджеру з продажу
з жовтня 2012 року по березень 2013 року, що
не відповідає дійсності, чим
використав завідомо підроблений
офіційний документ.

Під час досудового розслідування
прокурором досягнуто угоди з
обвинувачуваним про визнання
винуватості за ч. 4 ст. 358 КК України. За
змістом цієї угоди, що відповідає
приписам ст. 472 КПК України,
обвинувачуваний беззастережно визнав
свою винуватість у вчиненні злочину за
встановлених вище обставин відповідно
до формулювання обвинувачення,
висунутого в обвинувальному акті, та
погодився на призначення покарання,
узгодженого сторонами угоди, у виді
штрафу в сумі 850 гривень. Угода не
містить жодних домовленостей про
будь-які обов'язки і умови співпраці
обвинуваченого з правоохоронними
органами. Суд не вбачає в угоді взятих
на себе обвинуваченим зобов'язань, які
він, очевидно, не мав би можливості
виконати.

Сторони обвинувачення і захисту
скріпили своїми підписами угоду
другого грудня 2013 року в приміщенні
прокуратури Бабушкінського районну м.
Дніпропетровська, підтверджуючи свою
обізнаність з обмеженнями в праві
оскарження вироку внаслідок укладення
цієї угоди та затвердження її судом, що
передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений письмово відмовився від
свого права на допит свідків
обвинувачення, від права на виклик
свідків і подання доказів, що могли б
свідчити на його користь, а також від
права вимагати від прокурора доведення
під час судового розгляду кожної
обставини злочину, поставленої йому за
вину, про що власноруч розписався в цій
угоді. Як вбачається з угоди, його
сторони на свій розсуд вільно
розпорядилися лише своїми правами, що
відповідає принципу диспозитивності
за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв'язку з чим
суд дійшов висновку про відсутність
порушень прав, свобод чи інтересів
сторін кримінального провадження або
інших третіх осіб, яких умови цієї
угоди не стосуються.

Обвинувачуваний в судовому засіданні
пояснив суду, що угоду він уклав
добровільно без впливу будь-якої
обставини, необумовленої в угоді.
Стверджував, що скарги на органи
досудового розслідування та прокурора
під час кримінального провадження не
подавав і нині таких не має. Клопотань
про виклик для допиту осіб з приводу
жорстокого чи нелюдського поводження,
тощо, яке б порушило її свободу від
самовикриття, не заявив. Відповідно,
суд переконався у судовому засіданні в
добровільності укладення угоди за
відсутності, поза всяким розумним
сумнівом, обґрунтованих підстав
стверджувати про протилежне.

Як вбачається з переданих до суду
документів, на підставі яких укладена
угода, фактичні дані довідки про доходи
від 28.03.2013 за № 28/1, оформленої від імені
ТОВ «Твій дім» (код 30961858) на ім'я ОСОБА_1
(т.1 а.с. 85), вказують на інформацію про
його працевлаштування та отриману
ОСОБА_1 заробітну плату на вказаному
підприємстві з квітня 2011 по лютий 2013
рік, яка згідно відповіді УПФУ в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
(т.1 а.с. 64) не відповідає дійсності, чим
прямо підтверджує наявність предмета
злочину. Надані ОСОБА_1 в момент
оформлення договору кредиту заяву про
видачу кредиту, копії паспорту (т.1 а.с
236-239) прямо викриває його у причетності
до події злочину. Добуті об'єктивні
відомості про предмет і засіб вчинення
злочину у своїй сукупності з
відомостями про обстановку його
виявлення прямо викривають ОСОБА_1 у
причетності до злочинних посягань,
виключаючи будь-які сумніви в
істинності та в добровільності її
зізнання, яке відповідно до ст. 18 і ч. 2
ст. 95 КПК України може бути покладене в
основу його обвинувачення як вільне
самовикриття.

Суд, оцінивши всі обставини справи, за
своїм внутрішнім переконанням дійшов
висновку про достатність належних і
допустимих доказів для встановлення
фактичних підстав для визнання ОСОБА_1.
винуватості у скоєному.

Умисні дії ОСОБА_1, що виразилися у
використанні завідомо підробленої
офіційної довідки про доходи, яку має
право видавати підприємство для
посвідчення місця роботи особи і права
на отриманий дохід, правильно
сторонами угоди кваліфіковані
злочином невеликої тяжкості за ч. 4 ст.
358 КК України, яким шкоди завдано лише
суспільним інтересам, і щодо якого
допускається укладення угоди згідно з
ч. 4 ст. 469 КПК України.

Вивченням особи обвинуваченого
з'ясовано, що ОСОБА_1, який вперше скоїв
злочин, своїми щирими показаннями
активно сприяв проведенню
кримінального провадження стосовно
нього та швидкому розслідуванню всіх
обставин вчиненого ним злочину, за
місцем проживання має задовільну
характеристику, на обліку у лікарів
психіатра та нарколога не перебуває.
Відомості про паразитичний спосіб
життя обвинуваченого, про його
аморальну поведінку у побуті відсутні,
а так само він не був заміченою у
дебошах, у порушеннях громадського
спокою в інших формах.

Таким чином, прокурор при укладенні
угоди та при узгодженні покарання
врахувала характер і тяжкість
обвинувачення та інші обставини на
загальних засадах призначення
покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як
того вимагає ст. 470 КПК України, чим
визначається відповідність умов угоди
інтересам суспільства, в тому числі, у
невідворотності справедливого
покарання та забезпечення швидшого
судового провадження.

Суд, перевіривши законність угоди, за
стійким внутрішнім переконанням
вважає за можливе її затвердити з
ухваленням цього вироку, оскільки в
судовому засіданні не встановлені
обставини, які б тому перешкоджали
відповідно до ст. 474 КПК України.

Розв'язуючи питання про вид і міру
покарання одночасно із затвердженням
угоди про визнання винуватості, суд,
керуючись правосвідомістю, з
урахуванням ступеня тяжкості злочину
та відомостей про особу винного в силу
ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за
необхідне призначити покарання,
узгоджене сторонами угоди.

З метою забезпечення належної
поведінки для запобігання
процесуальним ризикам відповідно до
ст. 177 КПК України належить продовжити
згідно з ч. 6 ст. 194 цього Кодексу
застосувати до обвинувачуваного
запобіжний захід, обраний за ст. 179 КПК
України під час досудового
розслідування, що відповідно до ст. 132
КПК України має визнаватися
виправданим.

Керуючись ст.ст. 5, 368, 475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену прокурором
другого грудня 2013 року угоду з ОСОБА_1
про визнання винуватості за ч. 4 ст. 358 КК
України під страхом скасування цього
вироку протягом трьох років давності
притягнення до кримінальної
відповідальності з призначенням
судового розгляду в загальному порядку
на випадок невиконання умов угоди.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені
злочину за пред'явленим обвинуваченням
за ч. 4 ст. 358 КК України з призначенням
узгодженого покарання у виді штрафу на
суму 850 (вісімсот п'ятдесят)гривень.

Речові докази:

протоколи допитів свідків, очних
ставок та інші документи про
зафіксовані процесуальні дії, -
зберігати у кримінальній справі.

ОСОБА_1 продовжити виконувати особисте
зобов'язання в обсязі покладених на
нього обов'язків слідчим суддею до
набрання вироком законної сили,
залишивши застосований запобіжний
захід без змін під контролем прокурора
за його здійсненням.

Вирок набирає законної сили із плином 30
днів, починаючи з наступного після його
проголошення дня, протягом яких
підлягає оскарженню до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подання через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська апеляційної
скарги з підстав порушення порядку
розгляду угоди і призначення
неузгодженого покарання. Копію вироку
після його проголошення вручити
обвинуваченій та прокурору негайно.

Головуючий