Справа № 1-350/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада
2007р. м.
Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого-судді Бейка М. А.

секретаря Микитин Н. І.

з участю
прокурора Тичинської У. Р.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обви­нувачення ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, урод­женки і жительки АДРЕСА_1, українки,
позапартійної, освіта середня, розлученої, не депутата, ніде не працює, згідно
ст. 89 КК України раніше не судимої, невійськовозобов"язаної, урядових
нагород не має, громадянина України, за ст. 296 ч. 1 КК України, суд -

встановив:

що підсудня ОСОБА_2 скоїла хуліганство, тобто грубо
порушила громадсь­кий порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю й заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілій ОСОБА_3 Злочин скоєно при слідуючих обставинах:

Підсудня ОСОБА_2
будучи раніше судимою належних висновків для себе не зробила і знову стала на
шлях правопорушень. Так 13 вересня 2007 року підсудня ОСОБА_2 біля 15 год. 30хв. зайшла в
магазин „Промисловий" на АДРЕСА_1 й безпричинно стала вимагати у потерпі­лої
продавця ОСОБА_2 повернути їй 10 гривень на які буцімто вона обрахувала її 8
вересня 2007 року підчас придбання парфумерії. А коли по­терпіла категорично
заперечила проти незаконних вимог підсудньої, то остання схопила ляльку з
вітрини і заявила, що вона забирає її в натомість обрахованої суми і стала
виходити з магазину і при цьому виражаючись нецензурно. Коли потерпілаОСОБА_3
кинулася до підсудньої щоби відняти іграшку, тримаючи в руках пластмасове
відерко, то підсудня ОСОБА_2 на вулиці вихопила з рук потерпілої пластмасове
відерко й виражаючись нецензурно стала наносити потерпілій удари відерком по
голові, руках і ту­ловищу. Підсудня ОСОБА_2 заподіяла потерпілій ОСОБА_2 легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.

В судовому
засіданні підсудня ОСОБА_2 своєї вини В скоєному злочині не визнала й пояснила,
що вона знає потерпілу як продавця на ринку в магазині, куди вона часто
приходила за покупками. 8. 09. 2007 року вона зайшла в магазин в черговий раз і
придбавши парфуми пішла додому із своїм знайомим поляком і виявила, що вона
переплатила за придбаний товар на 10 гривень більше. 13 вересня 2007 року біля
16 год вже
зайшла в магазин і стала пред"являти претензії потерпілій, що вона її
обрахувала на 10 грн. і між ними виникла суперечка підчас якої вона взяла
ляльку і стала виходити з магазину. Проте потерпіла кинулася за нею і схопивши
пластмасове відерко вдарила її по голові. Після цього вона відібрала відерко у
потерпілої і вдарила її декілька разів по голові і пішла додому.

Незважаючи на не
визнання своєї вини вина підсудньої ОСОБА_2 доведена повністю сукупністю
зібраних по справі доказів.

Так потерпіла
ОСОБА_2 пояснила суду, що знає підсудною як по­купця і ніколи з нею не мала
жодних конфліктів, а лише іноді робила їй скидки на покупки як постійному
покупцю. 13 вересня 2007 року підсудня ОСОБА_2 в черговий раз зайшла в магазин
і стала пред"являти безпричинно їй претензії, буцімто вона її обрахувала
на 10 грн. 8 вересня цього року. Коли вона категорично заперечила підсудній з
цього приводу, то вона виражаю­чись нецензурно схопила з вітрини ляльку
вартістю 16 грн. 60 коп. і стала виходити з магазину. А тому вона кинулася за
нею з наміром відібрати товар і на вулиці біля магазину вона стала віднімати
ляльку. Тоді підсудня ОСОБА_2 кинула ляльку в магазин і з погрозою пішла до неї
з наміром побити, а тому вона схопила пластмасове відерко, намагаючись
оборонитись від неї. Підсудня вихопила в неї з рук відро і стала ним бити її по
голові і туловищу й
помітивши при цьому кров на обличчі кинула відерко і втекла. Підчас бійки
підсудня поводила себе агресивно, виражалась нецензурно і нехтувала
загально-прийнятими правилами поведінки в побуті. А тому просить покара­ти ЇЇ
по закону та стягнути в її користь 725 грн. матеріальної і 3000 грн. мо­ральної
шкоди.

Свідок ОСОБА_4.
пояснила, що 13. 09. 2007 року вона знаходи­лася на ринку і біля 16 год. почула крики в
крамниці потерпілої ОСОБА_2 і це привернуло її увагу. Потім вона побачила, як з
магазину вибігла підсудня ОСОБА_2 а за нею і потерпілаОСОБА_3 і продовжували
сперечати­ся на вулиці. Підчас суперечки ОСОБА_2 тримала відро в руках і замах­нулася
ним вдарити підсудню, але та вихопила відро в неї з рук і стала нано­сити ним
удари потерпілій. Вона не втручалася в їхній конфлікт і пішла додому.

Із пояснень
свідка ОСОБА_5 даних нею підчас досудового слідства (а. с. 31) вбачається, що
13. 09. 2007 року біля 16 год.
вона була у своєму кафе, яке по сусідству з магазином потерпілої ОСОБА_2 і
через пройом в дверях помітила підсудню і потерпілу, які сперечалися між собою,
а потім ОСОБА_2 схопила пластмасове відерко і стала ним бити потерпілу.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи (а. с. 33-35) потерпілій ОСОБА_2 заподіяно закриту
черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забійну рану,
потиличної ділянки голови з травматичним набряком та крововиливом в м"які
тканини, синець в ділянці лівого передпліччя, садно в ділянці лівого колінного
суглобу, які утворилися

від дії тупих твердих предметів і відносяться до легких
тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

Крім цього вина
підсудньої ОСОБА_2 доводиться також повідомлен­ням ЦРЛ РВ УМВС про доставку
потерпілої в лікарню з черепно-мозковою травмою 13. 09. 2007 року (а. с. 6),
заявою потерпілої ОСОБА_2 про нанесеня їй тілесних ушкоджень підсудньою (а. с.
13) та протоколом зводин віч-на-віч між потерпілою і підсудньою, де потерпіла
пояснила при яких обставинах підсудня порушуючи грубо громадський порядок
заподіяла їй тілесні ушкодження (а. с. 37).

Таким чином суд
приходить до висновку, що вина підсудньої ОСОБА_2 в скоєному злочині доведена
повністю, а її злочинні дії за ч. 1 ст. 296 КК України кваліфіковано вірно і
кваліфікуючою ознакою є особлива зухвалість.

Призначаючи
покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує, що підсудня має на утриманні одну
неповнолітню дитину, яку виховує одна й зазнала лиха внаслідок стихії і через
пожежу втратила житло, а також враховуючи її посткримінальну поведінку, яка в
сукупності із пом"якшуючими обставинами істотно знижує ступінь тяжкості
скоєного, то при таких обставинах суд вважає, що їй слід призначити покарання
із застосуванням ст. 69 КК України, так як її виправлення можливе без ізоляції
від суспільства.

Суд вважає, що
цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 підставний і належний до часткового
задоволення, виходячи із слідуючих підстав:

В судовому
засіданні з"ясовано, що потерпіла ОСОБА_2 з приводу нанесених ОСОБА_2
тілесних ушкоджень знаходилася на стаціо­нарному лікуванні з 13 по 17 вересня
2007 року і з 18 вересня по 5 жовтня 2007 року включно на амбулаторному
очікуванні. І на дане лікування затратила 80 грн. Поїздка автобусом до Бурштина
і назад становить 10 грн. і судові витрати 100 грн. Крім цього потерпіла не
працювала 17 робочих днів і виходячи із щоденної виручки 150 грн. при 20%
чистого прибутку вона втратила в доходах 510 грн. Отже всього потерпілій
злочином заподіяно матеріальних збитків в сумі 700 грн. Суд не приймає до уваги
вимогу пози­вачки про оплату їй витрат за таксі до Бурштина в сумі 30 грн., так
як вважає, що дані витрати слід задоволити в розмірі вартості проїзду автобусом
в сумі 5 грн. А в решті позову слід відмовити.

Суд також
вважає, що із врахуванням ступеня вини відповідачки ОСОБА_2, характеру і
тривалості моральних страждань, істотності змін у життєвих та виробничих
зв"язках позивачки суд вирішив, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_2 про
відшкодування 3000 моральної шкоди підля­гають задоволенню теж частково, а саме
з відповідачки в користь позивачки слід стягнути 200 (двісті) грн.

На підставі
викладеного й керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати
винною за ст. 296ч. 1 КК України й призна­чити їй покарання із застосуванням
ст. 69 КК України 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Міру запобіжного
заходу попередньо обрану підписку про невиїзд залишити без зміни.

Цивільний позов
задовольнити частково й стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1700 (сімсот) грн.
матеріальної і 200 (двісті) грн. моральної шкоди, а врешті позову відмовити за
без підставністю позовних вимог.

Вирок може бути
оскарженим до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 діб з часу
проголошення.