Справа № 405/2128/15-к
1-кп/405/82/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року Ленінський районний суд міста Кіровограда Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 000016 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області України, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, призваного у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , кулеметник 1 відділення 1 взводу 1 роти охорони, солдат, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19 травня 2014 року ОСОБА_4 призваний на військову службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку із частковою мобілізацією, на посаду навідника, у військовому званні «солдат».
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись в своїй службовій діяльності вимог Конституції України, Законів України, Статутів, бути зразком виконання службового обов`язку, а саме хоробрим, ініціативним і дисциплінованим.
Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Зокрема, 16 липня 2014 року солдат ОСОБА_4 разом із особовим складом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 вибув до зони проведення антитерористичної операції, з метою виконання службових обов`язків.
28 серпня 2014 року знаходячись в зоні проведення антитерористичної операції у солдата ОСОБА_4 погіршився стан здоров`я та останнього було доставлено до міської лікарні м. Артемівськ Донецької обл., після чого переведено до військово-медичного центру Північного регіону у м. Харків.
В період з 29 серпня 2014 року по 03 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у вищевказаному центрі, після чого останнього було переведено до ВМКЦ ЦР м. Вінниця для подальшого лікування.
В період з 03 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ ЦР м. Вінниця та в подальшому в період з 12 вересня 2014 року по 23 вересня 2014 року останній проходив лікування в центральній міській лікарні м. Кіровограда, де 23 вересня 2014 року був виписаний із зазначеної лікарні.
23 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без поважних причин до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з лікувального закладу не з`явився, до виконання своїх службових обов`язків не приступив та про причину свого не з`явлення нікому із посадових осіб вказаної військової частини не повідомляв.
Так, в період з 23 вересня 2014 року по 20 лютого 2015 року, тобто понад один місяць, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без поважних причин до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 не з`являвся та проводив час за власним розсудом знаходячись, у себе вдома, за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, що виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 19 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону юристом 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 000016, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування свою винуватість у злочинних діяннях повністю визнав і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України , із застосуванням ст.75 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, види покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши пояснення прокурора та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, прийшов до висновку, що вона відповідає закону. Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив дії, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України і відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 судимості не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону юристу 3-го класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000016, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.03.2015 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1