солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 01.09.2014 року.
Свої вимоги ОСОБА_4 мотивувала тим, що слідчим суддею без присутності ОСОБА_5 було розглянуто клопотання слідчого і накладено арешт на два її автомобіля. Дізнавшись про це, вона вирішила не оскаржувати ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, а звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. При цьому, зазначає, що хоча органом досудового розслідування і здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ч.5 ст.191 КК України, немає події кримінального правопорушення, оскільки майно, яке нібито розтрачено за версією слідства її підзахисною, насправді перебуває у неї і не повертається органу досудового розслідування, оскільки той не сплачує за його зберігання. Стверджувала, що між сторонами існують виключно цивільно-правові відносини, які, в свою чергу, є предметом розгляду Київського окружного адміністративного суду. За таких обставин, вважала адвокат, орган досудового розслідування не мав правових підстав для повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч.5 ст.191 КК України, а слідчий суддя накладення арешту на її майно.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, наполягала на тому, що перебування майна підозрюваної під арештом відповідає вимогам чинного КПК України і є обґрунтованим, було предметом розгляду Апеляційного суду м. Києва та слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, надала відповідні ухвали.
Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2013 та 24.10.2013 співробітниками СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області в ході розслідування кримінального провадження №0000041 вилучено майно, а саме сигарети марки «Минск» в кількості 946000 пачок, сигарети марки «Брендал» в кількості 137000 пачок, сигарети марки «7 Фест» в кількості 140460 пачок, сигарети марки «Портал» в кількості 60000 пачок, сигарети марки «НЗ Блек» в кількості 474000 пачок, сигарети марки «НЗ Голд» в кількості 307500 пачок, сигарети марки «Фест» в кількості 23000 пачок та 81 бочка ємністю 235 літрів з рідиною із запахом спирту загально вартістю 14914780 грн.
З метою належного зберігання вищезазначеного вилученого майна 24.10.2014 року укладено договори зберігання з директором ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_5 , відповідно до умов яких остання на підставі актів прийому товарно-матеріальних цінностей від 23.10.2013, 24.10.2013 та 09.12.2013 прийняла вищезазначені матеріальні цінності з метою здійснення послуг, пов`язаних із забезпеченням відповідального зберігання матеріальних цінностей без права використання у господарському обороті із подальшим поверненням таких матеріальних цінностей. Фактичне місце відповідального зберігання складське приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно протоколу огляду даного складського приміщення від 21.08.2014 органом досудового розслідування була встановлена відсутність вищезазначених товарно-матеріальних цінностей переданих ОСОБА_5 на зберігання.
В цей же день відповідні відомості за фактом розтрати ОСОБА_5 чужого майна за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №000034 і розпочато досудове розслідування.
22.08.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.5 ст.191 КК України.
23.08.2014 до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
01.09.2014 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме легковий седан-В марки «КІА RIO 1.4», д.н.з. НОМЕР_1 , та легковий комбі-В марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому, як вбачається з тексту ухвали і не заперечується сторонами, відповідне клопотання слідчого розглядалося слідчим суддею за відсутності власника майна ( ОСОБА_5 )
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 було залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 Добраниці ОСОБА_7 на вищезазначену ухвалу слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2014 було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання адвоката ОСОБА_4 .
Нових обставин, за якими можна дійти висновку про те, що відпали потреби перебування зазначеного майна під арештом, адвокат ОСОБА_4 не зазначає, натомість звертається із заявою про залишення її клопотання без розгляду. Однак, КПК України не передбачено винесення відповідної ухвали, від так суд вирішує клопотання по суті.
Так, статтею 174 КПК України передбачено, що, зокрема, арешт майна може бути скасовано за клопотанням володільця майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
В свою чергу, арештом майна є тимчасове позбавлення, зокрема, підозрюваного можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, використовувати це майно (ч.1 ст.170 КПК України)
Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на, в тому числі, рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна. Між тим, транспортні засоби, на які накладено арешт, не вилучені, як і раніше перебувають у володінні ОСОБА_5 .
Будь-яких негативних наслідків арешту майна для інших осіб, слідчим суддею також не встановлено.
Питання ж доведеності вини підозрюваної у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації її дій чи то необґрунтованості повідомленої їй підозри за ч.5 ст.191 КК України, відсутності події кримінального правопорушення, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті. Так, зокрема, в разі встановлення органом досудового розслідування відсутності події кримінального правопорушення, як на тому наполягає адвокат в судовому засіданні, прокурор одночасно із винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує і арешт майна (ч.3 ст.174 КПК України)
Відтак підстав для скасування накладеного арешту слідчий суддя не вбачає, доводи ж адвоката ОСОБА_4 , викладені в клопотанні, щодо не співмірності втручання в діяльність товариства з потребами кримінального провадження і існування між сторонами цивільно-правових відносин до уваги не бере, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального правопорушення, про які органу досудового розслідування відомо на даний час (в даному випадку на час постановлення ухвали слідчим суддею), та дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням.
Згідно п. 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1