Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-735/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд у судовому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі:

головуючого Цвіркуна О.С.,

при секретарі - Власюк О.В.,

за участю державного обвинувача заступника Військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_1 розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища міського типу Троїцьке Хабаровського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, несудимого, одруженого, військового пенсіонера проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, органами досудового слідства обвинувачується в тому, що перебуваючи на пенсійному обліку в Дубенсько-Радивилівському ОРВК, достовірно знаючи про те, що з липня 2009 року (з моменту працевлаштування) він втратив право на отримання грошової надбавки до пенсії на утримання непрацездатних членів сімї, маючи на меті і надалі отримувати вказані кошти, з корисливих мотивів, умисно не повідомив про своє працевлаштування орган пенсійного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області і в період з липня 2009 року по червень 2010 року, незаконно отримував грошову надбавку до пенсії на утримання непрацездатних членів сімї, заволодівши за вказаний період державними коштами на загальну суму 6444 грн. 40коп. і ці його дії кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України..

Військовим прокурором до підсудного ОСОБА_2, в інтересах Держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заявлено цивільний позов на суму 6444 грн. 40 коп., про відшкодування матеріальної шкоди.

В ході судового розгляду даної кримінальної справи підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за обставин, вказаних у обвинувальному висновку, також визнав цивільний позов.

Суд, зясувавши думку прокурора, підсудного, щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істинності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному суді. За таких обставин дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудного та дослідженням документів, які характеризують особу останнього.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності позиції учасників судового розгляду немає.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 з липня 2009 року по червень 2010 року шляхом обману, заволодів чужим майном, а саме державними коштами в сумі 6444,40 грн. а тому скоєне ним суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України - шахрайство.

Цивільний позов Військового прокурора в інтересах Держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до підсудного ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обємі, оскільки вищевикладеними доказами встановлено, що матеріальна шкода в розмірі 6444 грн. 40коп., була заподіяна Державі в результаті протиправних дій ОСОБА_2 а тому на підставі наведеного та керуючись ст. 1166 ЦК України, суд рахує за необхідне стягнути з підсудного на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вказану суму.

При вирішенні питання про призначення підсудному виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його помякшують визнає: явку підсудного з повинною, щире каяття ОСОБА_2 у вчиненому, його активне сприяння органам досудового слідства розкриттю вчиненого ним злочину, а також те, що останній до кримінальної відповідальності притягається вперше, з моменту вчинення кримінально-караного діяння пройшов тривалий час і останній ні вчому протиправному помічений не був, має на своєму утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується позитивно.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_2 декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за необхідне обрати підсудному покарання, із передбачених санкцією ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорок ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шісот вісімдесят гривень) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 - підписку про невиїзд після набрання вироком законної сили, відмінити.

Речові докази по справі: пенсійна справа ОСОБА_2, яка зберігається у кімнаті речових доказів Військової прокуратури Рівненського гарнізону, після набрання вироком законної сили повернутими по належності до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Цивільний позов Військового прокурора Рівненського гарнізону про стягнення з підсудного ОСОБА_2 6444 грн. 40 коп. на користь держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за шкоду, заподіяну ним в результаті скоєння злочину задовольнити повністю.

Арешту на все майно, накладений постановою від 25 червня 2010 року,залишити в силі до погашення суми боргу по цивільному позову.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду О.С.Цвіркун