справа № 732/465/15-к
провадження № 1-кп/732/43/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Перемога Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь, українки, громадянки України, освіта вища, заміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої на посаді бухгалтера відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, раніше не судимої, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , перебуваючи з 02.06.2014 року по 08.08.2014 року на посаді бухгалтера комунального сезонного дитячого закладу оздоровлення та відпочинку ‹‹Полісяночка››, що у АДРЕСА_2 , виконуючи відповідно до наказу директора СДЗОВ ‹‹Полісяночка›› № 1 від 02.06.2014 року та посадової інструкції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції була службовою особою.

Упродовж червня-серпня 2014 року, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення, шляхом перенесення з карток-справок працівників ОСОБА_6 ›› до встановленої на її комп`ютері банківської програми недостовірної інформації про нараховані суми заробітної плати та направлення таких відомостей у електронному вигляді на сервер банку, неправомірно привласнила шляхом перерахування на свою банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти з фонду заробітної плати закладу на загальну суму 20885,64 грн., в результаті чого завдала матеріальних збитків ОСОБА_7 в сумі 90 грн., ОСОБА_8 в сумі 51,23 грн., ОСОБА_9 в сумі 390 грн., ОСОБА_10 в сумі 430 грн., ОСОБА_11 в сумі 980 грн., ОСОБА_12 в сумі 1204,63 грн., ОСОБА_13 в сумі 420 грн., ОСОБА_14 в сумі 1070,30 грн., ОСОБА_15 в сумі 649,01 грн., ОСОБА_16 в сумі 500 грн., ОСОБА_17 в сумі 820 грн., ОСОБА_18 в сумі 226,96 грн., ОСОБА_19 в сумі 620 грн., ОСОБА_20 в сумі 340 грн., ОСОБА_21 в сумі 90 грн., ОСОБА_22 в сумі 50 грн., ОСОБА_23 в сумі 1020 грн., ОСОБА_24 в сумі 820 грн., ОСОБА_25 в сумі 600 грн., ОСОБА_26 в сумі 70 грн., ОСОБА_27 в сумі 2595,01 грн., ОСОБА_28 в сумі 30 грн., ОСОБА_29 в сумі 1070 грн., ОСОБА_30 в сумі 30 грн., ОСОБА_31 в сумі 1020 грн., ОСОБА_32 в сумі 647,74 грн., ОСОБА_33 в сумі 550 грн., ОСОБА_34 в сумі 420 грн., ОСОБА_35 в сумі 580 грн., ОСОБА_36 в сумі 690,30 грн., ОСОБА_37 в сумі 173,98 грн., ОСОБА_38 в сумі 1080,78 грн., ОСОБА_39 в сумі 620 грн., ОСОБА_40 в сумі 935,50 грн..

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро покаялась. Вказала, що за наказом директора СДЗОВ «Полісяночка» вона була призначена на посаду бухгалтера цього закладу. До її посадових обов`язків входило складання та подача звітності, нарахування заробітної плати працівникам закладу. Вона була єдиним бухгалтером в даному закладі, саме вона підписувала звітність, відомості, та всі бухгалтерські і податкові документи закладу, а також банківські документи. На її службовому комп`ютері була встановлена банківська програма за допомогою якої вона здійснювала нарахування та послідуюче перерахування заробітної плати на картки працівників закладу. Доступ до цієї програми здійснювався за допомогою паролю, який знала тільки вона, ніхто з інших працівників закладу доступу до цієї програми не мав. Виходячи з посадової інструкції та обсягу її повноважень вона дійсно виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та була службовою особою. Перебуваючи на посаді бухгалтера СДЗОВ «Полісяночка» в період червня-серпня 2014 року, маючи єдиний умисел та з метою особистого збагачення, використовуючи своє службове становище, при нарахуванні працівникам СДЗОВ «Полісяночка» заробітної плати вона привласнила частину їх коштів шляхом перерахування на свою банківську картку. Так, здійснивши правильне нарахування працівникам заробітної плати і відобразивши відповідні суми у відомостях з нарахування заробітної плати, при перерахунку коштів на карткові рахунки працівників вона зменшувала суми заробітної плати, а різницю переводила на свою банківську картку. Загалом за період з червня по серпень 2014 року вона привласнила близько 20000 грн.. На даний час заподіяні потерпілим збитки вона відшкодувала у повному обсязі та з власних готівкових коштів повернула потерпілим привласнені неї гроші.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, самою обвинуваченою також не оспорюється доведеність її вини та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, суму коштів, які привласнила обвинувачена, наслідки, що настали, відсутність цивільних позовів та претензій матеріального характеру до обвинуваченої, повне відшкодування потерпілим привласнених обвинуваченою коштів, думки потерпілих по справі, викладені в поданих до суду письмових заявах, які щодо призначення покарання обвинуваченій, покладаються на розсуд суду, особу винної - її вік, сімейний стан ( заміжня, чоловік інвалід ІІІ групи, на утриманні одна неповнолітня дитина ), освіту, те, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, відсутність даних щодо притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачена раніше не судима та не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, при конкретних обставинах справи, суму коштів, які привласнила обвинувачена, наслідки, що настали, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують покарання ( щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку ), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також виходячи з положень ст.ст. 4, 5 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, звільнивши її від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 ( два ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку у 2 ( два ) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки :

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1