У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 28.05.2014 р. про закриття кримінального провадження внесеного 08.02.2014 року до ЄРДР № 0000026 та визнання повідомлення № 17-2175-14 (412) від 28.05.2014 року - неправомірним (із змінами із доповненням скарги від 23.02.2015 р., та змінами із доповненнями прохальної частини від 13.03.2015),-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 08.02.2014 року та визнання повідомлення № 17-2175-14 (412) від 28.05.2014 року - неправомірним. В ході розгляду скарги особою, яка подала скаргу було подано зміни із доповненнями скарги від 06.10.2014 року, доповнення до скарги (в т.ч із її змінами і доповненнями) від 14.11.2014 р., зміни із доповненнями скарги від 23.12.2014 р., 24.12.2014 р., 26.12.2014 р., зміни прохальної частини від 12.01.2015 р., зміни із доповненнями скарги від 23.02.2015 р., зміни із доповненнями прохальної частини від 13.03.2015 р., згідно яких ОСОБА_3 просить визнати неправомірними дії, бездіяльність старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , внаслідок яких ним було помилково прийнято незаконну, необґрунтовану, необ`єктивну постанову від 28.05.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, яку слідчим було прийнято передчасно, а його повідомлення від 28.05.2014 року № 17-2475-14 (412) визнати неправомірним або нечинним, скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 28.05.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 08.02.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 364 КК України, а матеріали кримінального провадження направити прокурору прокуратури Закарпатської області для проведення досудового розслідування в порядку встановленому КПК України. Також просить суд задовольнити її клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих розшукових дій у порядку, передбаченому ст. 333 КПК України шляхом надання тимчасового доступу до речей і документів їй, як потерпілій, слідчому, прокурору та надання доручення слідчому, прокурору Закарпатської області додатково провести слідчі (розшукові) дії.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 обставини, викладені у скарзі та поданих змінах і доповненнях підтримала. Додала, що отримане нею 30.05.2014 року повідомлення слідчого від 28.05.2014 № 17-2175-14 (412) про прийняте ним рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 08.02.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 364 КК України вважає неправомірним. Також вважає, що постанова слідчого Хрипака від 28 травня 2014 року "про закриття кримінального провадження" є незаконною, необґрунтовано, не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, у ній не надано належної юридичної (правової) оцінки усім подіям кримінальних правопорушень, вчинених на її думку винними особами, та така не відповідає вимогам ст. ст. 2, 7-10, 22, 25, 93, 94, 110, 223 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

Крім того обгрунтування поданої скарги також відображені в оголошених в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи письмово викладених промові у судових дебатах від 13.09.2015 року та доповненнях промови в судових дебатах від 06.05.2015 року, 13.05.2015 року, 30.06.2015 року, 02.07.2015 року.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечив, зазначив, що слідчим було проведено всі необхідні слідчі дії в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, та прийнято законне і обґрунтоване рішення.

Слідчий в судовому засідання проти скарги заперечив та зазначив, що ним було прийняте законне і обґрунтоване рішення. Вважає , що ним було вчинено всі необхідні на його думку дії для встановлення істини. Також підтвердив ту обставину , що всі повідомлення про вчинення слідчих, процесуальних дій, надсилалися ним потерпілій ОСОБА_3 за невірною адресою .

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000026 від 08.02.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 364 КК України.

В оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що під час досудового розслідування не здобуто доказів завдання істотної шкоди правам та законним інтересам ОСОБА_3 , не встановлено факту внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання та видачі завідомо неправдивих документів, також не здобуто доказів, що ОСОБА_3 безпідставно та умисно не виплачено заробітну плату.

Разом з тим, суд вважає, що слідчим в порушення ст. 9 КПК України в ході досудового розслідування не було повно, всебічно і неупереджено досліджено всіх обставин кримінального провадження.

Так слідчим суддею в ході розгляду скарги встановлено, що слідчим ОСОБА_5 були задоволені клопотання потерпілої ОСОБА_3 , які неодноразово подавалися нею в ході досудового розслідування, однак такі виконані неналежно, оскільки всі повідомлення про проведення слідчих направлялися слідчим за невірною адресою, а саме на адресу: АДРЕСА_1 , в той час як ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що позбавило останню права належним чином реалізувати свої права потерпілої в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Зокрема, прикладом зазначеного порушення прав потерпілої ОСОБА_3 є те , що в матеріалах справи наявне повідомлення слідчого від 07.05.2014 року, адресоване ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 про задоволення її клопотання від 05.05.2014 року та допиту в якості свідка ОСОБА_6 і долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії її трудової книжки, а також повідомлення слідчого про задоволення клопотання ОСОБА_3 від 06.03.2014 року та витребування всіх належним чином завірених копій документів, що стосуються предмету доказування по даному провадженню. Крім цього, в матеріалах справи наявне повідомлення слідчого від 26.05.2014 року № 17-878-00 (409), адресоване ОСОБА_3 на невірну адресу: АДРЕСА_1 , про задоволення її клопотання від 20.05.2014 року та на виконання клопотання проведення 28.05.2014 року о 9 год. 00 хв. додаткових допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у зв`язку з чим слідчий просить з`явитися ОСОБА_3 на вказаний час в прокуратуру Закарпатської області до службового кабінету слідчого. Як наслідок вищезазначені свідки не були допитані за участі потерпілої ОСОБА_3 незважаючи на задоволені слідчим клопотання .

Під час розгляду скарги встановлено , що незважаючи на задоволене слідчим клопотання потерпілої від 06.03.2014 року про витребування оригіналів документів , що мають доказове значення по кримінальному провадженню , таке було належним чином не виконано, оскільки слідчий витребував лише копії зазначених документів.

Слідчим не було отримано відповіді на запит №17-2175-14 від 07.04.2014 року який він надіслав на адресу реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ.

Крім того, незважаючи на задоволення клопотання ОСОБА_3 в частині допиту в якості свідка гол. бухгалтера ОСОБА_10 , слідчим остання не була допитана.

Також слідчим не витребувано та не дано належної правової оцінки Книгам (журналам) по реєстрації наказів по особовому складу (із кадрової роботи) та реєстрації і видачі трудових книжок по РУ ДААК ДПА України в Закарпатській області правонаступником якого було РУ Департаменту САТ ДПА (ДПС) України у Закарпатській області . Слідчим у повній мірі не досліджено та не дано правової оцінки Рішенням судів за період 2001 року по 2010 рік по справам у яких сторною була ОСОБА_3 . Слідчим для повноти досудового розслідування не було витребувано та не дано належної правової оцінки наказу ОСОБА_7 № 33 від 21.01.2012 року, рішення комісії з реорганізації.

В ході досудового розслідування слідчим не з`ясовано та не дано належної правової оцінки заявам потерпілої ОСОБА_3 щодо підписаної ОСОБА_11 , як ніби від імені начальника РУ ДСАТ ДПС України у Закарпатській області ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_12 довіреності від 17.06.2013 року, яка була надана ОСОБА_12 для підтвердження його повноважень на участь у судовому засіданні Львівського апеляційного адміністративного суду за апеляцією ОСОБА_3 на ухвалу та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.02.2013 року.

Також слідчим не досліджено питання щодо можливості видачі в.о. начальника РУ Департаменту САТ ДПС України у Закарпатській області ОСОБА_11 , наказу № 13-о від 07.05.2012 року про звільнення ОСОБА_3 , зважаючи на те, що ОСОБА_11 виконував обов`язки начальника управління лише з виробничих питань, а Положенням про орган державної влади, зокрема, про РУ ДСАТ ДПС від 23.02.2012 року визначено, що приймає та звільняє працівників з роботи лише начальник управління, та під час його відсутності не надано цих повноважень виконувачу обов`язків його заступнику, начальнику відділу ОСОБА_11 .

В постанові також не надано належної оцінки заявам ОСОБА_3 про те, що тимчасовий штатний розпис РУ ДСАТ ДПС України у Закарпатській області на якому є і підпис ОСОБА_3 від 29.09.2014 року не може бути визнано допустимим доказом, і доказом того, що її було ознайомлено із зміною структури та скорочення штатної чисельності по РУ ДСАТ ДПС України у Закарпатській області, оскільки такий є ксерокопією на якій наявні оригінали підписів про ознайомлення з ним службових осіб РУ ДСАТ ДПС у Закарпатській області, що на думку скаржниці свідчить про те, що на чистий з одного боку аркуш листа, який належав до іншого штатного розпису або певного наказу по РУ ДСАТ ДПС України було накладено ксерокопію ніби штатного розпису від 15.02.2012, а насправді існує належний допустимий доказ оригінал штатного розпису по РУ ДСАТ ДПС України у Закарпатській області, що затверджено Головою ДПС України ОСОБА_13 від 16.01.2012 року та який введено в дію на 2012 рік наказом штатного начальника РУ ДМАТ ДПС України у Закарпатській області Гопи від 21.02.2012 року а № 33, із яким ОСОБА_3 було ознайомлено та в якому є в наявності посада, яку вона займала в цьому управлінні.

Також, як встановлено в ході розгляду скарги слідчим не досліджено трудової книжки (вкладишу) скаржниці починаючи з 05.11.1998 р. по 31.05.2011 р. щодо фактів наявності порушень при її оформленні, не з`ясовано питання щодо переважного права ОСОБА_3 залишитися на займаній посаді при проведенні скорочення, та не надано належної правової оцінки фактичного існування вакантних посад.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку, що розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 08.02.2014 року проведено поверхнево, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що в своїй сукупності, призвело до винесення передчасного та упередженого процесуального рішення.
Водночас, щодо вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірним або нечинним повідомлення від 28.05.2014 № 17-2175-14 (412), то така до задоволення не підлягає, оскільки ч.1 ст. 303 КПК України, яка визначає виключний перелік рішень, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому слідстві, не передбачено можливості оскарження такого виду документів.

Крім того, ОСОБА_3 в своїй скарзі просить задовольнити подане нею клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій у порядку, передбаченому ст. 333 КПК України шляхом надання тимчасового доступу до речей і документів їй, як потерпілій, слідчому, прокурору та про надання доручення слідчому, прокурору Прокуратури Закарпатської області додатково провести слідчі (розшукові) дії.

З даного приводу слідчий суддя зазначає, що ст. 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені, під час досудового розслідування.

Зазначеною статтею передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Однак, главою 26 КПК України, яка регламентує порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування не передбачено можливості слідчого судді під час розгляду скарг на рішення дії чи бездіяльність органів досудового розслідування приймати рішення про надання доступу до речей і документів чи доручати органу досудового розслідування проводити певні слідчі (розшукові) дії.

Зазначене випливає також з аналізу ст. 307 КПК України, відповідно до якої за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

А тому, враховуючи вищенаведене слідчий суддя приходить до переконання, що вищезазначена вимога ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

З врахуванням наведеного та того, що слідчим при винесені оскаржуваної постанови всебічно, повно та неупереджено не було досліджено всіх обставин справи, слідчий суддя приходить до висновку, що подана ОСОБА_3 скарга, в частині щодо оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, є обґрунтованою, а тому підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 28.05.2014 р. про закриття кримінального провадження внесеного 08.02.2014 року до ЄРДР № 0000026 та визнання повідомлення № 17-2175-14 (412) від 28.05.2014 року - неправомірним (із змінами із доповненням скарги від 23.02.2015 р., та змінами із доповненнями прохальної частини від 13.03.2015) задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 від 28.05.2014 про закриття кримінального провадження внесеного 08.02.2014 року до ЄРДР № 0000026 скасувати.

Уповноваженому слідчому слідчого відділу прокуратури Закарпатської області провести всебічне, повне і об`активне досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному 08.02.2014 року до ЄРДР № 0000026, у порядку встановленому КПК України з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1