Номер провадження: 11-сс/785/856/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі прокурора. ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «Одеська Танкерна Компанія» на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29. 05. 2015 року, про накладення арешту

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладено арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 7.05.2015 року та 8 .05. 2015 року в ході проведення обшуку теплоходу «Монерон», а саме:

на предмети та документи, які виявлені і вилучені в ході обшуку теплоходу «Монерон» : дизельне паливо, приблизний об`єм ~ 260,9 тон (опечатано та зберігається на т/х «Монерон», у порі танку №1 (лівий борт) - показник рівня дизельного палива складає - 405 см), у порі танку №1 (правий борт) - показник рівня дизельного палива складає - 357 см);

паливно-мастильний матеріал (мазут), приблизний об`єм ~ 805,5 тон (опечатано та зберігається на т/х «Монерон», у порах ганку №2 (лівий борт) - показник рівня складає

-567,7 см, у порах танку №2 (правий борт) - показник рівня складає - 540 см, у порах танку №3 (лівий борт) - показник рівня складає - 330,2 см у порах танку №3 (правий борт) - показник рівня складає - 290 см, у порах танку №4 (лівий борт) - показник рівня складає - 514 см, у порах танку №4 (правий борт) - показник рівня складає - 530,6 см);

· На судові журнали, журнали нафтових операцій,

- на доручення за 2014 та 2015 роки , на листи, акти бункерування, паспорта якості, розписки на 76 аркушах, табелі обліку робочого часу, коносаменти, жорсткі диски, акти замірів, заяви на перевантаження, дизельне паливо, паливно - мастильний матеріал, відібрані зразки палива, та інші предмети, та речі.

Обґрунтовуючи накладення арешту, слідчий суддя зазначив, що вилучені предмети та документи, відповідно до ч.2 ст. 170. ч.2 ст. 167 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «Одеська Танкерна Компанія» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту майна, вилученого під час проведення обшуку 7.05. 2015 року та 8 .05. 2015 року

Окрім того, вказує на те, що ухвала суду є незаконною, необоснованою, та винесеною з порушенням закону та обставини справи викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. Також посилається на те, що про клопотання слідчого та про день винесення ухвали ТОВ «Одеська Танкерна Компанія» не було повідомлено, текст ухвали отримали 9.06.2015 року. При розгляді апеляційної скарги адвокат вказала на те, що частину майна вилученого під час обшуку повернуто ухвалою Приморського районного суду від 11 червня 2015 року.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , яка підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вказуючи на те, що зазначена ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованною, тому просив відмовити у задоволенні скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційне скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи органами слідства проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000802 від 5.082014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 258-5 ч.1 ч.2. 109 ч. 3 КК України .
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, адвоката, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і слідчий суддя прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей,речовини, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна на документи та предмети, вилучені 07 та 08.05. 2015 року при проведенні обшуку теплоходу «Монерон»,-є законним та обґрунтованим, а тому, колегія суддів вважає, що рішення підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту, оскільки вказані документи та предмети, речовини можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; є предметами правопорушення.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч.1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Доводи адвоката щодо того, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не зазначив, яким саме із критеріїв, зазначених в ч. 2 ст. 167 КПК України, відповідають речі, на які накладено арешт, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя вказав, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідають всім критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вилучені в ході проведення обшуку речі могли бути використані чи виготовлені як засоби вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 та 109 ч.3 КК України, або зберегли на собі його сліди, які в подальшому можуть бути визнані речовими доказами по справі, тому арешт на них необхідно накласти у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд вважає доводи адвоката про те, що слідчим суддею допущено порушення вимог ст.ст. 172, ч. 6 ст. 173 КПК України, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена з пропущенням строку, відведеного для її постановлення, такими, що не можуть слугувати підставою для її скасування, оскільки пропущення строку розгляду клопотання було вимушеним та не є являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, підстави, що вказують на те, що речі, вилучені в ході обшуку, відповідають критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Твердження апелянта про те, що предмети, речі , документи, та носії інформації вказані у клопотанні про арешт майна не є предметами на які може бути накладено арешт, спростовуються матеріалами справи .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону та при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту

Ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційна скарга адвоката в частини паливно - мастильних матеріалів та дизельного палива яке повернено рішенням Приморського районного суду від 11. 06. 2015 року не пілягає розгляду в зв`язку з тим, що це майно повернуто рішенням суду і не є предметом розгляду в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 376, 419, 422 КПК України, апеляційний суд-

ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТОВ «Одеська Танкерна Компанія» - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29. 05. 2015 року, про накладення арешту майна, вилученого під час проведення обшуку 7.05. 2015 року та 8 .05. 2015 року без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_4 .

ОСОБА_3