У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5.,
суддів ОСОБА_6. і ОСОБА_7.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 30 червня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 серпня 2014 року, ОСОБА_4 засуджено за частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 425000 грн з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 366 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 4250 грн з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 2 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК, остаточно визначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 425000 грн з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 14 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 серпня 2014 року щодо ОСОБА_4 змінено. Пом'якшено призначене ОСОБА_4 за частиною 1 статті 366 КК (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року) покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі статті 49 КК звільнено ОСОБА_4 від призначеного йому за частиною 1 статті 366 КК (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року) покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною третьою статті 212 КК (в редакції Закону від 15 листопада 2011 року) до покарання у виді штрафу 425000 грн з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми власності на строк 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

У своїй заяві, поданій в порядку глави 32-1 КПК України 1960 року до Верховного Суду України, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд рішення касаційного суду щодо нього з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_4 вказує на неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального та кримінально- процесуального законів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зауважує, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи щодо нього не надав належної оцінки наданих ним документів, які він вважає нововиявленими обставинами та не долучив їх до матеріалів справи. Вважає, що висновки суду першої інстанції викладені у вироку, з якими погодився апеляційний суд, не підтверджено доказами, а відтак виключає його відповідальність за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 КК. При цьому посилається на порушення вимог частини першої статті 65 КК при призначенні йому покарання. Просить скасувати зазначену ухвалу касаційного суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Розглядаючи питання про допуск справи до провадження, колегія суддів керується Прикінцевими положеннями до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року і вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК України передбачено, що підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Проте, як убачається з доводів, наведених у заяві, ОСОБА_4 по суті вказує на неправильну оцінку доказів, посилається на неповноту судового розгляду та заперечує правильність встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до статті 445 КПК України не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України. Тобто фактично засуджений у заяві порушує питання про проведення по справі щодо нього повторного касаційного розгляду, що не входить до повноважень Верховного Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана засудженим ОСОБА_4 заява про перегляд судового рішення щодо нього є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтею 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7.