Справа №587/837/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/402/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

З участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження № 0000217 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 12 травня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Піщане, Ковпаківського району м. Суми, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає на АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги прокурора, в якій ставиться питання про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, та обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про зміну вироку та пом`якшення призначеного покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

В обгрунтування поданих апеляційних скарг:

прокурор прохає скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, м`якістю призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

обвинувачений ОСОБА_7 прохає пом`якшити призначене йому покарання, врахувавши те, що він визнав свою вину, розкаявся, позитивно характеризується, претензій з боку потерпілого до нього не має, викрадене майно повернуто потерпілому, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, він працює.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановив суд, 11 березня 2015 року ОСОБА_7 , біля 22 години, зірвавши дверний замок, проник до приміщення пилорами ТОВ ВПБ по вул. Центральної, 43 с.м.т. Степанівка, Сумського району, звідки з кабінету бухгалтерії таємно викрав ноутбук марки «НР» вартістю 4250 грн. потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача про суть кримінального провадження та апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який прохає пом`якшити призначене йому покарання, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і прохає ухвалити новий вирок, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення в апеляційних скаргах не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а тому і призначенні обвинуваченому м`якого покарання, то на думку колегії суддів вони є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статі Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статі Особливої частини цього кодексу за цей злочин.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_7 вимог ст. 69 КК України, не дотримався вимог закону.

Так, мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що при визначенні обвинуваченому міри покарання він враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, якій відноситься до тяжких, особу винного, якій за місцем проживання характеризується задовільно, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, те, що викрадене майно повернуте і збитки від злочину не настали.

Але, висновки суду про те, що ОСОБА_7 характеризується задовільно не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, в довідці характеристики зазначено, що ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативного боку, як особа безвідповідальна та схильна до вчинення злочинів та правопорушень, був помічений у зв`язках з особами, схильними до вчинення злочинів. Крім того, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , суд не врахував, що він має 7 не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, в тому числі і за корисливі злочини і знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про вперте небажання обвинуваченого становитись на шлях виправлення.

Суд визнав пом`якшуючої обставиною той факт, що викрадене ОСОБА_7 майно повернуто, а тому збитки від злочину не настали, але суд першої інстанції не звернув уваги на те, що викрадене обвинуваченим майно повернуто потерпілому працівниками міліції після вилучення його у ОСОБА_7 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутня така кількість пом`якшуючих покарання обставин, яка б дала можливість для застосування вимог ст. 69 КК України, при призначенні ОСОБА_7 покарання.

За вищезазначених підстав доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 є необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження та встановленими судом фактичними обставинами.

В той же час, колегія суддів вважає, що посилання прокурора в резолютивної частині апеляційної скарги на допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не знайшли свого підтвердження, оскільки в самої апеляційної скарзі не зазначено в чому ж полягають допущенні судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не виявила таких порушень і колегія суддів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність з ухваленням нового вироку.

Колегія суддів при призначенні покарання ОСОБА_7 враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, якій відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, вину визнав повністю, розкаявся, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 185 ч. 3 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. . 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок апеляційного суду Сумської області може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі

3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5