Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/197/2015 р.
УХВАЛА
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 16.03.2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.307 ч.2, 263 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 16.09.2011 р. по відбуттю покарання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2, 311 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2015 р. до суду з прокуратури Ленінського району м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2, 311 ч.2 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною 06.02.2015 р. між обвинуваченим та прокурором ОСОБА_3 .

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що при невстановлених обставинах, придбав речовини для виготовлення наркотичних засобів та за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 виготовив особливо небезпечні наркотичні засоби - опій ацетильований, вагою 0,359 гр., концентрат макової соломи, вагою 1,649 гр. та канабіс, вагою 217,03 гр., які зберігав до проведення обшуку 14.01.2015 р.

Крім того, при невстановлених обставинах, з метою використання для виготовлення наркотичних засобів, придбав та зберігав за місцем проживання прекурсори - ангідрид оцтової кислоти, вагою 1,515 гр, перманганат калію, вагою 10,15 гр., до проведення обшуку 14.01.2015 р.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно; за ст.311 ч.2 КК України, як незаконне зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 під час досудового розслідування, 06.02.2015 р., уклали угоду про визнання винуватості у якій в зв`язку з беззастережним визнанням ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язанням співпрацювати у викритті кримінального правопорушення вчиненого іншою особою, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому за ст.309 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України.

Суд вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, вирішуючи, на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що підстав для затвердження угоди не вбачається.

Так, відповідно до вимог п.1, 6 ч.7 ст.474 КПК України, суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовити в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Укладена угода не відповідає вимогам Кодексу, оскільки відповідно до ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

При цьому правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення, зазначена в угоді, не відповідає правовій кваліфікації, зазначеній в обвинувальному акті, оскільки в обвинувальному акті дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.311 КК України, а в угоді про визнання винуватості та в повідомлені про підозру, за ч.1 ст.311 КК України, що робить невизначеним правову кваліфікацію обвинувачення та не дає фактичних підстав для визнання винуватості за таких обставин.

Крім того, в угоді не зазначено узгоджене покарання за ст.311 КК України, в межах пред`явленого, обвинувачення та згода обвинуваченого на його призначення.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.7 ст.474, п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Прокурором в ході судового засідання, подана інша угоду про визнання винуватості також укладена 06.02.2015 р., розглядати яку суд не вважає можливим, внаслідок того, що відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд у кримінальному провадженні може розглядати лише одну угоду про визнання винуватості, щодо підозрюваного, обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення, та повторне звернення з угодою в кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст.314, 474, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2, 311 ч.2 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :