Справа № 397/531/15-к
н/п : 1-в/397/108/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2015 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка Кіровоградської області заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта - середня спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, по даній справі засудженого 27.05.2004 року Судовою палатою в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області за п.2 ч.2 ст.115 КК України на 15 років позбавлення волі. Ухвалою Краснолуцького міського суду Луганської області від 10.02.2014 року згідно ст.82 КК України невідбута частина покарання 04 роки 11 місяців 06 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі, про умовно-дострокове звільнення від кримінального покарання,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника Олександрівського ВЦ №104 ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від кримінального покарання.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, суду пояснив, що в Олександрівському ВЦ №104 відбуває покарання з листопада 2014 року. Усвідомив провину в скоєнному та розкаюється. Рижим утримування не порушував. Він працював та має заохочення. В разі задоволення його заяви, має намір вступити до ботальойону «Донбас». Просить звільнити його умовно-достроково від відбування обраної міри покарання. Крім того засуджений суду пояснив, що цивільний позов ним не погашався, оскільки відсутній виконавчий лист. Сам, з заявою про відрахування коштів з його заробітку, до бухгалтерії установи не звертався, так як не знав цього.

Представник ВЦ не підтримав засудженого. Суду пояснив, що комісія розглядала питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 та вирішила відмовити йому, оскільки він був засудженний за вчинення особливо тяжкого злочину, при винесені вироку вину не визнав, шкоду потерпілій не відшкодував. Також представник ВЦ-104 суду пояснив, що роз`яснював засудженому про можливістю звернутися з заявою до бухгалтерії установи про здійснення відрахувань з його заробітку в рахунок відшкодування шкоди.

Захисник ОСОБА_8 вважає, що заява засудженного підлягає задоволенню, так як він відбув більше ніж ? частини міри покарання, а також своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці підтвердив своє виправлення.

Прокурор підтримав заяву засудженого ОСОБА_3 , вважає, що адміністрація установи незаконно відмовила у застосуванні умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 , так як він має заохочення, характеризується позитивно, має лише одне стягнення , яке погашено, сумлінно ставиться до праці.

В судовому засіданні були вивчені матеріали провадження та особової справи засудженного. Згідно матеріалів провадження було встановлено наступне:

Станом на 12 червня 2015 року засуджений ОСОБА_3 має відбутого строку покарання - 11 років 04 місяці 26 днів, залишилось до відбуття 03 роки 07 місяців 04 дні (а.п. 36).

Спостережною комісією при Олександрівській РДА Кіровоградської області 27 квітня 2015 року було відмовленно в застосуванні відносно засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України (а.п.34).
За час відбування покарання в ВЦ № 104 з 20 листопада 2014 року засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно. Вимог режиму утримання не порушував, стягнень в ОВЦ№104- не має. Має заохочення. На заходи виховного характеру реагує добре. Правил санітарії та особистої гігієни дотримується (а.п.8-9). Згідно довідки про заохочення та стягнення він за весь період відбування покарання має 9 заохочень та 1 стягнення , яке погашено (а.п.10).

Моральна шкода на користь потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 20000 грн. (а.п. 11-13) засудженим не погашено, виконавчі листи до установи не надходили (а.п.15). Він був працевлаштований та отримував заробітну плату (а.п.15).

При вивчені Особої справи на засудженного судом було встановлено, що ОСОБА_3 прибув в ОВЦ №104 20 листопада 2014 року з Луганського виправного центру №134. Згідно опитувального аркушу щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_3 адміністрація установи вважає передчасним застосовувати відносно нього умовно-дострокове звільнення. Також матеріалами особової справи підтверджено, що ОСОБА_3 був працевлаштований на контрагентському об`єкті - Петровській ВК №49 і за клопотанням начальника ВК №49 йому було винесено заохочення в березні 2015 року.

Заслухавши засудженого, захисника, думку представника виправного центру, прокурора та вивчивши матеріали провадження та матеріали особової справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.17 Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року суд повинен ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З характеристики засудженого вбачається, що в установі засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 20.11.2014 року. Знаходячись у ВЦ №104 засуджений у скоєному злочині розкаюється, працевлаштований на виробництві установи різноробочим, за час відбування покарання в установі вимог режиму утримання не порушував, заохочень має.

Однак 27 квітня 2015 року на комісії по розгляду умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

За процесом ресоціалізації засуджених спостерігають працівники установи, де відбуває міру покарання засуджений. Спостерігаючи за поведінкою засудженого лише вони можуть визначити, чи дійсно відбулася ресоціалізація засудженого та визначитися щодо можливості застосування мір заохочення, в тому числі і його умовно-дострокового звільнення від покарання. Дійсно засуджений ОСОБА_3 має 10 заохочень починаючи з 2009 року та позитивно характеризується, однак, на думку адміністрація ВЦ №104 та спостережної комісії при Олександрівській РДА, засуджений ОСОБА_3 не довів, що він повністю став на шлях виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засудженим не було надано достатніх та достовірних доказів свого виправлення, та доводів, що він дійсно заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи те, що, хоча ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем відбування покарання, сумлінно відноситься до праці, але він є засудженим за скоєння особливо тяжкого злочину, відбуває міру покарання в ВЦ №104 з 20 листопада 2014 року, тобто лише 6 місяців, тому суд вважає, що адміністрація за такий короткий термін дійсно не змогла достатньо вивчити його як особу та визначитися з тим, чи дійсно він пройшов повну ресоціалізацію.

Таким чином суд вважає, що у задоволенні заяви засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення слід відмовити.

Керуючись ст.537 ч.1 п.2, ст.539 КПК України, ст.81 КК України, ст.153, ст.154 КВК України, суд
у х в а л и в:
Відмовити засудженному ОСОБА_3 в умовно-достроковому звільненні від відбування кримінального покарання обраного за вироком Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2004 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення, в апеляційний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя: /підпис/

Копія вірна:Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_10