Справа № 1-557/11
Провадження № 1/1015/414/11
В И Р О К

іменем України

03.11.2011 року м. Київ

03 листопада 2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Пастуха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком від 16.08.2006 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим вироком від 16.08.2006 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнившись по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 17.05.2011 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_1, будучи в стані алкогольного спяніння, діючи за попередньою змовою та спільно з невстановленими досудовим слідством особами, кримінальна справі відносно яких виділена в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізовуючи його, шляхом вільного доступу прийшли на лісопилораму, розташовану на території ремонтно-будівельного цеху АК «Пуща-Водиця» СК «Совки» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна,63, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу, таємно викрали комплектуючі запчастини від лісопилорами «РП 65», а саме 4 металеві вагонетки та 14 м металевих рейок загальною вартістю 3166,40 грн., з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили державному підприємству науково-дослідному виробничому комбінату «Пуща-Водиця» матеріальний збиток на загальну суму 3166,40 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав, суду пояснив, що ОСОБА_2 він знає, оскільки вони разом відбували покарання. У вересні 2010 року він зустрів ОСОБА_2, який познайомив його з рідним братом ОСОБА_3. Вони попросили допомогти їм у працевлаштуванні на ТОВ «Алатон ЛТД», де сам працював, що він і зробив. 17.05.2011 року він був на робочому місці. Близько 22 години до нього підійшли брати ОСОБА_2, які запропонували йому піти пошукати брухт чорного металу, щоб здати його та отримати за це кошти, на що він погодився. Вони втрьох пішли на територію тракторної бригади, що знаходилася неподалік в с. Софіївська Борщагівка по вул.. Леніна, 63. Поки вони з ОСОБА_2 роздивлялися все навкруги, ОСОБА_3 відлучився, а коли підійшов, то повідомив, що на пилорамі знаходиться дуже багато чорного металу. Разом вони з лісопилорами забрали 4 металеві вагонетки та близько 14 м металевих рейок, які притягнули на територію ТОВ «Алатон ЛТД». Наступного ранку брати ОСОБА_2 завантажили металолом на автомобіль НОМЕР_1, який стояв на території підприємства, потім попросили водія цього автомобіля допомогти їм відвезти все на пункт прийому металобрухту. Через якийсь час ОСОБА_2 надав йому 200 гривень. Хоч він і відмовлявся, але той поклав йому гроші у тумбочку. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі, врахувати, що до вчинення злочину його спонукали брати ОСОБА_2.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме: постановою від 25.05.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 за ч. 2 ст.185 КК України (а.с. 1); рапортом про обставини виявлення злочину (а.с. 4); заявою від 18.05.2011 року ОСОБА_4 (а.с. 5); пояснювальною запискою, відповідно до якої збитки, нанесені господарству становлять 3166,40 грн. (а.с. 6); протоколом огляду місця події від 18.05.2011 року (а.с.7); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 25.06.2011 року, під час якого ОСОБА_1 показав, звідки та в якій спосіб він здійснив крадіжку (а.с. 76-78); постановою від 25.06.2011 року про виділення кримінальної справи із кримінальної справи (а.с.100); вироком від 16.08.2006 року Святошинського районного суду м. Києва, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. 87).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний давав суду правдиві покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 має не зняту та непогашену судимість за умисний корисливий злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння. Тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, його другорядної ролі у вчиненому, щирого каяття, наявності попередніх судимостей призначає покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання.

Вирішуючи питання про заявлений у справі цивільний позов суд керується вимогами ст. 328 КПК України та вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги Державного підприємства науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» про стягнення з ОСОБА_1 3166,4 грн. завданої матеріальної шкоди.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання з 08.08.2011 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов Державного підприємства науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» (адреса: м. Київ, вул. Польова, 57, розрахунковий рахунок 3331 у Залізничному відділенні ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, ) 3166,40 грн. завданої матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором та представником цивільного позивача, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.