Справа №1-282/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

в
складі: головуючого судді Попової
Н.І.

при
секретарі Зеленській
Т.В.

з участю
прокурора Голощапової
А.А.

Розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця села Володимирівка
Знам"янського району Кіровоградської області, і проживаючого в цьому АДРЕСА_1українця, громадянина України, безпартійного, освіта середня-спеціальна, співмешкає,
маючого на утриманні одну
неповнолітню дитину, не працюючого, немаючого судимості

за ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

8 липня
2007 року, біля 16 год. ОСОБА_1., маючи намір на спричинення умисних середньої
тяжкості тілесних ушкоджень і реалізуючи його,
знаходячись на території АДРЕСА_1,
в результаті сварки, яка виникла
між ним та ОСОБА_2 наніс останньому удар кулаком в область щелепи з права, чим заподіяв ОСОБА_2тілесні ушкодження у
вигляді подвійного перелому нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів, гематоми в області правої глазниці та
підщелепної області з права, які
відносяться до категорії середньої тяжкості.

Будучи
допитаним у судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому діянні визнав
повністю і пояснив суду, що 8 липня 2007
року в дворі за місцем його проживання в АДРЕСА_1між ним та ОСОБА_2 виникла
сварка, в ході якої потерпілий вдарив
його кулаком в обличчя, після чого він
вдарив ОСОБА_2 кулаком в область щелепи з права. На цьому їх сварка закінчилась
і ОСОБА_2пішов з його двору. Заявлений ОСОБА_2 позов, він визнає і згоден відшкодувати завдану йому
шкоду у сумі 1500 грн.

На
підставі ч.3 ст. 299 КПК України
суд, з урахуванням думки учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються і дійшов до
висновку, що підсудний ОСОБА_1 винен в
скоєні злочину, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України за ознаками заподіяння
умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_1 покарання, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, що він вчинив умисний, закінчений середньої

тяжкості злочин.

Суд
враховує особу підсудного, який раніше
скоював злочини, негативно
характеризується, не займається
суспільно-корисною працею.

Пом"якшуючими
вину підсудного обставинами, суд вважає
те, що він щиросердечно розкаюється в
скоєному ним, що на утриманні має одну
неповнолітню дитину.

Обтяжуючих його
вину обставин, судом по справі не
встановлено.

З
урахуванням тяжкості скоєного підсудним,
його особи, наявності
пом"якшуючих і відсутності обтяжуючих його вину обставин, суд вважає,
що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, застосувавши до нього вимоги, передбачені
ст. 75, 76 КК України.

По
справі заявлено потерпілим позов на суму 1500 грн. про відшкодування завданої
йому матеріальної шкоди, який підлягає
задоволенню і у підсудного необхідно стягнути на користь потерпілого 1500 грн.
в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Керуючись ст. 323-324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченому
ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому
покарання у виді двох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 від призначеного
покарання у виді двох років позбавлення волі звільнити, якщо він протягом одного року іспитового
строку не вчинить новий злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

1). не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

2).
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання.

Цивільний
позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_21500 грн. в рахунок
відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15-ти діб до апеляційного суду Кіровоградської
області.