Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1372/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження № 1-кп/758/170/15, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0009153, яке надійшло з прокуратури Подільського району міста Києва з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого неофіційно, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 12 червня 2010 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 680 гривень;
· 13 грудня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;
· 03 серпня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02 липня 2014 року згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2014 року згідно ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 року»,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
08 грудня 2014 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебував в приміщенні складу ТД «Полімер», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Костянтинівська, 71, достовірно знаючи про наявність грошей в сейфі, які належать ОСОБА_5 , у нього виник умисел на таємне повторне викрадення вказаних грошей.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, набрав код на сейфі, який раніше підгледів під час відкриття сейфа потерпілим ОСОБА_5 , відкрив сейф, звідки таємно викрав гроші, які належать ОСОБА_5 , а саме: 6000 гривень, 50 євро, які згідно курсу НБ України, станом на 08.12.2014 р., становлять 959 грн. 64 коп. та 45 доларів США, які згідно курсу НБ України, станом на 08.12.2014 р., становлять 698 грн. 65 коп., заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7658 грн. 29 коп.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
23 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинений злочин та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Відповідно до умов цієї угоди, сторони домовились, що до 23 березня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується відшкодувати потерпілому заподіяні збитки у розмірі 8839 гривень 25 копійок.
Сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_6 встановлюється два роки.
Згідно п.п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладаються обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній ОСОБА_6 міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому він беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми навмисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_6 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 23 лютого 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 лютого 2015 року покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_6 встановити два роки.
Згідно п.п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Затвердити узгоджений сторонами угоди обов`язок ОСОБА_6 відшкодувати потерпілому до 23 березня 2015 року заподіяні збитки у розмірі вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень 25 копійок.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави сто сорок сім гривнь 42 копійки витрат на проведення експертизи у справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1