АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/2026/14, 11-кп/790/249/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 639/9625/14-к
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001652 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, учня 3 курсу ДНЗ ХПМБЛ, раніше не судимого, зареєстрованого та який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень 00 копійок.
24 листопада 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова, на підставі ст.379 КПК України, була задоволена заява прокурора, уточнена резолютивна частина зазначеного вироку від 14 листопада 2014 року та зазначено вказати в її змісті: «Цивільний позов залишити без розгляду. Роз`яснити права звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства».

Згідно вирок, 24 серпня 2014 р. о 22.00 год. ОСОБА_11 перебував за адресою: АДРЕСА_2 зі своїми знайомими неповнолітніми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та малолітньою ОСОБА_14 котрі прийшли на зустріч з неповнолітнім ОСОБА_7 . В процесі спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків, ОСОБА_11 маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс два послідовних удари кулаками правої руки у область носа, лівої руки в область верхньої шелепи. Своїми діями ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №3169 ая/14 від 16 вересня 2014 р. закритий перелом кісток носу без зміщення, крововилив на голові, що за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, є легкими тілесними ушкодженнями, котрі спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі потерпілий просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_15 більш суворе покарання та задовольнити цивільний позов у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 матеріальні збитки в сумі 2672,26 грн., і моральну шкоду у сумі 5000 грн. В обґрунтування свого прохання апелянт посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_11 навіть не попросив у нього вибачення за вчинене, поводів себе на протязі слідства по хамські, а також не відшкодував йому, заподіяну внаслідок злочину матеріальну та моральну шкоду, оскільки він зазнав фізичного болю, були завдані тілесні ушкодження, був порушений нормальний спосіб життя, так як він змушений був докладати додаткові зусилля для захисту його прав та для лікування у закладі охорони здоров`я. Крім того, потерпілий зазначає, що під час судового розгляду його законним представником надавався цивільний позов з чеками, пов`язаними з його лікуванням, але дане питання не було вирішено судом, відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи потерпілого, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який вважав за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_16 лише в частині цивільного позову,пояснення обвинуваченого, його законного представника та захисника щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного вироку, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з нормами ч.ч.1,3 ст. 99 КК України, штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. До неповнолітнього, що не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, засудженого за вчинення злочину, за який передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано покарання у виді громадських робіт або виправних робіт згідно з положеннями статей 100, 103 цього Кодексу.
Натомість мотивувальна частина оскаржуваного вироку не містить обґрунтованих та вмотивованих висновків суду щодо можливості застосування покарання у виді штрафу до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме судом не з`ясовані та не вказані обов`язкові умови його матеріального стану, що наведені законодавцем у ч.1 ст.99 КК України.

Вказане свідчить на користь апеляційних доводів потерпілого в частині необґрунтованості вироку в частині призначеного покарання.

Разом з цим, резолютивна частина оскаржуваного вироку не містить даних про рішення суду в частині розгляду цивільного позову потерпілого (арк.74).

Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року (арк.85), на підставі ст.379 КПК України, була задоволена заява прокурора (арк.82-83) та уточнена резолютивна частина вироку, шляхом внесення в її зміст рішення суду щодо залишення цивільного позову без розгляду і роз`яснення права звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства. Натомість мотивувальна частина вироку не містить будь-яких висновків суду щодо обґрунтування та певних правових і фактичних підстав стосовно процесуальної можливості залишення позову без розгляду. На думку колегії суддів, з урахуванням ухваленого обвинувального вироку, такі процесуальні дії суду не узгоджуються з нормами ст.129, ст.374 ч.3 п.2 та ч.4 п.2 КПК України. Більш того, беручи до уваги ту обставину, що суд першої інстанції доповнив резолютивну частину вироку новим рішенням, на підставі ст.379 КПК України, таке рішення суду є процесуально неприпустимим, оскільки чинний КПК України передбачає процесуальну можливість зміни вироку, що не набрав законної сили, лише за наслідками апеляційного або касаційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів, на підставі норм ч.2 ст.404 КПК України, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року.

Отже, встановлені при апеляційному розгляді порушення КПК України належить вважати істотним, які свідчать на користь апеляційних доводів потерпілого, оскільки вони пов`язані з неналежним дотриманням судом вимог ст. 370 КПК України щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, через що оскаржуваний вирок не може вважатися законним. Наявність встановлених істотних порушень КПК України процесуально унеможливлює задоволення апеляційного прохання потерпілого щодо ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції, що обумовлює часткове задоволення його апеляційної скарги.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 3,4 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Крім цього, дотримуючись вимог ч.2 та ч. 3 ст. 415 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи, які зазначені у апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 арк. 88-89), підлягають ретельному дослідженню та оцінці в суді першої інстанції під час нового судового розгляду

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 3, 4; ст. 412 ч. 1; 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скарги потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі ст.404 ч.2 КПК України скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року про уточнення вироку.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_17