В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.1 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26 березня 2014 року приблизно 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в середині автомобіля Дейво Ланос, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , як пасажир, який знаходився в м. Ужгород на вулиці Гленци, біля готелю «Олімп» умисно, з корисливих спонукань, скористався тим, що водій даного автомобіля гр. ОСОБА_6 вийшов з автомобіля справити природні потреби та залишив ключі від автомобіля в замку запалювання, пересів за водійське місце, завів автомобіль марки Дейво Ланос і поїхав у невстановленому слідством напрямку, тобто незаконно ним заволодів. Після чого 26.03.2014 року біля 22-ої години гр. ОСОБА_5 передав даний автомобіль невстановленій слідством особі, яка передала його гр. ОСОБА_7 , яка в подальшому віддала його гр. ОСОБА_8 .

Власником автомобіля марки Дейво Ланос чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , є гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 . Вартість автомобіля марки Дейво Ланос чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , згідно висновку експерта №23/167 від 14.04.2014 року, складає 45598,73 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч.1 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

28.03.2014 року біля 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов на охоронювану автостоянку, яка розташована в м. Ужгород на вул. Бородіна №17, де помітив спортивний мотоцикл марки KAWASAKI ZZR 250 ЕХ 250Н054905, зеленого темного кольору, державний номер НОМЕР_2 , 1996 року випуску, вартість якого згідно висновку експерта №23/166 від 14.04.2014 року складає 36249 гривень, який належить ОСОБА_10 , яким вподальшому умисно таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, шляхом його штовхання, незаконно заволодів, а саме відштовхав його в Ужгородський район в с. Минай.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене cт. 289 ч.2 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище.

Крім того, 28 березня 2014 року близько 04 год. 20 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в середині магазину ABC «У Стаса», який розташований в м. Ужгород по вул. Бородіна №21Г, який працює цілодобово, доступ до якого є вільним, власником якого є гр. ОСОБА_11 , з метою купівлі тютюнових виробів, однак скориставшись тим, що в магазині на той час відвідувачів не було, знаходився лише один продавець, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, здійснив розбійний напад на магазин, маючи при при собі предмет схожий на бойову рушницю, а саме підійшов до прилавку магазину де знаходилась етажерка магазину ABC « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпіла гр. ОСОБА_12 , в бік якої наставив з погрозою застосування, предмет схожий на рушницю, здійснюючи психологічний тиск, примусив видати всі гроші, які знаходились в магазині ABC « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Потерпіла ОСОБА_12 під час нападу предмет схожий на рушницю, сприйняла як бойовий та небезпечний для її життя та здоров`я і видала всі гроші, які знаходились в шухляді магазину в кількості 3500 гривень купюрами по 50, 100, 200, 500 гривень, та купюрами від 1 до 20 гривень. В подальшому гр. ОСОБА_5 покинув магазин та пішов у невідомому напрямку.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.187 ч.1 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Окрім цього, 14 березня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , зателефонував з належного йому телефону ОСОБА_13 , представився працівником міліції та повідомив їй завідомо неправдиві відомості, щодо її сина ОСОБА_14 , а саме, що на нього надійшла заява від ОСОБА_15 про нанесення ним останньому тілесних ушкоджень та для вирішення питання про можливість звільнення її сина від кримінальної відповідальності за вчинене нібито ним діяння, запропонував зустрітись.

Того ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, зустрівшись з ОСОБА_13 , неподалік відділення обслуговування клієнтів мобільного оператора ПрАТ «Київстар», що розташоване у м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 1, представившись працівником міліції, у якого на розгляді перебуває заява про нанесення тілесних ушкоджень її сином, при цьому попередньо спонукавши ОСОБА_16 представитись громадянином ОСОБА_15 , та повідомити ОСОБА_13 про те, що її сином було нанесено йому тілесні ушкодження.

В ході даної зустрічі, ОСОБА_5 діючи в змові з ОСОБА_16 продовжуючи свою злочинну діяльність, переконав ОСОБА_13 передати йому грошові кошти в сумі 1600 гривень за не притягнення її сина ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 . В результаті обману та зловживанню довірою, ОСОБА_5 , заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 у сумі 400 гривень.

Наступного дня, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом обману, що полягав у тому, що останній представився працівником міліції, під приводом допомоги у вирішенні питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності, скориставшись довірою ОСОБА_13 , під час попередньо обговореної зустрічі з останньою, поряд універмагу «Ювілейний», що розташований у м. Ужгород, на проспекті Свободи, заволодів грошовими коштами останньої у сумі 1200 гривень.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні винним себе визнав повністю та пояснив, що йому зрозуміло звинувачення, він повністю визнає свою провину, і підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, в майбутньому мати не буде, збитки їй відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, і в майбутньому мати не буде.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, в майбутньому мати не буде, збитки їй відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, в майбутньому мати не буде, збитки йому відшкодовано.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, і в майбутньому мати не буде.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 вірно кваліфіковано:

- за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом;

- за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище;

- за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу;

- за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому за вчинення кожного з вказаних злочинів, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, повністю визнав вину, щиро розкаявся, потерпілі претензій до нього не мають, збитки відшкодовані, приходить до висновку, що обвинувачений може бути виправлений без відбування реальної міри покарання, та його, в порядку, виключення, можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 982 грн. 80 коп. за проведені по справі експертизи.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

· за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (два) роки обмеження волі;

· за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

· за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в інспекцію на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 - тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду - негайно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 982 грн. 80 коп. за проведені по справі експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя: ОСОБА_1