АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11-кп/791/219/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючої ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 10000763 за апеляційними скаргами заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноармійське Василівського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Василівського районного суду Запорізької області від 31.08.2007 року за ст. 185 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; вироком Василівського районного суду Запорізької області від 02.06.2009 року за ст. 289 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Василівського районного суду Запорізької області від 23.07.2009 року за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили ОСОБА_9 не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.
ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він на протязі часу, починаючи з початку і до середини жовтня 2014 року, тимчасово проживаючи на території складських приміщень ОСОБА_10 , які розміщені по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету на таємне заволодіння майна ОСОБА_10 , діючи умисно та повторно, проник до складського приміщення, звідки скоїв крадіжку 2,124 м.куб. дерева «ясен», вартістю 1274,40 грн., металопластикового вікна розміром 1,6х1,85м вартістю 1359,13 грн., трьох металевих решіток, розміром 1,7х1,2м вартістю 490 грн. кожна на загальну суму 1470 грн., металевої труби довжиною 3 м, діаметром 10см, вартістю 360 грн. металевого швелера довжиною 4м вартістю 720 грн., б/у мотоколяски від мотоцикла «МТ», вартістю 200 грн. та мотоскутера «Сузукі», вартістю 4000 грн. З викраденим з місця події зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 9383,53 грн.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_11 вважає вирок суду відносно ОСОБА_9 таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_9 судом першої інстанції порушені вимоги ч.4 ст. 67 КК України та безпідставно визнана обтяжуючою обставиною покарання вчинення злочину повторно. Просить вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 26.12.2014р. відносно ОСОБА_9 змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду, як на обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Аналогічні доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 .
Інші учасники процесу апеляційних скарг не подавали.
Вислухавши суддю-доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Вина ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, за яке його засуджено, знайшла своє підтвердження в ході досудового розслідування, в суді першої інстанції, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю визнав свою вину по пред`явленому обвинуваченню та дав правдиві покази, ні він, ні інші учасники судового розгляду справи не були проти визнання судом недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, суд розглянув справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Дії ОСОБА_9 за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, судом першої інстанції кваліфіковані правильно.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 дотримався положень статей 66 та 67 КК України, оскільки аналіз матеріалів провадження свідчить, що призначене йому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі винного, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 18), визнання вини та щире каяття, та повне відшкодування матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_12 , яка не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого.
Разом з тим, судом в мотивувальній частині вироку помилково визнано, як обтяжуючу обставину вчинення злочину повторно.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочинів та їх правові наслідки», повторністю злочину визнається неодночасне вчинення однією та тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України;передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.
Тому посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_9 неправомірно враховано як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно, є правильним, оскільки згідно ч.4 ст. 67 КК України , якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена у статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 покарання судова колегія вважає справедливим та достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального - процесуального закону, які були б підставами для скасування або прийняття нового судового рішення не встановлено.
З підстав зазначених вище, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 посилання на обтяжуючу обставину покарання вчинення злочину повторно.
В решті цей вирок залишити без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді апеляційної інстанції копію ухвали.
Надіслати не пізніше наступного дня після проголошення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2