Справа № 1-24/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2011 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя Юзьвяк Б.Г.

розглянувши апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Дубенського міськрайонного суду від 16 березня 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

За вироком Дубенського міськрайонного суду від 16 березня 2011 року ОСОБА_1 засуджено - за ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України і на підставі ст.70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_1 зобов'язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Прокурором, який затверджував обвинувальний висновок подано апеляцію на вирок суду. В апеляції прокурор просить вирок Дубенського міськрайонного суду від 16 березня 2011 року відносно засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.366, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України скасувати у зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного судом ступеню тяжкості злочину та особи засудженого внаслідок м'якості.

Також постановити новий обвинувальний вирок, за яким призначити ОСОБА_1 -

за ч.1 ст.366 КК України - обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік;

за ч.1 ст.364 КК України - обмеження волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч.2 ст.366 КК України - позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч.2 ст.364 КК України - позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 (два) роки. Для відбування покарання направити у кримінально-виконавчу установу.

Справу було направлено до апеляційної інстанції.

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області від 01. 06. 2011 року справу повернуто до Дубенського міськрайонного суду для виконання вимог ст.350 КПК України.

В постанові вказано слідуюче.

Суд першої інстанції прийняв апеляцію, яка не відповідає вимогам ст.350 КПК України. Відповідно до вимог ст.350 КПК України в апеляції має бути викладена вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку та доводи на її обгрунтування; прохання особи, що подає апеляцію. Таке прохання повинне бути узгоджене з передбаченими ст.378 КПК України можливостями апеляційного суду. А відповідно до ст.378 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадках:

1) необхідності застосування закону про більш тяжкий злочин, чи збільшення обсягу обвинувачення, за умови, що засудженому було предявлено обвинувачення у вчиненні такого злочину чи у вчиненні злочину в такому обсязі він захищався в суді першої інстанції;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення засудженого від відбування покарання.

В апеляції ж прокурора викладене прохання про постановлення нового вироку з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 (два) роки, яке не відповідає вимогам ст.364 КК України.

Апеляційний суд позбавлений можливості формулювати прохання за особу, яка подала апеляцію. За таких обставин апеляційний суд не виходячи за межі апеляції, не може (у випадках її задоволення) прийняти жодного передбаченого законом рішення, бо про це не просить апелянт.

З огляду на викладене, апеляція не відповідає вимогам ст.350 КПК України і повинна бути залишена без руху.

Відповідно до ч.1 ст.352 КПК України у разі невиконання особою, що подала апеляцію, вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення. Постанова оскарженню не підлягає. Відповідно до ч.1 цієї статті якщо у визначений строк ці вимоги не будуть виконані, то апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Отже прокурору при бажанні скасування вироку суду першої інстанції пропонується сформулювати своє прохання відповідно до можливостей апеляційного суду передбачених ст.366, та 378 КПК України.

Керуючись ст.352 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Дубенського міськрайонного суду від 16 березня 2011 року, залишити без руху, надавши строк в сім діб з дня отримання постанови для усунення недоліків вказаних у постанові.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: