Справа №295/9186/13-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2014 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000005 від 05.12.2012 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левків, Житомирського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працює УВП № 8, інспектором, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, не судимий,

обвинуваченого за статтею 367 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин. Наказом начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Житомирській області № 3 о/с від 17.01.2011 ОСОБА_9 призначено на посаду заступника чергового помічника начальника Житомирської установи виконання покарань (№ 8).

Згідно з положеннями посадової інструкції заступника чергового помічника начальника установи виконання покарань, до функціональних обов`язків ОСОБА_9 входить виконання обов`язків чергового помічника начальника установи, у разі його відсутності, з набуттям відповідних прав і відповідальності; організація та контроль виконання завдань молодшими інспекторами чергових змін, а також виконання інших обов`язків, визначених положеннями посадової інструкції.

Відповідно до вимог п.п. 3.1.7, 3.4.1, 3.4.2, 3.4.4, 3.5.3 Інструкції про організацію охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах і тюрмах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 06 ДСК від 20.09.2000 (надалі - Інструкція), черговий під час несення служби забезпечує і організовує охорону, нагляд за ув`язненими. У разі ускладнення обстановки дозволяється залучати молодших інспекторів до несення служби в понад встановлений графіком час. При здійсненні старшим по корпусному відділенні функції молодшого інспектора внутрішнього поста, виконання його обов`язків покладається на одного із інших старших по корпусному відділенню. Для виконання негайного завдання черговому дозволяється викликати і призначати для несення служби вільних від служби молодших інспекторів та інших працівників.

Згідно з вимогами п.п. 3.3.1, 3.7.5 Інструкції молодші інспектори на постах зобов`язані пильно нести службу, не залишати постів, поки не будуть змінені або зняті, забезпечувати посилений нагляд за ув`язненими, які схильні до самогубства.

Відповідно до хронометражу обходу камер молодшими інспекторами на внутрішніх постах, затвердженого начальником Житомирської установи виконання покарань (№8), на посту № 7 у нічний час встановлено 4-5 хв. для обходу усіх камер, на посту № 6 встановлено 12-17 хв. для обходу усіх камер.

Згідно з протоколом № 9 від 26.11.2012 засідання комісії щодо постановки на профілактичний облік засуджених, що відбувають покарання в установі, ув`язненого ОСОБА_10 поставлено на профілактичний облік як схильного до самогубства та членоушкодження, у зв`язку з чим наказом по охороні № 334 від 02.12.2012 начальника установи виконання покарань (№ 8) зобов`язано забезпечити посилений нагляд за останнім.

За відсутності чергового помічника начальника установи виконання покарань, до виконання обов`язків останнього, згідно персональної розстановки особового складу зміни № 2, затвердженої наказом № 334 по охороні установи від 02.12.2012, а також вказаних вимог Інструкції, 02.12.2012 приступив черговий помічник начальника установи виконання покарань ОСОБА_9 ..

У це й же день в приміщенні Житомирської установи виконання покарань (№ 8) за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 172, ОСОБА_9 , виконуючи обов`язки чергового помічника начальника установи, будучи службовою особою, зобов`язаним організувати та контролювати виконання завдань молодшими інспекторами чергових змін, забезпечувати і організовувати охорону та нагляд за ув`язненими, достовірно знаючи, що несення служби на посту № 7 забезпечує молодший інспектор ОСОБА_11 , а також будучи обізнаним про відсутність молодшого інспектора на зовнішньому посту № 3, усвідомлюючи, що внаслідок його дій не буде забезпечено належної охорони та нагляду за ув`язненими, які утримуються в камерах, закріплених за постом № 7 (камери №№ 325-332), замінив в розстановці особового складу зміни № 2, затвердженої наказом № 334 по охороні установи від 02.12.2012, на посту № 7 старшого лейтенанта ОСОБА_11 на молодшого лейтенанта ОСОБА_12 , який мав нести службу на посту № 6. Внаслідок проведеної ОСОБА_9 заміни, ОСОБА_11 фактично був переведений на зовнішній пост № 3, а охорону та нагляд за постами № 6 та № 7 мав одноособово забезпечити молодший інспектор ОСОБА_12 ..

Внаслідок зміни розстановки особового складу чергової зміни № 2 від 02.12.2012, ОСОБА_9 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, визначені положеннями пп. 3.1.7, 3.4.1, 3.4.2, 3.4.4, 3.5.3 Інструкції, не

забезпечив здійснення молодшим інспектором обходу посту № 7 у встановлений хронометражем проміжок часу - 4-5 хв., таким чином не забезпечивши посиленого нагляду за схильним до самогубства ОСОБА_10 , який утримувався у камері № 329 посту № 7.

Цього ж дня близько 22 год. ув`язнений ОСОБА_10 , не перебуваючи під посиленим наглядом, з метою вчинення самогубства, шляхом безперешкодного розплітання рукава светру виготовив мотузку з петлею, яку закріпив на віконних ґратах камери. Після чого, безперешкодно затягнув петлю на шиї та з метою її затягування стрибнув з підйому. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії через здавлення органів шиї петлею при повішенні.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_9 службових обов`язків, які проявились у порушенні вимог пп. 3.1.7, 3.4.1, 3.4.2, 3.4.4, 3.5.3 Інструкції, не було забезпечено посилений нагляд за ув`язненим ОСОБА_10 , внаслідок чого, при реальній можливості забезпечення вчинення таких дій у разі дотримання хронометражу обходу камер посту № 7, молодшим інспектором не попереджено та не припинено самогубство ув`язненого, не вжито заходів щодо врятування життя ОСОБА_10 ..

Дії ОСОБА_13 , які проявились у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що він 2 грудня 2012 року був виконуючим обов`язки чергового помічника начальника установи на період відпустки іншої особи. Відповідно до обов`язків, він повинен був організовувати чергування персоналу відповідно до встановлено графіку чергування. Поскільки не було в наявності необхідної кількості людей, про що було відомо не тільки керівництву установи, але й в управлінні служби, зокрема для його зміни 9 чоловік, в першу чергу він зобов`язаний був забезпечити людей на зовнішні пости установи. Ці люди повинні були мати дозвіл на зброю, а тому він зняв з поста № 7 молодшого інспектора Венгера, який мав дозвіл на зброю, а тому два пости № 6 та № 7 повинен був контролювати молодший інспектор ОСОБА_14 . Окрім нього за цих же два пости відповідав і корпусний, який перевіряв роботу молодшого інспектора, корпусний також знаходився на цьому ж поверсі, де і були розташовані камери, закріплені за цими постами. Особисто він мав своє робоче місце і не мав права його залишати без певних обставин. В той же день і були інші, так названі спарені пости, де ніс службу один, а не два молодших інспектора. Перед початком зміни він усьому складу, довів до відома їх місцезнаходження, наказ про забезпечення посиленого нагляду за ув`язненими, які перебувають під посиленим наглядом відповідно до певних причин, зокрема щодо Забродського, який значився у наказі, як особа, що схильна до самогубства. Десь в районі 22 години надійшов виклик від корпусного з третього поверху, коли він піднявся, йому повідомили, що виявили засудженого ОСОБА_15 повішеним на решітці вікна. Особисто він не знімав його з вікна, не знімав мотузки. Забродському намагалися надати медичну допомогу черговий фельдшер, приїжджала швидка та слідчо-оперативна група. Забродський на момент самогубства знаходився в камері ще з одним ув`язненим. До подій він ОСОБА_15 взагалі не знав. Вважає, що він не вчинив кримінальне правопорушення, оскільки виконував свою роботу з урахуванням вимог наказів та конкретної ситуації.

Потерпіла ОСОБА_16 вказала, що її син ОСОБА_17 був засуджений вироком Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області та в залі суду був взятий під варту. Він їй дзвонив неодноразово говорив, що потрібні гроші для того, щоб у нього були нормальні умови утримання, вона навіть привозила частину грошей якійсь людині. Потім їй стало відомо про смерть сина, але відразу керівництво тюрми їй про це не повідомили, вона приїжджала особисто сама, спілкувалася з керівництвом установи. В самогубство сина не вірить.

Відповідно до досліджених доказів судом встановлено, що засуджений ОСОБА_10 прибув до СІЗО Житомирської установи виконання покарань (надалі СІЗО) 9 листопада 2012 року, був поміщений в камеру № 303 де перебував до 20 листопада, потім був переведений камеру № 108, 22 листопада в камеру № 233, та цього ж дня в камеру № 329, де й знаходився до 2 грудня 2012 р. (т. 2 а.с. 191).

В судовому засіданні були досліджені докази, на які посилалася сторона обвинувачення письмові докази та покази допитаних в якості свідків не тільки працівників УВП № 8 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , але й ув`язнених, які перебували в СІЗО та мали спілкування з ОСОБА_10 ..

При надходженні до СІЗО ув`язненого, яким був ОСОБА_15 , його оглядає лікар, в тому числі і психолог, який оформляє медичну картку на кожну особу. ОСОБА_22 , психолог, вказав, що він спілкувався з ОСОБА_15 при поступленні, пізніше викликав Забродського на співбесіду, так як побачив в книзі оперативної інформації запис про членоушкодження, але ОСОБА_15 не хотів спілкуватися, проте потім під час розмови сказав, що хотів вчинити самогубство, нібито хтось хотів його зґвалтувати. Після цієї бесіди ним було складено відповідний рапорт на ім`я начальника, щоб ОСОБА_15 був поставлений на облік, як особа, що схильна до суїциду, запропонував також оглянути психіатру. Зі слів ОСОБА_15 знав, що суїцид був під час перебування у 108 камері.

Свідок ОСОБА_23 вказав, що він як лікар психіатр за направленням психолога оглядав ув`язненого Забродського, який був у подавленому настрої, але не скаржився на стан здоров`я, після спілкування зрозумів, що були якісь неполадки у камері, але він про них не розповідав, психічних розладів не бачив в його поведінці, стані, але бачив, що щось приховує.

Опитані в судовому засіданні свідки оперативні працівники УВП № 8 ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 підтвердили, що після поміщення Забродського до СІЗО він не хотів бути разом в карантинній камері з іншими ув`язненими, де мав знаходитися 14 днів, причину не міг пояснити. Був поміщений до камери № 303 з спокійною обстановкою, зі слів осіб, що були в камері було відомо, що ОСОБА_15 практично ні з ким не спілкувався. Потім був переведений до 108 камери, зі слів ОСОБА_15 це велика камера, а тому просив перевести його до маленької, був переведений до 233, пізніше до 329. Під час перебування в камері № 108 вчинив акт членоушкодження, був поставлений на облік, як особа схильна до членоушкодження.

Свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 зазначили, що вони були засуджені разом з ОСОБА_15 одним вироком суду, до СІЗО їх везли однією машиною, але в різних боксах. В приміщенні СІЗО вони не зустрічалися, про смерть Забродського дізналися від інших ув`язнених.

Свідок ОСОБА_31 вказав, що був у одній камері № 303 разом з ОСОБА_15 , говорив, що той був задумливий, думав про щось своє. Свідок ОСОБА_32 також підтвердив, що за час перебування ОСОБА_15 в камері конфліктів не було між ув`язненими, був мовчазний, в камері були особи, які вперше були в СІЗО.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив, що був разом з ОСОБА_15 в 108 камері, де було 12 осіб, ОСОБА_15 говорив, що багато дали, має дівчину, жити не хочеться. Після того, як лягли відпочивати, почався шум, ОСОБА_15 почало труситися, думали приступ епілепсії, потім бачив як ОСОБА_34 тримав його за шию, так як він її порізав, почали стукати у двері. Забродського забрали до санчастини, назад не повертався. Свідок ОСОБА_35 підтвердив, що був в одній камері з ОСОБА_15 , був угрюмим, хотів повіситися, бо дали великий термін. Проте в камері вів себе нормально, сварок не було. Коли лягли відпочивати, його почало трусити під простирадлом, коли подивився, то знайшов шматок з плитки, бачив кров на шиї, викликали працівників установи.

Тобто в своїх показах вказані свідки одностайно вказали, що при поступленні в СІЗО ОСОБА_10 ніяких конфліктів не виникало між ним та працівниками установи або співкамерниками. Поведінка ОСОБА_15 була типовою для поведінки особи, що вперше була засуджена та потрапила в слідчий ізолятор, тобто не був відвертим, щирим, намагався потрапити в кращу камеру з меншою кількістю осіб, які там утримувалися.

Сідок ОСОБА_18 , який займав посаду молодшого інспектора, вказав, що коли 2.12.2012 р. заступав на чергування, стало відомо, що буде перевіряти камери на 6 та 7 посту, щоб пройти камери посту № 7 потрібно десь хвилин 5, а посту № 6 значно більше. Про те, що в певних камерах є ув`язнені, щодо яких повинен бути певний контроль, було відомо. Нічого незвичного під час обходу не було. Десь о 22 годині почав вимикати світло, почув стук у двері, коли підійшов до дверей камери № 329 ув`язнений повідомив про співкамерника, що боїться, бо той вісить на вікні. Перед цим в камері було все спокійно, нічого незвичного. Він викликав оперативну групу, яка прибула швидко, особисто сам в камеру не заходив, так як заборонено.

В камері № 329 разом з ОСОБА_10 знаходився слідчоарештований ОСОБА_36 , який в судовому засіданні вказав, що спочатку по приходу в камеру ОСОБА_15 був мовчазний, потім почали спілкуватися, ОСОБА_15 переживав за батьків. В той день отримав якусь передачу, приготував їжу, пропонував також і йому поїсти, але він відмовився, це було десь о 20 годині. Через деякий час прокинувшись ОСОБА_15 не побачив та пішов до туалету, його там теж не було, а коли повернув голову до вікна, то побачив, що ОСОБА_15 вісить, це відбувалося вже десь під час відбою. Почав кликати, стукати в двері, відразу підійшов інспектор, якому він і повідомив про повішення. Коли відкрили двері до камери, його вивели з неї і що там відбувалося він не знає. Між ним та ОСОБА_15 конфліктів не було.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підтвердили, що з моменту надходження сигналу тривоги вони прибули до камери де був ОСОБА_15 , пройшло не більше півтори-дві хвилини, вони ( ОСОБА_37 та ОСОБА_38 ) розрізали зашморг та поклали тіло на підлогу, в цей час прийшла фельдшер ОСОБА_39 , однак ознак життя в ув`язненого не бачили.

ОСОБА_39 підтвердила, що після надходження сигналу виклику до 329 камери, вона взяла медичний ящик та пішла до камери, бачила тіло ув`язненого, надавала допомогу, викликала начальника медичної частини ОСОБА_40 , який підтвердив також, що до приїзду швидкої проводили відповідні реанімаційні заходи - непрямий масаж серця та штучну вентиляцію легень.

Лікар швидкої допомоги ОСОБА_41 вказала, що за викликом приїхала до тюрми, бачила на підлозі камери тіло хворого. Надавала відповідну медичну допомогу, так як особа була в стані клінічної смерті, а тому вона зобов`язана була роботи все, що могло б допомогти. Після появи ознак біологічної смерті реанімаційні заходи були припинені.

Покази опитаних свідків підтвердили, що на день смерті ОСОБА_10 перебував на обліку, як особа, що схильна до негативних проявів (самогубство), про що зазначено в наказі № 264 від 27.11.2012 р., на момент надходження сигналу в чергову частину в камері було лише двоє осіб, доступ інших був заборонений, до камери своєчасно були викликані як оперативна група так і медпрацівники.

Відповідно до Інструкції про організацію охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах і тюрмах Державного департаменту України з питань виконання покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 06 ДСК від 20.09.2000 (надалі - Інструкція) здійснюється охорона ув`язнених та нагляд за їх поведінкою цілодобово черговими змінами згідно з табелями постів. Згідно з п. 3.3 Інструкції передбачено певний нагляд за ув`язненими, які схильні до самогубства (інших негативних проявів). Він включає в себе видачу наказу, де зазначено номер поста та камери, окремо в картці зазначається спальне місце такої особи. На інструктажі зміни про це доводиться черговому інспектору.

При заступлені на чергування ОСОБА_42 довів зміст наказу до всього складу зміни, про що вони не заперечували, зокрема свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..

Інструкцією інших дій, направлених на нагляд за ув`язненими, які схильні до негативних проявів, не передбачено. Не передбачено Інструкцією і встановлення хронометражу обходу камер установи інспекторами на внутрішніх постах (т. 2 а.с. 233), на який посилається обвинувачення. З таким документом ОСОБА_9 не ознайомлювали, свідок ОСОБА_43 начальник відділу режиму охорони УВП № 8, вказав, що намагалися провести хронометраж обходу камер ще в 2000 році, проте так як він не передбачений нічим, його не затвердили.

Не знайшло свого підтвердження і той факт, що ОСОБА_10 самостійно виготовив шляхом розплітання рукава светру мотузку цього ж дня. ОСОБА_36 який постійно перебував у камері разом з ОСОБА_10 вказав, що він не бачив, як ОСОБА_15 розплітав светр та виготовляв мотузку, такі дії здійснити в той час, як вони знаходяться під постійним контролем вдень, неможливо.

Вказані показання підтвердили і інші свідки, працівники УВП № 8.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_10 настала внаслідок механічної асфіксії (т. 2 а.с. 185). За висновком додаткової СМЕ (а.с. 238) експерти зазначили, що категорично стверджувати щодо можливості врятувати життя ОСОБА_10 через 4-5 хвилин після повішення, неможливо. Під час проведення слідчого експерименту (т. 2 а.с. 257) було встановлено, що для того, щоб вчинити певні дії дістати мотузку, прив`язати, стати на ліжко та підвіконня в камері, одягти мотузку, необхідно орієнтовно 45 сек., а тому навіть якщо б враховувати таблицю хронометражу, час який проходить між оглядами камери становить від 4 до 7 хвилин (в залежності від часу доби), тобто ув`язнений мав достатньо часу для вчинення самогубства. Необхідно також враховувати і ті вимоги Інструкції, яка забороняє інспектору самостійно відчиняти двері камери, він зобов`язаний лише доповісти про певну подію черговому, який направляє оперативну групу до камери, члени якої мають право зайти до неї.

Відповідно до обвинувачення ОСОБА_9 порушив також вимоги пп. 3.1.7, 3.4.1, 3.4.2, 3.4.4, 3.5.3 Інструкції.

Зокрема пункт 3.1.7 зазначає, що дозволяється залучати у разі ускладненні обстановки молодших інспекторів до несення служби понад встановлений графіком час згідно з розпорядженням начальника СІЗО. Пункт 3.4.1 зазначає, що черговий закріпленої за ним зміни несе відповідальність за якість професійної підготовки, стан службової дисципліни, додержання законодавства особовим складом зміни; проводить заняття зі складом зміни; веде облік роботи зміни; складає характеристики на особовий склад; доповідає начальнику СІЗО (тюрми) про порушення дисципліни, тощо. Пункт 3.4.4. зазначає, що для виконання негайного завдання дозволяється викликати і призначати для несення служби вільних від служби молодших інспекторів та інших працівників. Пункт 3.5.3 передбачає дії старшого по корпусному відділенню, який не є обвинуваченим по справі.

Узагальнюючи вимоги вказаних пунктів обвинувачення вважає, що ОСОБА_9 допустив їх порушення, несумлінно ставлячись до вимог вказаних пунктів. Проте матеріалами справи вказаний висновок обвинувачення не підтверджено.

Так відповідно до Інструкції черговий помічник не має право самостійно здійснювати призначення молодших інспекторів у зміну, це відповідно до п. 3.1.2 здійснює лише начальник установи; переведення інспекторів з однієї зміни в іншу здійснюється у крайньому випадку також за наказом начальника установи (п. 3.1.3); у разі ускладнення обстановки дозволяється залучати інспекторів до несення служби за наказом начальника установи (п. 3.1.7). А тому висновки обвинувачення про порушення ОСОБА_9 вказаних вимог Інструкції є безпідставними, оскільки право на залучення інших чергових з інших змін дозволено лише начальнику установи з винесенням відповідного наказу.

Що стосується порушення вимог п. 3.5.3 (дії старшого по корпусному відділенню), п. 3.4.4 (виклик для негайного виконання завдання вільних від служби молодших працівників та інших працівників), п. 3.4.2 та п. 3.4.1, то обвинуваченням не зазначено які вимоги вказаних пунктів Інструкції порушив ОСОБА_9 ..

Враховуючи викладене, те, що дослідженими доказами не знайшло своє підтвердження факт неналежного виконання своїх службових обов`язків обвинуваченим ОСОБА_9 , передбачених пп. 3.1.7, 3.4.1, 3.4.2, 3.4.4, 3.5.3 Інструкції, які потягли за собою настання тяжких наслідків, суд вважає, що він підлягає виправданню за ст. 367 ч. 2 КК України.

Речові докази, процесуальні витрати, цивільний позов відсутні. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Виправдати ОСОБА_5 за ст. 367 ч. 2 КК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Суддя: