Справа №1-49/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року

Чигиринський районний суд
Черкаської області в складі: головуючої -
судді Ткаченко С.Є при секретарі - Пахомовій Н.І. з
участю прокурора - Павленка
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Чигирині справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Мельники Чигиринського району Черкаської області, українця,
громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не
працюючого, проживаючого в с.Медведівка Чигиринського району, в силу ст.89 КК
України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.296КК України

ВСТАНОВИВ:

19
березня 2007 року
близько 14год. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння та
знаходячись в приміщення Медведівської дільничної лікарні, розташованої за
адресою: с.Медведівка, Чигиринського району, умисно з хуліганських спонукань,
безпричинно з винятковим цинізмом та зухвалістю, грубо порушуючи громадський
порядок, виражаючи явну неповагу до хворих та медичного персоналу, ігноруючи
існуючими в суспільстві елементарними правилами поведінки, моральності і
добропристойності, виражатися грубою нецензурною лайкою на адресу останніх,
вимагав гроші на горілку в своєї співмешканки ОСОБА_2, погрожуючи при цьому фізичною
розправою та розпродажем спільно нажитого майна..

На зауваження вести себе пристойно
та припинити свої хуліганські дії, не реагував та продовжував на протязі
тривалого часу з 14год. до 14год.35хв.,порушувати громадський порядок, у
зв"язку з чим робота Медведівської дільничної лікарні була тимчасово
припинена, а зусилля медперсоналу спрямовано на на припинення правопорушення та
заспокоєння хворих, які потерпали від хуліганських дій ОСОБА_1.

2

Будучи допитаним в судовому засіданні,
підсудний вину свою в пред"явленому йому обвинувачені визнав повністю і
пояснив суду, що того дня він, знаходячись в стані сп"яніння, прийшов до
лікарні, де знаходилась його співмешканка, з якою він раніше проживав, щоб
попрохати грошей на цигарки, але вона відмовила. При цьому він нецензурною
лайкою не виражався.

Крім визнання своєї вини підсудним, його вина
підтверджується слідуючими доказами:

показами свідка ОСОБА_3 про те, що вона працює медсестрою
в лікарні і, почувши крики чоловіка в жіночій палаті, спочатку направила туди
санітарку вияснити, що відбувається там, а пізніше зайшла туди і сама та
побачила в палаті підсудного, який вимагав від своєї співмешканки гроші на
цигарки та горілку. При цьому він виражався нецензурною лайкою. На її прохання
залишити палату, в якій знаходилися тяжко хворі, не реагував. Все це
продовжувалося близько 30хв.;

показами свідка ОСОБА_4 про те, що
вона працює в лікарні санітаркою і зайшовши до палати на крики, побачила там
підсудного, який був в нетверезому стані. Він вимагав від співмешканки гроші на
горілку, погрожуючи продати свиню. При цьому він виражався нецензурними
словами.

На її прохання та прохання тяжко хворих не реагував і
перебував в палаті близько 30хв.

Це було не вперше, коли він в такому стані приходив до
лікарні.

Також вина підсудного підтверджується й іншими доказами,
добутими в ході дізнання.

Оцінюючи докази в їх сукупності,
суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і кваліфікує дії
підсудного по ч1 ст.296 ЮС України як хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується з
негативної сторони, не працює.

Обставиною, яка пом"якшує покарання, суд визнає щире
каяття підсудного.

Обставиною, яка обтяжує покарання,
суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного
сп"яніння.

З врахуванням викладеного суд вважає, що виправлення
підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і призначає йому
покарання у вигляді арешту, не вбачаючи підстав для застосування ст.75 КК
України.

Також, враховуючи матеріальний стан
підсудного, який не працює і не має постійного заробітку, суд вважає
недоцільним призначати йому покарання у вигляді штрафу..

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного і, керуючись ст., ст., 323,324 КПК України,
суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.І ст.296 КК України і призначити йому покарання - два місяці
арешту.

Строк відбування покарання
визначати з 31 травня 2007 року.

3

Обрати щодо
засудженого міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, взявши його під
варту із зали суду.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської
області протягом 15 днів з
моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.

Головуюча