АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року в інтересах

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянство України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 19 березня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та здійснення незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Суд також послався на те, що причетність підозрюваного до вчинення дій передбачених ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року про задоволення подання слідчого та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 скасувати і ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням певних обов`язків.

В обґрунтування своїх скарг, адвокати посилаються на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, вона не містить посилань на те, що суддя впевнився в даних, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Судом не враховані норми КПК України де вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Крім того, наполягають на тому, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення не надала належних доказів обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, крім того не встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Також зазначають про необґрунтованість клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, оскільки в ньому лише формально вказані ризики. Крім того вважають, що суд не врахував позитивні характеристики ОСОБА_9 , міцні соціальні зв`язки, а також те, що він раніше не притягувався до будь яких видів відповідальності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку доводів та вимог своєї апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 і ухвалення нового рішення, яким обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснення захисника ОСОБА_8 , який у ході виступу частково підтримав свою апеляційну скаргу, уточнив вимоги і просив скасувати ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_9 , відмовити слідчому в задоволенні клопотання і ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному запобіжний захід - особиста порука, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 , на підтримку доводів апеляцій захисників, думку прокурора про необхідність відмови в задоволенні апеляційних скарг захисників, та залишення ухвали суду без змін, оскільки є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких та ризики передбачені ст. 177 КПК України, виступ слідчого, який підтримав подання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказував на обґрунтовану підозру щодо ОСОБА_9 та ризиків, що той буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг захисників, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 07 березня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України.

22 січня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

22 січня 2015 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі.

Крім того суд взяв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , врахував його вік, соціальні зв`язки та родинні стосунки, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, і це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 , можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Доводи захисників про позитивні особисті дані підозрюваного мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційних скарг захисників, що на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Судді апеляційного суду: