У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Кривенди О.В. , Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні 25
січня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Житомирської області від 14 березня 2006 року щодо нього.

Вироком Корольовського районного
суду м. Житомира від 13 грудня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК
України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1: на користь Житомирського міського
фінансового відділу 1631 грн. 17 коп. витрат на стаціонарне лікування
потерпілого ОСОБА_2; на користь потерпілого ОСОБА_2 10000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та 1000 грн. витрат на отримання юридичної допомоги; на користь
потерпілої ОСОБА_3 1000 грн. витрат на отримання юридичної допомоги.

Прийнято рішення щодо судових витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він ІНФОРМАЦІЯ_3, о 17 год. 25
хв., керуючи на
підставі тимчасового реєстраційного талону автомобілем Мерседес-Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить
на праві власності ОСОБА_4, рухаючись в м. Житомирі по вул. Київське шосе в
напрямку вул. Баранова, порушив вимоги п. п. 10.1, 12.3, 13.1, 18.4 Правил
дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху автотранспорту і скоїв
наїзд на потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які переходили проїзну частину
дороги нерегульованим пішохідним переходом, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6
отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала їх смерть, а потерпілому
ОСОБА_2 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Житомирської області від 14 березня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 в частині
вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінено, збільшено розмір
стягнень та постановлено стягнути з ОСОБА_1: на користь ОСОБА_2 830 грн. на
відшкодування майнової шкоди та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на
користь ОСОБА_3 1100 грн. на відшкодування майнової шкоди та 50000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. Зобов'язано суд першої інстанції вирішити
питання про описане майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду
щодо нього скасувати і залишити без зміни вирок суду першої інстанції,
мотивуючи тим, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди та позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди було заявлено не до нього, а до ОСОБА_4 та ТОВ ТД “Ковчег”, і ці
вимоги не уточнювались потерпілими під час судового слідства. Вважає, що розмір
моральної шкоди, яка підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
необгрунтовано завищений, оскільки він вчинив злочин з необережності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно
відмовити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими
судом доказами і у касаційній скарзі засудженого не заперечується.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пред'явили
цивільні позови у даній кримінальній справі до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ТОВ ТД
"Ковчег" про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок зазначеної у вироку дорожньо-транспортної пригоди. Суд, вирішуючи ці
позови, правильно вказав у вироку, що згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, з
урахування того, що ОСОБА_1 володів автомобілем, керуючи яким порушив вимоги
Правил дорожнього руху із зазначеними у вироку наслідками, на відповідній
правовій основі (на підставі тимчасового реєстраційного талону), то він і
повинен нести відповідальність за шкоду, заподіяну цим джерелом підвищеної
небезпеки.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визначений апеляційним судом
з урахуванням фізичних та моральних страждань потерпілих та конкретних обставин
справи і вважати цей розмір необгрунтовано завищеним підстав не вбачається.

Рішення апеляційного суду про зміну вироку в частині вирішення цивільних
позовів потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і збільшення розміру відшкодування шкоди
на їх користь належним чином мотивовано.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для зміни або скасування ухвали апеляційного суду, не виявлено.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги
засудженогоОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Шевченко Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф.
Селівон