Справа № 1-239/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Савченка
А.Г.

при секретарі Федорченко
Л.В.

за участю прокурора Антонова СВ.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду в м. Полтаві 13 березня 2007
року кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має
на утриманні малолітню дитину, водія таксі «055», судимого

22 лютого 1984
року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 17, ч. 1 ст. 140 КК України (в
редакції 1960 року) на
один рік шість місяців позбавлення волі, звільненого 19 серпня 1985 року по відбуттю
строку покарання;

27 грудня 1985
року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (в
редакції 1960 року) на
два роки позбавлення волі, звільненого 10
жовтня 1987 року по
відбуттю покарання;

З липня 1998 року цим же
судом за ч. 2 ст. 140, 17, ч. 1 ст. 81, 42 КК України (в
редакції 1960 року) на
шість місяців позбавлення волі, звільненого 18 вересня 1998
року по відбуттю строку покарання;

29 вересня 1999
року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (в
редакції 1960 року).
Кримінальну справу закрито на підставі п. «б» ст. 1 Закону України
«Про амністію» від 16 липня 1999 року;

25 жовтня 2000
року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України на
два роки позбавлення волі. Ухвалою Полтавського обласного суду вирок скасовано
і справу направлено на додаткове розслідування. Повторно засудженого за ч. 2 ст. 140 КК України на
два роки позбавлення волі, звільненого 11
липня 2002 року по
відбуттю строку покарання,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 122 КК
України,

встановив:

4 грудня 2006 року, приблизно
о 21 годині,
підсудний ОСОБА_1 під час сварки з матір»ю своєї співмешканки ОСОБА_2, яка
виникла на грунті особистих неприязнених
стосунків і переросла в бійку, наніс їй не менше п»яти ударів лопатою по

2

лівій руці, заподіявши відкритий
багатооскольчатий роздроблений перелом з дефектом м»яких тканин дистальної
головки нігтьової фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням, ран
першого пальця лівої кисті та лівого передпліччя, гематоми м»яких тканин тулубу
зліва - умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров»я.

Допитаний в ході
судового слідства по справі підсудний вину визнав повністю і показав, що дійсно
в зазначений день і час у нього з потерпілою виник конфлікт із-за того, що вона
розбила скло в вікні його будинку. Оскільки конфліктні стосунки у них
продовжуються протягом тривалого часу, то він схопив лопату і вийшов на вулицю.
Остання почала кричати і говорити своєму співмешканцю, щоб він брав сокиру і
захищав її. Тоді він наніс їй лопатою не менше п»яти ударів по руці.

Оскільки
фактичні обставини справи і розмір цивільного позову ніким не оспорюються,
підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та
істинності його позиції немає та йому роз"яснено про позбавлення права
оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно
до ч. З ст. 299 КПК
України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих фактичних
обставин справи.

Суд кваліфікує
дії підсудного ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 122 КК
України, оскільки він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження,
тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121
КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Обставинами, які
пом"якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які
обтяжують покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні
покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого підсудним злочину, його
позитивну характеристику за місцем проживання, наявність обставин, що
пом»якшують і обтяжують покарання, наявність на його утриманні малолітньої
дитини і приходить до висновку, що йому має бути призначене покарання у виді
обмеження волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів.

Згідно медичного
висновку підсудний визнаний таким, що не потребує примусового лікування від
наркоманії.

Керуючись
статтями 321, 323 та 324
КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України на
два роки обмеження волі.

На підставі ч.І
ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до
ч.І ст. 76 КК
України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу

3

кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
або роботи; періодично з"являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили у вигляді підписки про невиїзд - залишити без
змін.

Речові докази - лопату і сокиру,
які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Октябрського РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області -
повернути за належністю підсудному і потерпілій відповідно, скло віконної
шибки - знищити.

Вирок може бути
оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя А.Г.Савченко