АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/78/15 Справа № 703/5417/13-к Категорія: ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 законного представника ОСОБА_9 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.10.2014 р., якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого,

застосований медичний захід у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Стягнуті із ОСОБА_8 на користь держави 1261 грн. 20 коп. витрат, понесених в зв`язку із лікуванням потерпілого ОСОБА_10 від злочину.

Як встановлено по справі, ОСОБА_9 12.02.2013 р., близько 15 години, в службовому кабінеті № 4 Смілянської міжрайонної прокуратури під час проведення одночасного допиту його та свідка ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2, ст. 366 ч. 1, ст. 364 ч. 3 КК України, на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс останньому один удар долонею правої руки в обличчя, спричинивши струс головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В зв`язку з встановленням у ОСОБА_9 хронічної психічної хвороби, під час судового розгляду була призначена судово-психіатрична експертиза, яка у висновку після її проведення вказала на наявність у нього хронічного психічного захворювання у формі органічного маячного розладу на момент скоєння правопорушення.

Оскільки він не розуміє значення своїх дій і не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та визнаний неосудним до нього судом застосовані заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням представник ОСОБА_9 ОСОБА_8 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

При цьому посилається на позбавлення судом права неосудного ОСОБА_9 на захист зі сторони адвоката ОСОБА_11 , яка вказана у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, судом не залучений орган опіки та піклування до розгляду справи.

Також, із відеозапису тих подій не вбачається підтвердження побиття ОСОБА_10 , який таке побиття симулював та вчинив самокаліцтво.

При розгляді справи ОСОБА_9 не відмовився від дачі пояснень, проте суд його не заслухав.

Крім того, як слід розуміти, є невстановленими причини висновку експертів про застосування відносно нього примусових заходів у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду, а не надання амбулаторної медичної допомоги.

В зв`язку із симуляцією ОСОБА_10 струсу головного мозку в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Також посилається на незаконність висновку судмедекспертизи, оскільки при її проведенні огляд самого ОСОБА_9 не проводився.

Заслухавши доповідача, захисника, підтримавшого апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 ОСОБА_8 , прокурора, про залишення ухвали суду першої інстанції без зміни та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з наведенням достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що при винесенні цього судового рішення судом належним чином не були дотримані вимоги цього закону.

Як встановлено по справі, органом досудового розслідування відносно ОСОБА_9 відкрито кримінальне провадження за ст. 125 ч. 2 КК України за нанесення удару ОСОБА_10 під час допиту його в Смілянській міжрайонній прокуратурі.

По закінченню проведення слідчих дій матеріали провадження були направлені на розгляд до Смілянського міськрайонного суду.

Під час розгляду їх в суді була проведена відносно ОСОБА_9 судово-психіатрична експертиза, яка визнала його неосудним і відносно ОСОБА_9 примінені міри медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

При цьому у вступній частині ухвали зазначено про розгляд судом клопотання про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

В той же час перевіркою матеріалів встановлено, що після проведення зазначеної експертизи ніяких клопотань про застосування вказаних заходів відносно ОСОБА_9 до суду не надходило.

Відповідно до ст. 511 КПК, в разі встановлення на час слідства особи неосудною досудове розслідування закінчується закриттям кримінального провадження, про що прокурором складається постанова і ним же затверджується складене слідчим або самостійно складається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, посилання суду в ухвалі на вказане клопотання не підтверджується матеріалами провадження.

При встановленні на підставі психіатричної експертизи стану неосудності ОСОБА_9 кримінальне провадження відносно нього підлягало поверненню прокурору для його закриття на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК, тобто в зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Після цього, відповідно до ч. 3 ст. 511 КПК, слідчий або прокурор надсилає до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як встановлено по провадженню, ці вимоги закону при прийнятті рішення відносно ОСОБА_9 виконані не були.

Крім того, мотивувальна частина ухвали суперечить резолютивній, що є неприпустимим і безумовною підставою для скасування цього судового рішення.

Так, в мотивувальній частині суд на підставі зібраних доказів дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В той же час у резолютивній її частині ухвалив про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

За таких обставин вказане судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, як винесене з порушенням вимог закону, зі стадії підготовчого провадження.

При цьому ОСОБА_9 підлягає звільненню із лікувальної установи, де він проходить лікування згідно ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду від 13.10.2014 р. відносно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

ОСОБА_9 із лікувальної установи з місця його лікування звільнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :