Справа № 297/3064/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000721 від 11.08.2014 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, мобілізованого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2014 року в період часу з 17 години по 19 годину ОСОБА_5 розбивши вікно проник всередину приміщення МП Лісма ЛДТ, яке розташоване в м. Берегово по вул. Верховинська, 51, звідки таємно викрав бувші у використанні рушники розміром 120х60 см. в кількості 12 штук, загальною вартістю 864 грн., два рушники бувші у використанні розміром 60х40 см., загальною вартістю 48 грн., один підодіяльник розміром 140х120 см. , вартістю 95 грн., електричний двигун з пральної машини ЕлектроБреденс, вартістю 335 грн., два електричні обігрівачі повітря, загальною вартістю 960 грн., рулон пакувальної плівки, вартістю 300 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2602 грн..

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винними у кримінальному правопорушенні за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що в серпні 2014 року він сидів із друзями біля озера, де вживали спиртні напої, після чого він пішов додому. По дорозі додому він проник до приміщення МП Лісма ЛДТ шляхом розбиття вікна, звідки викрав речі, які перераховані в обвинувальному акті.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, те, що за місцем проживання та за місцем проходження військової служби характеризується позитивно (а.с. 14, 81), добровільно відшкодував завдані збитки (а.с. 15), в жовтні листопаді 2014 року виконував службово-бойові завдання в зоні проведення АТО (а.с. 13).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, те, що він за місцем проживання та військової служби характеризується позитивно, що потерпілий ОСОБА_6 не має до нього жодних претензій, відшкодовані йому завдані збитки (а.с. 15,54), а також, що в жовтні листопаді 2014 року обвинувачений виконував службово-бойові завдання в зоні проведення АТО (а.с. 13), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1