АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1374/14-к Номер провадження 11-кп/786/60/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст.186 ч.1 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000055 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року.

Цим вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та

мешканець

АДРЕСА_1 , з середньою освітою. Не

одружений, не працюючий, раніше не судимий,;

засуджений за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ; за ч. 2 ст. 125 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Вирок в частині обмеження волі та штрафу постановлено виконувати самостійно.

За ст.ст. 121 ч. 2, 386 КК України ОСОБА_9 виправданий.

По справі відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що 31 березня 2014 року близько 22 год. перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia 113», вартістю 284 грн.

В квітні 2014 року ОСОБА_9 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, нанісши їй удари по ногах, руках та тулубу.

ОСОБА_9 також, обвинувачувався в тому, що 16- 17 жовтня 2012 року в будинку АДРЕСА_1 в ході сварки з потерпілим ОСОБА_12 наніс останньому н е менше п`яти ударів по тулубу та в голову спричинивши тяжкі тілесні ушкодження в виді закритої травми живота та черепно-мозкової травми в наслідок чого він помер.

29 березня 2014 року близько 2 год. в будинку АДРЕСА_3 шляхом залякування та погроз примушував потерпілу ОСОБА_11 відмовитись від давання показань проти нього у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ст.ст. 125 ч. 2 , 186 ч. 1 КК України, просить вирок скасувати в частині виправдання ОСОБА_9 за ст. 121 ч. 2, 386 КК України посилаючись на неправильну оцінку судом показань свідків там інших наданих доказів, а також, м`якість призначеного ОСОБА_9 покарання. Просить постановити новий вирок визнавши ОСОБА_9 винуватим за ст.ст.121 ч.2, 186ч. 1, 125 ч.2, 386 КК України та призначити покарання 10 років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 510 грн., який виконувати самостійно.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_11 , яка вважала, що вона підлягає до задоволення, заперечення обвинуваченого його захисника та потерпілої ОСОБА_10 проти її задоволення, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч. 2, 186 ч.1 КК України доведена і не спростовується в апеляційній скарзі .

Обґрунтованим є й висновок суду про виправдання ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.2, 386 КК України.

Сам обвинувачений ОСОБА_9 винуватим себе не визнав та стверджував, що потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не спричиняв, а потерпілу ОСОБА_11 до відмови від показань не примушував.

З показань потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 вбачається, що зі слів ОСОБА_12 їм відомо, що останнього в помешканні ОСОБА_14 побив ОСОБА_15 , як вони зрозуміли ОСОБА_16 . При цьому, причин побиття та обставин за яких це сталося він не повідомляв. Самі потерпіла та свідок дати вказаної події не пам`ятають. Свідок ОСОБА_14 підтверджуючи факт перебування в його помешканні потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 пояснював, що бійки між ними не бачив, а вранці виявив лише пляму крові на підлозі. При цьому, стверджував, що вказана подія відбувалась у 2011 році, тобто за рік до смерті ОСОБА_12 ..

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила, що зі слів брата ОСОБА_12 їй відомо, що його побив ОСОБА_17 .. Про вказану обставину ОСОБА_12 повідомляв 31 жовтня 2012 року працівникам Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (а.п. 188 т.1), допитаний в суді апеляційної інстанції як свідок ОСОБА_17 заперечував факт побиття ним потерпілого.

Оцінивши зібрані у провадженні докази суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у спричиненні потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли його смерть, оскільки показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є неконкретними, суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами.

При цьому, самі свідки очевидцями побиття потерпілого не були, про цей факт їм відомо лише зі слів потерпілого, який цим особами прізвище особи, що його побила не називав, іншим особам потерпілій ОСОБА_18 та представникам міліції назвав прізвище не ОСОБА_16 , а іншої особи, що викликає сумнів у правдивості цих повідомлень і унеможливлює однозначний висновок про причетність саме обвинуваченого до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Факт спричинення обвинуваченим потерпілій ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень доведений але її твердження про те, що обвинувачений при цьому вимагав відмовитись від показань даних на досудовому слідстві не підтверджується іншими доказами.

Зокрема, свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтверджуючи факт побиття обвинуваченим, у їх присутності, потерпілої ОСОБА_11 стверджували, що мотиви його дій їм не відомі і він про них не говорив.

З огляду на це показання самої потерпілої ОСОБА_11 про вимогу обвинуваченого змінити показання та свідка ОСОБА_21 , якій наведене відомо зі слів матері ОСОБА_11 обґрунтовано не взяті судом до уваги.

Виходячи з викладеного колегія суддів не знаходить підстав до скасування вироку суду першої інстанції та постановлення нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4