Ухвала

іменем україни

20 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Указаним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1), громадянина України, судимого 16 червня 2007 року за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; звільненого постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2009 року від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк один рік два місяці чотирнадцять днів позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4 800 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), за таких обставин.

Так, засуджений 29 листопада 2014 року близько 17.00 год., перебуваючи у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_2, застосував до потерпілої ОСОБА_3 насильство, небезпечне для її життя і здоров'я, а саме: завдав легкого тілесного ушкодження ножем та заволодів грошовими 278 грн.

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій ОСОБА_2, просить змінити вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного та виключити відомості про судимість ОСОБА_2 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року, а також порушує питання про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

При призначенні ОСОБА_2 покарання місцевим судом ураховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), дані про особу засудженого, який раніше судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та у туберкульозному диспансері не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. Урахував суд і обставини, що пом'якшують покарання: щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину. Враховуючи це, покарання визначено у розмірі наближеному до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 187 КК.

Таким чином, покарання ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК, воно відповідає вчиненому та особі засудженого і є справедливим.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника та засудженого за доводами, аналогічними касаційним, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку, вказав мотиви, з яких виходив, й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Переконливих доводів для зміни судових рішень та звільнення ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК з касаційної скарги не убачається.

Посилання захисника на те, що у вступній частині вироку вказано судимість ОСОБА_2 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року, який не набрав законної сили, а в подальшому ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2015 року був скасований з направленням кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміну ухвали апеляційного суду, оскільки, при призначенні засудженому покарання суд не врахував вказаний вирок.

Оскільки зі скарги та судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_4