Провадження № 1-кп/760/169/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0009211 від 27.07.2013 по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , несудимої, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, працюючою у ФОП " ОСОБА_10 " головним редактором журналу (зі слів)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України;-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_9 , 26.07.2013 року приблизно о 21.20 год., знаходячись на стадіоні «ЦСКА» по пр. Повітрофлотському, 2, в м. Києві під час словесного конфлікту, з ОСОБА_7 , який виник на ґрунті неприязних відносин, умисно нанесла один удар повідцем, що тримала в правій руці, по обличчю потерпілої, після чого, продовжуючи свої умисні дії, нанесла один удар повідцем по лівому плечу та один удар по бічній зоні лівої руки .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: синці на верхній повіці лівого ока - 1, в ділянці чола зліва - 1, в верхньо-зовнішньому квадранті правої молочної залози - 1, на задній поверхні лівого плеча на межі середньої та нижньої третини - 1, на передній його поверхні у верхній третині - 1. Згідно висновку судово-медичної експертизи №2359 від 29.07.2013 р. вказані ушкодження спричинені тупим(ми) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті 26.07.2013 р., не є небезпечними для життя, та як кожне окремо так і у сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, що зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 .

Обвинувачена в судовому засіданні своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала, суду повідомила, що з 2012 року сім`я ОСОБА_11 їй погрожує фізичною розправою. 26 липня 2013 року о 21.00 вона разом із своєю донькою, чоловіком ОСОБА_12 та собакою вийшла на прогулянку. На вулиці вона побачила велику компанію, яка на її думку розпивала алкогольні напої. Такий висновок вона зробила, оскільки бачила п`яні обличчя.

До неї, доньки та чоловіка підійшли троє підлітків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Дані підлітки задали їм незрозуміле питання та відійшли. Після чого з-під дерева до обвинуваченої, її чоловіка та доньки підійшли вісім людей: ОСОБА_16 , потерпіла, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ці троє підлітків. Дані особи, за словами обвинуваченої, були агресивно налаштовані з невідомих для неї причин. Також повідомила суд про наявність неприязного ставлення ОСОБА_20 до обвинуваченої.

Чоловік обвинуваченої знімав дану подію на телефон, який в нього з рук вихопив брат потерпілої ОСОБА_21 . Після того ОСОБА_16 вдарив її чоловіка в груди, а потерпіла в цей час штовхнула обвинувачену, яка впала на асфальт. Після чого, чоловік обвинуваченої ОСОБА_22 використав балончик "Кобра" проти

ОСОБА_23 цей час обвинувачена побачила, як на неї біжить потерпіла, а тому зняла з собаки повідець та застосувала його проти потерпілої з метою самозахисту, вдаривши її 3-4 рази. Зазначила, що потерпіла нападала на неї, а вона відбивалася. Вказала також, що її били по ногах ОСОБА_24 сзаду та ОСОБА_25 спереду.

Однак такі твердження суд сприймає критично, оскільки вина ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 вказала, що 26 липня 2013 року вона, ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 та багато дітей та підлітків гуляли на стадіоні. До неї під`їхав на велосипеді хресник ОСОБА_28 (якому 6 років) та пожалівся, що ОСОБА_12 його обізвав "дебілом". Після чого, ОСОБА_29 пішов до ОСОБА_12 з`ясувати причини образи дитини. ОСОБА_12 почав знімати ОСОБА_29 на телефон, який останній вихопив в нього з рук. В цей час ОСОБА_12 дістав балончик, а ОСОБА_29 поклав телефон на землю. ОСОБА_12 пирснув балончиком в обличчя ОСОБА_29 , а той його вдарив.

Обвинувачена намагалася втрутитися, а потерпіла її відтягнула за кофточку, щоб та не заважала. Після чого, обвинувачена почала бити собачим повідцем потерпілу. Потерпіла вказала, що ударів обвинуваченій не завдавала, а тільки відтягувала її. Також перешкодити бійці намагалися і троє підлітків. Зазначила, що їх компанія була твереза. Також вказала, що ОСОБА_9 можливо сама собі завдала тілесних ушкоджень повідцем, коли ним махала.

Покази потерпілої підтверджуються також показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_30 , який зазначив, що перебуває в дружніх відносинах з потерпілою ОСОБА_7 показав, що в день, коли відбулася дана подія, був день народження ОСОБА_31 , під час якого вони організували "солодкий стіл". До них підбіг ОСОБА_32 і сказав, що ОСОБА_12 обізвав його "дибілом". Після чого ОСОБА_33 встав і пішов до ОСОБА_12 та обвинуваченої. ОСОБА_12 знімав його на телефон, на що ОСОБА_29 забрав в нього телефон та поклав на асфальт. ОСОБА_12 пирснув в ОСОБА_29 з балончика.

Після чого, ОСОБА_29 підбігла до обвинуваченої і почала махати руками, однак, свідок не бачив, щоб вона застосовувала фізичну силу до обвинуваченої. На що ОСОБА_9 почала бити потерпілу повідцем від собаки. ОСОБА_34 до обвинуваченої не підходила та стояла на відстані біля 3 метрів.

Свідок ОСОБА_29 , що є рідним братом потерпілої, в судовому засіданні повідомив, що обвинувачена раніше в присутності дитини ображала його дружину, а також сім`ю в цілому. Вказав, що з боку обвинуваченої до нього та його сім`ї неприязне ставлення.

Даючи показання суду, свідок зазначив, що в той день вони компанією пішли на день народження ОСОБА_35 на стадіон. Це був дитячий день народження і вони не випивали. Ярослав сказав: " ОСОБА_36 мене обізвав дебілом". На що він казав брату ОСОБА_37 , щоб той підійшов до обвинуваченої та ОСОБА_12 та спитав, скільки це ще буде тривати.

Коли ОСОБА_29 підійшов до ОСОБА_12 , той знімав його на телефон. Він відібрав телефон та присів. В цей час підійшла ОСОБА_38 , а ОСОБА_9 почала її бити повідцем. Оскільки ОСОБА_12 пирснув в нього балончиком, він у відповідь його вдарив. Зазначив, що не бачив, щоб його сестра ОСОБА_7 била обвинувачену.

На запитання суду свідок також повідомив, що запитав у ОСОБА_12 : "Скільки це ще може продовжуватися?". На що ОСОБА_9 відповіла: "Пошёл вон". Телефон відібрав у ОСОБА_12 , щоб той не знімав, за що отримав три рази струю з балончика. Бачив, що ОСОБА_9 б`є повідцем його сестру ОСОБА_7 . А сестра хотіла його захистити.

Свідок ОСОБА_39 , що є сусідкою потерпілої та обвинуваченої, суду показала, що 26 липня 2013 року вони з компанією відмічали день народження дитини. Ярослав сказав, що ОСОБА_40 образив його "дебілом". Після того, як ОСОБА_29 підійшов до ОСОБА_12 , той "тикнув" телефоном в обличчя ОСОБА_29 . Потім ОСОБА_41 пирснув балончиком йому в обличчя. Фадєєнко підійшла до ОСОБА_29 та хотіла його подряпати. В цей час до них підійшла ОСОБА_42 та почала розбороняти. ОСОБА_9 почала наносити їй удари повідцем, а ОСОБА_43 намагалася уникнути цих ударів.

Свідок також зазначила, що ОСОБА_9 більш ніж 10 разів вдарила повідцем потерпілу. ОСОБА_7 відмахувалася, а обвинувачена продовжувала бити та кричати, умисно наносячи удари. Охарактеризувала дії обвинуваченої як напад, а дії потерпілої як захист.

Крім того, повідомила суд, що на ОСОБА_9 була колективна скарга до міліції, що вона всіх ображає.

Свідок ОСОБА_44 , що є сусідкою обвинуваченої та потерпілої, зазначила, що 26.07.2013 р. вони компанією вийшли на стадіон ЦСКА, щоб діти могли пограти. До неї підійшов її син ОСОБА_32 та сказав, що ОСОБА_12 назвав його "дебілом". Тоді ОСОБА_29 пішов до ОСОБА_12 спитати в чому справа. За ним підійшла і ОСОБА_7 , там стояла і ОСОБА_9 .

Далі зазначила, що під час сварки ОСОБА_9 зачепила ОСОБА_29 , а ОСОБА_7 опустила руку ОСОБА_9 . Бачила як ОСОБА_9 наносила потерпілій удари. Вказала, що було біля 10 ударів, під час нанесення ударів зачепила також свою доньку. Вказала, що обвинувачену ніхто не бив, а навпаки обвинувачена наносила удари. Впевнена, що це була не самооборона, а напад. Також зазначила, що на ОСОБА_9 неодноразово писали скарги в міліцію про те, що вона всіх ображає.

Свідок ОСОБА_45 , що є сусідом обвинуваченої та потерпілої суду показав, що 26 липня 2013 року до дорослих прийшов в компанії ОСОБА_46 та ОСОБА_47 цей час на велосипеді під`їхав ОСОБА_32 і сказав, що його нецензурно образили. Вказав на сім`ю ОСОБА_9 . З метою владнання конфлікту вони підійшли до ОСОБА_9 , на що обвинувачена їх образила, сказавши:"Гопники несовершеннолетние чего вы вмешиваетесь?". Після чого вони пішли назад до дорослих.

Після того, до обвинуваченої та її чоловіка підійшов ОСОБА_29 . Зав`язалася сварка. Чоловік ОСОБА_9 дістав балончик та пирснув, рідина з нього попала в очі всім оточуючим. Під час сварки обвинувачена взяла повідець від собаки і почала махати ним в сторону ОСОБА_48 . ОСОБА_38 намагалася відібрати повідець у обвинуваченої, щоб та не вдарила ОСОБА_49 . Однак обвинувачена вдарила ОСОБА_49 , а пізніше і ОСОБА_50 .

Свідок також вказав, що ОСОБА_9 навмисно била повідцем ОСОБА_49 , а пізніше почала навмисно бити і ОСОБА_50 та ОСОБА_51 . Сказав, що не знає точної кількості ударів, бачив як мінімум один удар по потерпілій, однак впевнений, що могли бути і інші удари. Зазначив також, що потерпіла на обвинувачену не нападала, ударів їй не завдавала, а, навпаки, обвинувачена нападала на потерпілу.

Свідок ОСОБА_12 , що є чоловіком обвинуваченої, суду повідомив, що 26.07.2013 р. о 21.00 вони з дружиною вийшли гуляти з собакою. На стадіоні ЦСКА була група людей. До них з обвинуваченою підійшли троє підлітків та спитали навіщо обізвали дитину "дебілом".

Пізніше підійшов ОСОБА_29 . У нього був фотоапарат, а тому свідок витяг мобільний телефон. Лесик почав "з ругани", вихопив телефон та вдарив в груди. ОСОБА_42 штовхнула руками обвинувачену в груди. Обвинувачена відштовхувала руками, а била повідцем. Обвинувачену обступили троє: ОСОБА_25 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . Після чого, ОСОБА_25 нанесла удар ногами свідок бачив синяки та заключення судмедекспертів. Вказав, що ОСОБА_25 та ОСОБА_24 схопили ОСОБА_52 та били ногами в нижню частину тіла.

Під час додаткового допита свідок ОСОБА_12 свої покази частково змінив, вказавши, що удари потерпіла наносила обвинуваченій по верхній частині тулуба (лікті, груди) та доповнив, вказавши, що ОСОБА_25 штовхнула дружину з дитиною та вони впали на асфальт, після чого потерпіла ще два рази підбігла та вдарила. Зазначив, що з боку обвинуваченої це був самозахист.

Свідок ОСОБА_53 , що є знайомою потерпілої зазначила, що в той день гуляла з дитиною неподалік від компанії. Коли побачила скупчення людей підійшла. Дізналася, що обвинувачена обізвала дитину, яка каталася на велосипеді. Батько дитини із сестрою ОСОБА_7 та дружиною пішли дізнатися з якої причини обізвали дитину. Чоловік обвинуваченої почав бризкати балончиком. Самої події свідок не бачила, їй розповіли. Бачила тілесні ушкодження у ОСОБА_7 на обличчі та плечах. ОСОБА_7 розповіла, що її вдарили повідцем від собаки.

Свідок ОСОБА_54 , що є сусідкою потерпілої та обвинуваченої, охарактеризувала обвинувачену негативно. Вказала, що обвинувачена постійно її ображає, про що складався відповідний акт. Вказала, що безпосереднім свідком подій не була і чула про подію зі слів сина. Вказала, що обвинувачена її постійно ображає, говорить, що вона товста і тупа. Вплутує також свою дитину, яку вчить говорити: "Тьотя-тумба". Все це робить дуже показово та театрально. Крім того, обвинувачена постійно на площадці ображає пенсіонерів. Казала: "Бабушка-смерть". Ображає також дітей ОСОБА_19 (зі слів мами), а також дітей на площадці та людей похилого віку.

Свідок ОСОБА_55 , що мешкала по сусідству з обвинуваченою та потерпілою, вказала, в день події вона гуляла разом з ОСОБА_56 та ОСОБА_57 на стадіоні. Знає, що потерпіла разом з іншими святкувала день народження дитини. Дитина бігала та раділа, що в нього день народження. Потім свідок почула крики та побачила як очевидці говорили, що ОСОБА_9 образила дитину.

Вказала, що ОСОБА_58 зняла повідець та почала їм махати в сторону чоловіка ОСОБА_59 , при цьому зачепила свою дитину. Також свідок зазначила, що ініціатором конфлікту була обвинувачена. Не бачила, щоб на ОСОБА_9 хтось нападав. Дії ОСОБА_9 були схожі на самозахист. Разом з тим, повідомила, що не бачила, щоб ОСОБА_42 чи інші особи чинили по відношенню до обвинуваченої агресивні дії.

Свідок ОСОБА_60 , що мешкає по сусідству з обвинуваченою та потерпілою, суду показала, що літом 2013 року вона з подругою ОСОБА_61 гуляли з дітьми. В цей час сусіди святкували день народження дитини. Звернула увагу на скупчення людей. Було багато криків. Чоловік ОСОБА_62 розпилив балончиком. Ударів не бачила. ОСОБА_38 показувала синці на обличчі та руках. Сказала, що її вдарила ОСОБА_9 собачим повідцем.

На запитання захисника, свідок повідомила, що запаху алкоголю у дорослих не було. ОСОБА_9 назвала дитину "дебілом" в його ж день народження. Лесики підійшли з`ясувати причину цього.

Свідок ОСОБА_63 , що працює слідчим Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві вказав, що була заява від ОСОБА_7 про те, що їй було нанесено тілесне ушкодження. Вказав, що було також провадження за заявою ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Крім того, суд допитав ще двох свідків ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , які не були присутні під час події, однак охарактеризували обвинувачену з позитивного боку. Так обидва свідки зазначили, що працюють разом з обвинуваченою та ніколи агресії з її боку не спостерігали.

Вина ОСОБА_9 у нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підтверджується також:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2013 р. від ОСОБА_7 , згідно якого 26.07.2013 р. близько 21:20 год. за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський,2 гр. ОСОБА_66 , прож. АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження (Т.1, а.с 177-178);

- висновком експерта № 2359 від 29.07.2013 р., згідно якого при проведені судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні тілесні ушкодження: - синці: на верхній повіці лівого ока - 1, в ділянці чола зліва - 1, в верхньо-зовнішньому квадранті правої молочної залози - 1, на задній поверхні лівого плеча на межі середньої та нижньої третини - 1, на передній його поверхні у верхній третині - 1. Вказані ушкодження спричинені тупим(ми) предметом (предметами), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті 26.07.2013 року, не є небезпечними для життя, та як кожне окремо так і у сукупності відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених тілесних ушкоджень, вони утворилися при нанесенні не менш ніж 4-х травматичних впливів (Т.1, а.с. 179-181);

Дані докази суд визнає належними та допустимими.

Виходячи із здобутих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, а її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона заподіяла умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

Так, допитані в судовому засіданні свідки та сама обвинувачена підтвердили факт існування затяжних конфліктних відносин між потерпілою і обвинуваченою. Свідки в судовому засіданні підтвердили також наявність сварки 26 липня 2013 р., учасниками якої були обвинувачена та потерпіла.

Виходячи із показань обвинуваченої, потерпілої, свідків та досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним існування неприязних відносин між обвинуваченою та потерпілою. Враховуючи зазначене та наявність конфлікту з приводу образи дитини, суд вважає, що у обвинуваченої був мотив на завдання легких тілесних ушкоджень потерпілій.

Виходячи із показань свідків саме обвинувачена завдала потерпілій ударів повідцем, в результаті яких у неї утворилися тілесні ушкодження. Те, що вона завдала потерпілій ударів повідцем підтвердила також і сама обвинувачена, пославшись разом з тим, на те, що це було зроблено з метою самозахисту.

Покази всіх свідків та обвинуваченої в частині завдання ударів обвинуваченою потерпілій узгоджуються із показаннями потерпілої і відповідають встановленим в суді обставинам.

Разом з тим, суд критично відноситься до показів обвинуваченої про те, що собачий повідець ОСОБА_9 застосувала по відношенню до ОСОБА_7 з метою самозахисту, оскільки факт умисного нанесення тілесних ушкоджень підтвердили більшість свідків.

Так, зокрема свідки ОСОБА_67 та ОСОБА_29 вказали, що не бачили, щоб потерпіла застосовувала до обвинуваченої фізичну силу, однак, навпаки, бачили, що обвинувачена наносила потерпілій тілесні ушкодження.

Крім того, свідки: ОСОБА_68 , ОСОБА_34 та ОСОБА_69 суду прямо показали, що обвинувачена умисно наносила потерпілій тілесні ушкодження в той час, коли потерпіла їй загрози не являла.

Покази свідка ОСОБА_70 суперечать одне одному, оскільки вона зазначила, що дії ОСОБА_9 були схожі на самозахист. Разом з тим, відразу ж повідомила, що не бачила, щоб ОСОБА_42 чи інші особи чинили по відношенню до обвинуваченої агресивні дії. Та не бачила, щоб на ОСОБА_9 хтось нападав. Враховуючи суперечливість таких свідчень, суд не може покласти їх в основу вироку та не бере їх до уваги.

Крім того, суд не довіряє показам свідка ОСОБА_12 , оскільки дані покази в частині дій потерпілої та умислу обвинуваченої повністю суперечать показам всіх інших свідків та потерпілої. Крім того, суд враховує родинні відносини даного свідка з обвинуваченою і вважає, що дані покази були дані з метою допомогти обвинуваченій уникнути відповідальності, передбаченої кримінальним законом, а тому є неправдивими і не можуть бути покладені в основу вироку.

При цьому суд вважає за можливе покласти у основу вироку показання потерпілої щодо умисного нанесення їй обвинуваченою тілесних ушкоджень та покази свідків, які є логічними, послідовними та об`єктивними.

Показання потерпілої повністю узгоджуються із показаннями свідків: ОСОБА_71 , ОСОБА_29 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 та в цілому не суперечать показанням інших свідків, крім свідка ОСОБА_12 , та підтверджуються висновком експерта № 2359 від 29.07.2013 р., якім встановлено факт отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту були досліджені також докази, які сторона захисту подала суду, а саме: протокол огляду предмету від 22 травня 2014 року (Т.1, а.с. 182-185), диск відеофіксації подій (Т.1, а.с.197) та копія висновку експерту № 2364 від 29.07.2013 р. (Т.2, а.с 42-44).

В протоколі огляду предмету від 22 травня 2014 р. зафіксований перегляд диску DVD-R "Verbation", на якому за твердженням сторони захисту зібрані докази відсутності вини обвинуваченої в інкримінованому їй злочині.

Разом з тим, переглянувши в судовому засіданні даний диск та дослідивши протокол його перегляду, судом встановлено, що відео при відтворенні файлу "26.07.13.avi" є нечітким, всі обличчя та фігури людей на даному відео розмиті, з перегляду відео не зрозуміло, яка подія зафіксована, час та місце даної події, а також хто є учасниками даної події. Теж саме стосується і фотографій, які знаходяться в папці "стопкадрСтадион". Фотографії є нечіткі, з їх змісту не зрозуміло, хто на них зображений та з приводу якої події. Експертиза з даних питань не проводилася.

Відео, зафіксоване у файлах: "26.07.13_frame30.avi" та "26.07.13_frame50.avi" є уповільненими, тобто такими, що зазнавали втручання, а тому є спотвореними та не допустимими доказами.

Виходячи з вимог ст. 85 Кримінального процесуального кодексу України, суд не може визнати зазначені відео допустимими доказами.

В файлі "Razgovor s Andreem.avi" зафіксована аудіодоріжка, на якій за твердженням сторони захисту чутна розмова з ОСОБА_75 . Разом з тим, суд не може встановити особу даної людини та ідентифікувати його за голосом. Експертиза з даного приводу не проводилася. Крім того, даний запис зроблений в порушення вимог ст. 258 та 260 КПК України, а тому, в силу вимог ст. 85, 86 Кримінального процесуального кодексу України, не може бути належним та допустимим доказом в суді.

Невстановленими в судовому засіданні є також і особи, що фігурують у відео файлах "_.11.13.avi" "02.09.12.avi" "23.08.12.avi", а також в папці "угрозы и оскобления". Виходячи із загального змісту даних фотоматеріалів та відеозаписів, судом встановлено, що події які на них зафіксовані, не мають відношення до події кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченою, а тому, відповідно до вимог ст. 85 Кримінального процесуального кодексу України є неналежними доказами. Експертиза щодо ідентифікації даних осіб також не проводилася.

Враховуючи зазначене, суд не може визнати належним та допустимим доказ - протокол огляду предмету від 22 травня 2014 року (Т.1, а.с. 182-185), оскільки він містить інформацію, яка в судовому засіданні не підтвердилася. Крім того, на а.с 182 Т.1 в змісті розшифровки відеофайлу "_.11.13.avi" міститься фраза: "після чого ми підійшли до лавочки у дворі нашого будинку". Таким чином, можна зробити висновок, що даний протокол слідчим тільки підписувався, а складався іншими особами, які проживають в даному будинку, про що зазначав і прокурор. Крім того, згідно протоколу був оглянутий диск "Verbation", в той же час в матеріалах міститься диск з іншою назвою "Verbatim".

Таким чином, даний доказ не може бути покладений в основу вироку.

Копія висновку експерта (Т.2, а.с 42-44), що надана суду в якості доказу стороною захисту належним чином не завірена, її походження не відоме, а тому інформація, що в ній наявна не є підтвердженою. Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Виходячи з зазначеного, суд не може визнати даний доказ належним та допустимим.

Таким чином, показання потерпілої ОСОБА_7 та свідків (крім показань ОСОБА_12 та ОСОБА_70 ) є послідовними та логічними, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичної експертизи та іншими доказами, а тому підстави ставити під сумнів твердження потерпілої про те, що саме від умисних ударів обвинуваченої в неї виникли тілесні ушкодження відсутні. Суд розцінює твердження ОСОБА_9 про невинуватість у вчиненні злочину, як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне та не може покласти їх у основу вироку.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі і не викликає сумнівів у суду.

Разом з тим, мотивом зміни обвинувачення прокурором стала необхідність внесення в обвинувальний акт технічних правок, не змінюючи при цьому суті обвинувачення.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст.65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_9 вчинила злочин, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисний та закінчений.

Як особа, ОСОБА_9 за місцем роботи за показами свідків характеризується позитивно. За місцем проживання відповідно, до характеристики КП "Залізничне", на неї письмових звернень та скарг від сусідів та мешканців будинку до даного КП не надходило.

Разом з тим, деякі свідки по даному кримінальному провадженню за місцем проживання характеризують особу ОСОБА_9 вкрай негативно.

Так, свідок ОСОБА_29 повідомив, що обвинувачена раніше неодноразово ображала потерпілу, називала її "повією" в присутності її дитини, а також ображала всю її сім`ю. Свідок ОСОБА_76 зазначила, що обвинувачена постійно ображає її та вчить свою дитину також її ображати. Робить це показово. Крім того, ображає пенсіонерів та дітей ОСОБА_19 .

Про те, що на обвинувачену, за постійні образи оточуючих, писали скаргу до міліції, повідомили також свідки ОСОБА_68 і ОСОБА_77 .

Зухвалу поведінку обвинувачена виявила також і під час судового засідання, неодноразово висловлювала свою зневагу до суду та судового процесу, відмовлялася виконувати розпорядження головуючого та дозволяла собі сперечання з судом та навіть негативні побажання в дебатах сім`ям головуючого та прокурора. З приводу непроцесуальної поведінки обвинуваченій неодноразово робилися зауваження із занесенням до журналу судових засідань.

Все це свідчить про стійке небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, відсутність розкаяння у своїх діях та відчуття безкарності.

Обвинувачена на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 351-353, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_9 і покарання у вигляді 190 (ста дев`яноста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1