МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/554/14-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши 24 квітня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
1) 04.03.1992 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 141, ст. 46-1 КК УРСР до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
2) 03.09.1993 р. цим же судом за ст.ст. 17, 140 ч. 1, 45 КК УРСР до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
3) 23.06.1994 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК УРСР до 4 років позбавлення волі;
4) 26.06.2001 р. Корабельним районним судом м. Миколєва за ч. 1 ст. 229-6, ст. 45 КК УРСР до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
5) 25.01.2002 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі;
6) 23.07.2003 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;
7) 22.12.2003 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 395, 70 ч. 4, 72 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
8) 04.05.2006 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;
9) 11.11.2009 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
10) 04.03.2010 р. Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 20.08.2013 р. по відбутті строку покарання,
у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обставини визнані судом доведеними
ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, в останнє 04.03.2010 р. Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин.
Так, 10.01.2014 р. в другій половині дня (точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_4 за попередньою змовою із іншою особою, умисно, з метою повторного викрадення чужого майна, через вікно проник до дачного будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав майно останнього, а саме: ручна швейна машинка б/у, вартістю 500 грн.; металевий компресор від холодильника «Ліга», вартістю 1000 грн.; алюмінієва кришка від пральної машинки, вартістю 50 грн.; каструлю алюмінієву, вартістю 25 грн.; секатор, вартістю 40 грн.; молотки в кількості 2-х штук, загальною вартістю 40 грн.; електричний вентилятор білого кольору, вартістю 300 грн., чим завдали ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1955 грн. Після цього ОСОБА_4 та інша особа з викраденим майном намагались зникнути, але за обставин не залежних від їх волі, розпорядитись викраденим не встигли, так як були затримані охоронцями СВТ «Урожай».

Виклад доказів, їх аналіз та правова кваліфікація
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав. Повністю погодившись з обставинами встановленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті пояснив, що 10.01.2014 р. він разом зі ОСОБА_7 прибув до СВТ Урожай, розташованого поблизу с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, де вони хотіли зайти в гості до свого знайомого. Знайомого вдома не опинилося. Знаходячись на огородженій території СВТ Урожай вони побачили на сусідній дачній ділянці металеві каструлі. Кому належить ця дачна ділянка їм не було відомо. Вони перелізли через паркан вказаної дачної ділянки, після чого через вікно проникли всередину дачного будинку. Знаходячись в значеному місці вони викрали швейну машинку, металевий компресор від холодильника, алюмінієву кришку від пральної машинки, каструлю алюмінієву, секатор, молотки в кількості 2-х штук, електричний вентилятор. Викрадене майно вони винесли за межі дачної ділянки і коли віддалилися від неї приблизно на 100 метрів, їх помітив сторож СВТ і затримав з викраденим. Після цього сторож викликав міліцію і по прибутті їх затримали співробітники міліції. Таким чином викраденим майном вони не змогли розпорядитися у зв`язку із затриманням одразу після крадіжки на огородженій території СВТ Урожай. Все викрадене майно повернуто потерпілому. У вчиненому кається.
Окрім показань ОСОБА_4 , його вина також підтверджується письмовими доказами.

Так, з заяви потерпілого ОСОБА_6 від 10.01.2014 р., протоколу огляду місця події від 10.01.2014 р. вбачається, що з дачного будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , було викрадене наступне майно потерпілого, а саме: ручна швейна машинка б/у, вартістю 500 грн.; металевий компресор від холодильника «Ліга», вартістю 1000 грн.; алюмінієва кришка від пральної машинки, вартістю 50 грн.; каструля алюмінієва, вартістю 25 грн.; секатор, вартістю 40 грн.; молотки в кількості 2-х штук, загальною вартістю 40 грн.; електричний вентилятор білого кольору, вартістю 300 грн., а всього на суму 1955 грн.
Викрадене у потерпілого ОСОБА_6 майно було вилучено у обвинуваченого ОСОБА_4 , оглянуте і описане в протоколах огляду предметів від 11.01.2014 р., після чого 03.02.2014 р. повернуто потерпілому під розписку. Внаслідок цього 11.03.20014 р. та 23.04.2014 р. потерпілий письмово заявив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.
Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 73 від 14.02.2014 р. ОСОБА_8 страждає стійким психічним розладом емоційно нестійким розладом особи в стані компенсації. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В цей час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, оцінюючи у сукупності зібрані в ході кримінального провадження докази, які повністю узгоджуються між собою, суд знаходить вину ОСОБА_4 доведеною.

Разом із тим суд не погоджується із кваліфікацією органу досудового розслідування дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України як закінченого злочину. Як вбачається з досліджених доказів, так і з встановлених органом досудового розслідування обставин наведених в обвинувальному акті, ОСОБА_4 , заволодівши під час крадіжки майном потерпілого ОСОБА_6 , фактично не мав можливості ним розпорядитися, оскільки безпосередньо після вчинення злочину був затриманий охороною на огородженій території СВТ Урожай біля місця вчинення злочину.

Виходячи з викладеного дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати не як закінчений злочин, а як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до житла, тобто за ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 3 КК України.

Призначення покарання, інші процесуальні рішення
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, встановлені в судовому засіданні обставини, а також особу ОСОБА_4 .

Так ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, характеризується посередньо, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання ним своєї вини і щире каяття, сприяння встановленню істини в ході судового розгляду кримінального провадження, повне відшкодування шкоди потерпілому та відсутність з боку останнього претензій до нього.

Обставина яка зазначена органом досудового розслідування як така, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , а саме: вчинення злочину щодо особи похилого віку, підлягає виключенню, оскільки на момент вчинення протиправних дій ОСОБА_4 не була відома особа потерпілого і він не знав про належність дачної ділянки саме ОСОБА_6 , який є особою похилого віку.

Виходячи з викладеного суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , щодо останнього слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції відповідної статті кримінального закону. Одночасно суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням у поєднанні із обов`язками згідно ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч. 2 - 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і у відповідності до ст. 76 КК України виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі: швейну машинку, металевий компресор від холодильника, алюмінієву кришку від пральної машинки, каструлю алюмінієву, секатор, молотки в кількості 2-х штук, електричний вентилятор залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1

_______________________________________________________________________

Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

24.04.2015