Справа №560/2097/14-к
Провадження №1-кп/560/166/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000618 від 08 листопада 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С ТА Н О В И В:
В середині жовтня 2014 року, у вечірню пору ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом зриву навісного замка за допомогою металевої фомки, проник до погребу, що розташований на території господарства ОСОБА_5 що знаходиться в с.Вербівка, звідки таємно викрав два мішки ягід журавлини, загальною вагою 70 кілограм вартістю 1750 гривень, чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та цілком підтвердив встановлені судом обставини вчинення злочину і пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах в середині жовтня 2014 року він зайшов на територію господарства ОСОБА_5 де зірвавши замок проник у погріб, звідки викрав два мішки ягід журавлини. Просив суворо не карати, оскільки зробив для себе належні висновки.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України розглянути без його участі, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. З приводу міри покарання, погоджується із прокурором.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті обвинувачення, він та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, судом, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину ОСОБА_4 доведено повністю, а тому його дії суд кваліфікує: за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше не судимий (а.п. 39), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.п.38), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.37).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , яка визначена ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд приймає до уваги також і те, що ОСОБА_4 , повністю визнавши свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які були логічними, послідовними і незмінними, що свідчить про його небайдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, тому враховуючи всі обставинами справи, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст.185 КК України, одночасно прийшовши до висновку, що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства, а його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, в ході судового розгляду до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, визначених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1 .