Справа № 10-205/2007 p. Категорія 4.2 ст. 186 КК України
Суддя 1 інстанції: Князьков В.В. Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого Мозговенка
В.В.

суддів Дем*яносова
О.В., Свіягіної
І.М.

з участю прокурора Шаіпова
P.P.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Апеляційного суду Донецької області справу за апеляцією
прокурора на постанову судді Ворошилівського районного суду м. Донецька від 30 березня 2007 року про відмову
в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Донецька, громадянина України, судимого якому пред'явлене обвинувачення у вчиненні
злочину передбаченого ст. 186
ч. 2 КК України.

Постановою судді Ворошилівського районного суду м.
Донецька від 30 березня 2007 року відмовлено
в обранні щодо ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту й обрано запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд з мотивів того, що не має достатніх підстав вважати, що тільки
такий запобіжний заход може
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків.

На вказану постанову суду принесено апеляцію прокурором.
В апеляції він просив постанову суду скасувати посилаючись на те, що судом не
враховано те, що ОСОБА_1
неодноразово судимий, й знову вчинив злочин у групі осіб.

Вислухавши доповідача, думку прокурора який підтримав
доводи апеляції, колегія суддів перевіривши матеріали справи й обсудивши доводи апеляції
вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимогам ст. 148
КПК України будь який запобіжний заход
може бути застосованим тільки за наявності достатніх підстав, вважати що
обвинувачений буде продовжувати злочинну діяльність, може переховуватись від
слідства та суду. перешкоджати встановленню істини у справі, ухилитися від
виконання процесуальних рішень по справі.

Так, в поданні слідчий фактично мотивував необхідність
обрання обвинуваченому запобіжного заходу посилаючись на те, що він може
вчинити новий злочин оскільки раніше був засуджений але не навів доказів, які б
з достатньою вірогідністю свідчили про можливість неналежної процесуальної
поведінки обвинуваченої.

2

Напроти, як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 має постійне
місце мешкання, був судимий лише за злочини які не віднесені до категорії
тяжких. Будучи допитаним під час досудового слідства він дав визнавальні
показання по справі.

Тобто такі обставини не свідчать про вірогідність не
додержання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав
належну оцінку доводам подання й прийшов до обгрунтованого висновку про
можливість дотримання обвинуваченим під час досудового слідства належної процесуальної
поведінки без обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,
а тому апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись вимогами
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову
судді Ворошилівського районного суду м. Донецька від 30 березня 2007 року про відмову
в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, щодо ОСОБА_1

- без зміни.