Номінальний № 1007/2411/2012
Справа № 1/1007/165/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Остапець Т.С.

потерпілого - ОСОБА_1

законного представника підсудного -ОСОБА_2

законного представника потерпілого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

інспектора Броварського МВ міліції - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєні злочину, передбаченого ст.122 ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_6 вчинив умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_1 за таких обставин.

21 жовтня 2011 року, близько 13 години 30 хвилин, неповнолітній підсудний ОСОБА_6, перебуваючи в приміщенні коридору, біля кабінету №7, Красилівської ЗОШ, що знаходиться в с.Красилівка Броварського району Київської області по вулиці Л.Українки, №30, вчинив з потерпілим ОСОБА_1 сварку із-за раптово виниклих неприязних відносин.

В послідуючому, підсудний зайшов до кабінету №7, де в той час ОСОБА_1 мив підлогу дерев'яною шваброю, погрозив останньому в нанесенні удару. В свою чергу, ОСОБА_1 з метою уникнення побиття почав виштовхувати ОСОБА_6 дерев'яною шваброю з приміщення, при цьому наніс йому один поштовх у вигляді удару в ліве плече. В процесі цього конфлікту, підсудний ОСОБА_6, застосовуючи фізичну силу своїх рук, відібрав у ОСОБА_1 швабру та діючи умисно, наніс нею потерпілому один удар в область кисті правої руки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу другої п'ясної кістки правої кисті, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №09/129-11 від 12.01.2012р. утворились від дії тупого предмета, по строку можуть відповідати 21.10.2011р. та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили довготривалий розлад здоров'я, оскільки для зросту перелому необхідно не менше 21 дня.

Органом досудового слідства такі дії підсудного ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 122ч. 1 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесного ушкодження за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що навчається в 10-А класі Красилівської ЗОНІ, потерпілого ОСОБА_1 знає давно, стосунки з ним нормальні. 21 жовтня 2011 року він проходив по коридору школи, біля кабінету №7, де посварився з потерпілим ОСОБА_1 В продовження сварки, через деякий час зайшов в клас, де потерпілий ОСОБА_1, будучи черговим мив шваброю пол. Там, в процесі сварки та штовханини, забрав в потерпілого швабру та нею один раз вдарив ОСОБА_1. який закрився рукою і удар прийшовся в руку. В послідуючому йому вчителька повідомила, що в ОСОБА_1 перелом руки. Про скоєне жалкує, вибачався в потерпілого. Раніше ніяких проступків не вчиняв, на обліку в міліції та кімнаті в справах неповнолітніх не перебував. Виховується в повноцінній сім'ї, забезпечений для виховання всім необхідним, має комп'ютер, мобільний телефон, мешкає в окремій кімнаті. В скоєному чистосердечно розкаюється.

Покази підсудного ОСОБА_6 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву, щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності га істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Винність ОСОБА_6, крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на досліджені яких підсудний не наполягав, оскільки не оспорював фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_6 в пред'явленому йому обвинуваченні.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудний ОСОБА_6 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, тобто вчинив злочин, передбачений ст.122ч.1 КК України і тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов по кримінальній справі в процесі досудового слідства та в судовому засіданні не заявлявся.

В судовому засіданні в процесі судового слідства, захисник підсудного по справі заявила клопотання, про закриття справи стосовно її підзахисного із застосуванням до нього заходів виховного характеру, відповідно до ст. 105 КК України та ст.7-1 КПК України, пояснивши при цьому, що її підзахисний повністю визнає свою вину у вчиненому, щиро розкаюється в цьому, до кримінальної відповідальності притягується вперше, він є неповнолітнім, позитивно характеризується, завіряє, що подібного більше не допустить.

Дане клопотання підтримав повністю підсудній, пояснивши про цьому, що більше ніколи не допустить подібного, законний представник підсудного, яка також підтримала вказане клопотання пояснила, що вона як мати має всі можливості для належного позитивного впливу на перевиховання сина, потерпілий і його законний представник також не заперечували проти заявленого клопотання, прокурор вважала за можливе задовольнити вказане клопотання про звільнення підсудного від покарання, та закриття справи провадженням, відповідно до ст. 105 КК України, доповнила, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину та щиро розкаюється в скоєному, він є неповнолітнім та не є суспільно небезпечною особою, крім цього зазначений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників судового процесу, які не заперечували стосовно заявленого клопотання, суд вважає, що підсудного необхідно звільнити від покарання, а кримінальну справу закрити провадженням, оскільки підсудний є неповнолітнім, визнав вину повністю, щиро розкаявся в вчиненому, як особа він не є суспільно небезпечним.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин передбачений ст.122ч.1 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Згідно ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до матеріалів справи, підсудний ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, є неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, значної матеріальної шкоди від його злочинних діянь не наступило, що підсудний як особа не є суспільно небезпечним, забезпечений житлово-побутовими умовами, підлягає впливу дорослих членів родини, які належним чином займаються його вихованням, а тому є всі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, з передачею під нагляд батьків, до настання його повноліття.

За наведених обставин суд вважає, що для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів неповнолітній підсудний ОСОБА_6 не потребує застосування покарання.

Судових витрат по справі немає.

Речовий доказ швабру, що знаходиться в камері речових доказів Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області слід знищити.

Виходячи з викладеного, відповідно до ст.105 КК України та керуючись ст. ст. 7-1, 273, 282, 447 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу стосовно підсудного ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.І КК України, провадженням закрити, звільнити його від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, з передачею під нагляд батьків.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 підписку про невиїзд з постійного місця проживання скасувати з часу набрання постановою законної сили.

Речові докази по справі швабра, що знаходиться в камері схову Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

Постанова, може бути оскаржена протягом 7-ми діб, до апеляційною суду Київської області, шляхом подачі апеляції, через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя М.Д. Рабець