УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/48/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.336 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Олевського районного суду Житомирської області, від 12 березня 2015 року, -
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замисловичі, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
засуджено за ст.336 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту затримання.
Згідно вироку, ОСОБА_6 знаходячись на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, маючи військову спеціальність стрілець, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією, відповідно до указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», 29.01.2015 року був належним чином оповіщений у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване за адресою м.Олевськ отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 8 годину 30 хвилин 31.01.2015 року для відправки у військову части А 1048.
ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, маючи можливість прибуття, без поважних причин ухилився від призову і не прибув у вказаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття для призову за мобілізацією в Збройні Сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_6 , не погоджується з вироком суду першої інстанції, вважає призначене йому покарання занадто суворим та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Наголошує, що судом при призначенні йому покарання не в достатній мірі були враховані дані про його особу, згідно яких він має позитивну характеристику, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що він повністю визнав свою вину. За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду змінити, застосувати до нього правила ст.75,76 КК України.
- прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, також вважає призначене ОСОБА_6 покарання занадто суворим. Вказує, що при винесенні вироку судом не було взято до уваги та не враховано щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини, активне сприяння у розкритті злочину, його позитивну характеристику. За результатами апеляційного розгляду справи просить вирок суду скасувати, постановити новий, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним строком на два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та прокурора, які підтримали подані ними апеляційні скарги, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України колегія суддів вважає, що подані апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 474 КПК України законодавець визначив загальний порядок судового провадження на підстави угоди, яким встановив, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та за наявності зазначених у ч.7 підстав, своєю ухвалою відмовляє у її затвердженні.
З огляду на матеріали судового провадження суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги даного закону.
Як вбачається з журналу судового засідання, від 02.03.2015, суд, за результатами розгляду укладеної між прокурором ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про визнання останнім винуватості, відмовив у її затвердженні. Проте, це своє рішення суд процесуальним документом (ухвалою) не оформив та належним чином не мотивував.
Колегія суддів вважає, що в наслідок відсутності процесуального рішення щодо відмови у затвердженні такої угоди, вона не може вважатися вирішеною у відповідності до вимог вищезазначеного закону. В той же час, без належного вирішення угоди, здійснений судом подальший судовий розгляд даного кримінального провадження та прийняття по ньому остаточного рішення у формі вироку не можуть вважатися законними, що є підставою для скасування оскаржуваного вироку.
Оскільки, при скасуванні вироку остаточно вирішити дане кримінальне провадження за вище наведених обставин в апеляційному порядку є неможливим, а ч.1 ст.415 КПК України не передбачає вищезазначеної підстави для скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, за відсутності інших положень процесуального закону, які б регулювали вказане питання кримінального провадження, апеляційний суд вважає за можливе застосувати правила ч.6 ст.9 КПК України, та скасувавши вирок, призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів також вважає, що якщо суд першої інстанції за результатами розгляду угоди прийде до висновку про наявність підстав для її відмови та перейде до судового слідства, в ході якого об`єм обвинувачення не збільшиться, то за таких обставин суду необхідно належним чином врахувати вимоги ст. 65 КК України та обговорити питання про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.
Керуючись ст.ст.9, 404, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області, від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ст.336 КК України, - скасувати.
В порядку ст.404 КПК України призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: