У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.,

за участю
прокурора

Сорокіної О.А.,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 10 травня 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на
судові рішення щодо нього.

Вироком Березанського
районного суду Миколаївської області від 11 травня 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 317 КК України на три роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України на п'ять років шість місяців позбавлення волі
з конфіскацією ½ частини майна;

- за ч. 2 ст. 308 КК України на
шість років позбавлення волі з позбавленням права займатися
фельдшерсько-акушерською діяльністю строком на три роки та з конфіскацією ½ частини майна;

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено ОСОБА_2 покарання - шість років позбавлення волі з
позбавленням права займатися фельдшерсько-акушерською діяльністю строком на три
роки та з конфіскацією ½ частини майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 31 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2 залишено без
зміни.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
таких злочинів.

У період з 7 лютого по 19 вересня
2003 року ОСОБА_2, працюючи завідуючим фельдшерсько-акушерського пункту с.
Красне, Березанського району, Миколаївської області, зловживаючи своїм
службовим становищем, отримуючи наркотичні засоби лікарського призначення для
введення ін'єкцій онкологічно-хворому ОСОБА_3, незаконно привласнив 268 ампул
наркотичного засобу “Омнопон” загальною вагою 5,36 г на суму 375,20 гривень та
22 ампули наркотичного засобу “Промедол”
загальною вагою 0,44 г на суму 79,20 гривень, які незаконно зберігав з метою
збуту та збував ОСОБА_4.

У травні 2003 року ОСОБА_2 надав
приміщення фельдшерсько-акушерського пункту с. Красне ОСОБА_4. для вживання
наркотичних засобів.

27 вересня 2005 року під час обшуку
домоволодіння ОСОБА_2 працівниками міліції було виявлено та вилучено особливо
небезпечний наркотичний засіб - канабіс вагою 30,0 г.

У касаційній скарзі засуджений
зазначає, що справа щодо нього сфальсифікована, порушено його право за захист,
вказує на застосування до нього недозволених методів досудового слідства,
посилається на допущені в справі істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2
просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу - направити на новий
судовий розгляд.

Аналогічні доводи містяться і в
касаційній скарзі захисника засудженого - ОСОБА_1, яка також просить скасувати судові
рішення щодо ОСОБА_2, а справу - направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, міркування прокурора, який просив залишити касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення щодо засудженого - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку злочинів ґрунтується на
доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому
засіданні, належно оцінених судом, і є обґрунтованим.

Так, відповідно до висновків ЛКК Березанської ЦРЛ онкологічно-хворому ОСОБА_3 були призначені наркотичні лікарські засоби “Промедол”
та “Омнопон”, які для введення цьому хворому отримував ОСОБА_2(а.с. 19-44, 92-101).

Проте, як видно з показань свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні,
ОСОБА_2 йому “Промедол” не вводив взагалі, а “Омнопон” вводив
набагато рідше, ніж було рекомендовано ЛКК.

Свідок ОСОБА_5
стверджувала, що вона видавала ОСОБА_2 всі
лікарські наркотичні засоби, які були призначені ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4
зазначав, що неодноразово ходив до ОСОБА_2 в
медпункт, де за гроші або рибу отримував від нього наркотики, які засуджений
вводив йому шприцом у вену.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, недодані ОСОБА_3
наркотичні засоби ОСОБА_2 збував ОСОБА_4. за гроші та рибу.

За висновком судово-хімічної експертизи № 1426 від 14
жовтня 2005 року, вилучена під час обшуку 27 вересня 2005 року в помешканні
засудженого подрібнена суха речовина є особливо небезпечною наркотичною
речовиною - канабісом вагою 30,0 г. (а.с. 157-159).

Оцінивши ці та
інші докази в справі в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про
наявність у діях ОСОБА_2 складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 308,
ч.2 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України.

Доводи касаційних скарг про порушення права ОСОБА_2 на захист є необґрунтованими, оскільки, як видно з
матеріалів справи, під час досудового слідства він спочатку відмовився від
послуг захисника, про що свідчить його заява, а 18 жовтня 2005 року до участі в
справі був допущений захисник ОСОБА_7, який
здійснював захист засудженого на досудовому слідстві і під час розгляду справи
в суді (а.с. 131,154). Крім того, 22 травня 2006 року до участі в справі як
захисник була допущена дружина засудженого - ОСОБА_1

При перевірці справи в касаційному
порядку не виявлено даних, які б свідчили про застосування до ОСОБА_2 недозволених методів досудового слідства, а тому доводи
касаційних скарг в цій частині колегія суддів також вважає безпідставними.

Покарання ОСОБА_2 призначено з
дотриманням вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які могли
перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований і справедливий вирок, при перевірці справи в
касаційному порядку не виявлено.

Апеляційний суд, розглядаючи справу щодо
ОСОБА_2 за апеляцією засудженого, дотримався вимог ст.ст. 362,365, 377 КПК
України та обґрунтовано залишив вирок місцевого суду без зміни.

Таким чином, колегія
суддів вважає, що передбачені ч.1 ст. 398 КПК України підстави для скасування
чи зміни судових рішень щодо
ОСОБА_2 відсутні.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 395, 396
КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Березанського районного суду Миколаївської
області від 11 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської
області від 31 серпня 2006 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Мороз М.А.