Справа № 473/1738/15-к
В И Р О К
іменем України
"08" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1)
12.01.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки,

2) 13.02.2008 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до 04 років позбавлення волі з іспитовим строком на 03 роки, постановою Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 17.03.2010 року відмінено іспитовий строк випробування з направленням для відбування покарання в виді 04 років позбавлення волі за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.02.2008 року, звільненого з місця позбавлення волі 04.06.2014 року за відбуттям строку покарання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
30 березня 2015 року біля 20 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна прибув на подвір`я житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З`ясувавши, що потерпіла ОСОБА_5 в даний час була відсутня за даною адресою, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з подвір`я будинку таємно викрав: металеву драбину довжиною 2,5 метрів вартістю 1150 гривень, металеве коліно діаметром 50 мм довжиною 1,5 метра вартістю 300 гривень, металеву трубу діаметром 50 мм довжиною 2 метра вартістю 50 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, дав визнавальні показання, які відповідають обвинувальному акту та підтвердив факт скоєння ним цього злочину, при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив умисний злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з`ясувавши думки учасників судового провадження, вважає визнати недоцільним дослідження доказів, у відношенні тих фактичних обставин, які нікім не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду кримінального провадження.

Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив свою участь у заволодінні майном потерпілої ОСОБА_5 шляхом його таємного викрадення у суда немає підстав. Ці показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають цілком всім матеріалам кримінального провадження.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки він скоїв умисний закінчений злочин проти власності.

Суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікує його умисні дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд в якості обставин, які пом`якшують йому покарання, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого ним злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є рецидив злочину.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, а також його соціально-психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлював значення своїх дій і в повній мірі міг керувати ними. Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який негативно характеризується за місцем проживання, є судимим.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено основне покарання в виді арешту.

Суд вважає, що даний вид покарання в виді арешту, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 , а також його наслідки, суд дійшов висновку про відсутність можливості виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75-78 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ місяців арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня взяття його під варту за вироком суду, після набрання вироком законної сили.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1