Справа № Провадження №11-362/12 11/1090/1631/12 Головуючий у І інстанціїУстимчук
Категорія20Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

«1 »березня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Миколюка О.В.

суддів - Ященко І.Ю., Гайдай Р.М.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом I інстанції на вирок Макарівського районного суду Київської області від 3 жовтня 2011 року, яким

ОСОБА_2, 8.01.1992р.н. уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжню, непрацюючу, мешканку с. Забуяння, вул. Комсомольська, 19, Макарівського р-ну, Київської обл., раніше судиму:

7.02.2011р. Бородянським районним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_2 остаточно засуджено до 3 років 6 місяців 3 днів позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання;

ОСОБА_1, 21.11.1974р.н. уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, непрацюючого, невійськовозобовязаного, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними та засуджені за вчинення злочину за наступних обставин.

27.05.2011р. в період з 9год. до 15год., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за попереднім зговором між собою проникли до будинку по вул. Леніна, 240 в с. Королівка Макарівського р-ну Київської обл., що належить ОСОБА_3, звідки таємно викрали чавунну двоотвірну плиту для приготування їжі вартістю 250грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_3 збитків на вказану суму.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок суду скасувати в звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначення покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі ОСОБА_2 внаслідок мякості, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи апеляцію апелянт вказав на те, що суд, порушивши вимоги ст.ст. 323, 335 КПК України та п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»№5 від 29.06.1990року та розглянувши справу в порядку ч.3 ст.299 КПК України, у вироку не навів показань засуджених.

Крім того, суд обґрунтовуючи застосування ст.75 КК України до ОСОБА_2 неправильно застосував кримінальний закон, оскільки новий злочин засуджена вчинила під час виконання покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком, крім того визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання за правилами ст.71 КК України суд безпідставно звільнив засуджену від відбування покарання з випробуванням, не дав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 раніше судима за злочин проти власності, має непогашену судимість, за місцем проживання характеризується посередньо.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Стаховської, яка підтримала апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_1, який просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Доводи прокурора про допущені судом порушення вимог кримінально-процесуального законодавства є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст.299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним, дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з»ясовує, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз»яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

З протоколу судового засідання вбачається, що суд, розглядаючи справу у спрощеному порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України, не в повній мірі виконав вимоги зазначеної статті, а саме не з»ясував чи правильно розуміють підсудні зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також не роз»яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи, чим істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.323,334 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд обгрунтовує вирок лише тими доказами, які були розглянуті в судовому засіданні, та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що базується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді справи у їх сукупності. Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких грунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом»якшують або обтяжують покарання та ін.

В порушення зазначених вимог закону, суд, розглянувши справу в порядку ч.3 ст.299 КПК України, у вироку не виклав показань засуджених вказавши лише те, що вони вину визнали повністю.

Крім того, призначаючи засудженій ОСОБА_2 покарання та приєднуючи невідбуте покарання за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України, суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що приєднує повністю невідбуте покарання, при цьому не з»ясував чи відбувала ОСОБА_2 покарання за попереднім вироком, і якщо відбувала, то яку частину. Матеріали справи таких даних не містять. З резолютивної частини вироку вбачається, що суд приєднав частину невідбутого покарання.

Також з матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2 на момент постановлення вироку була вагітною. При звільненні ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд застосував вимоги ст.75 КК України, хоча для даної категорії засуджених застосовуються вимоги ст.79 КК України.

За таких обставин вирок суду не може вважатися законним і обгрунтованим, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд під час якого слід розглянути справу з дотриманням вимог кримінального і кримінально-процесуального закону, і, в залежності від встановленого, прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи дані про особу засудженої ОСОБА_2, яка щиро розкаялася в скоєному, на момент постановлення вироку була вагітною, обставини вчинення злочину, невелику суму викраденого, відшкодування шкоди, не погоджується з доводами апеляції прокурора про необгрунтоване звільнення ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом I інстанції задовольнити частково.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 3 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді підписи