Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2013 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати по
розгляду кримінальних справ та справ
про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Рівненської області
в складі:

Суддів: Піскунова В.М., Іващука В.Я.,
Єремейчука С.В.,

за участю прокурора Клімашевич
Н.О.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Рівне кримінальну справу
за апеляціями прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції та засудженого ОСОБА_1 на
вирок Гощанського районного суду від 19
вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с.Вовкошів Гощанського
району Рівненської області, житель
АДРЕСА_1, громадянин України, з
середньою освітою, одружений, не
працюючий, раніше не судимий;

- засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК
України з призначенням йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України - 200 /двісті/
годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.146 КК України - 3 /три/ роки
обмеження волі;

- Відповідно до ч.1 ст.70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначено
ОСОБА_1 остаточне покарання у виді
обмеження волі на строк 3 /три/ роки.

- На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування
призначеного покарання у виді
обмеження волі, з випробуванням, у виді
іспитового строку терміном 1 /один/ рік 6
/шість/ місяців.

- Відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1
ст.76 КК України засудженого зобов'язано
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально - виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально - виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально - виконавчу інспекцію.

- До набрання вироком законної
сили, запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 залишено попередній - підписку
про невиїзд.

Крім того, вироком -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець
с.Городок Рівненського району
Рівненської області, житель АДРЕСА_2,
громадянин України, з неповною
середньою освітою, не одружений, не
працюючий, раніше судимий: 08 серпня 2013
року Гощанським районним судом
Рівненської області за ч.3 ст.185 КК
України до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст.ст.75, 76 КК України
звільнений від відбування покарання з
встановленням іспитового строку
терміном на 1 /один/ рік;

- засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК
України з призначенням йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України - 200 /двісті/
годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.146 КК України - 3 /три/ роки
обмеження волі;

- Відповідно до ч.1 ст.70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначено
ОСОБА_3 остаточне покарання у виді
обмеження волі на строк 3 /три/ роки.

- Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим відповідно до вироку
Гощанського районного суду
Рівненської області від 08 серпня 2013
року остаточно призначено ОСОБА_3
покарання у виді 3 /трьох/ років
позбавлення полі.

- На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування
призначеного покарання у вигляді
позбавлення волі, з випробуванням та
встановлено йому іспитовий строк 1
/один/ рік 6 /шість/ місяців.

- Відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1
ст.76 КК України засудженого зобов'язано
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально - виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально - виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально - виконавчу інспекцію.

- До набрання вироком законної
сили, запобіжний захід засудженому
ОСОБА_3 залишено попередній - підписку
про невиїзд.

Крім того, цивільний позов законного
представника неповнолітнього
потерпілого -

ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, до
ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 4000 /чотири
тисячі/ гривень 00 коп. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 3000 /три
тисячі/ гривень 00 коп. в рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу адвоката, 300 /триста/ гривень 00
коп. в рахунок відшкодування витрат на
пальне, всього стягнувши з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 відшкодування на
загальну суму 7 300 /сім тисяч триста/
гривень 00 коп. В іншій частині позовних
вимог - відмовлено.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3
визнані винними та засуджені за
слідуюче.

28 травня 2012 року, приблизно о 19 год. 00
хв., знаходячись на лугу неподалік
канави біля ставка, що в с.Липки
Гощанського району Рівненської
області, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3,
передбачаючи можливість настання
суспільно небезпечних наслідків у
вигляді тілесних ушкоджень та маючи
умисел на їх заподіяння спричинили
малолітньому ОСОБА_5 тілесні
ушкодження у вигляді крововиливів на
задній поверхні шиї зліва, саден - на
передній поверхні нижньої третини
лівого передпліччя, на передній
поверхні правого променево - запясного
суглобу, котрі відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.
Зокрема, ОСОБА_3 виконуючи наказ ОСОБА_1,
шляхом здавлення долонями своїх рук,
рук малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9,
тримаючи його за руки, проти його волі,
підвів останнього до ОСОБА_1 , який у
цей час перебував біля автомобіля
марки "Нива", державний номер НОМЕР_1, що
належить брату ОСОБА_1- гр.ОСОБА_6, й
після цього ОСОБА_1 з метою доведення
злочинного умислу до кінця , долонею
правої руки схопив малолітнього ОСОБА_5
за шию.

Окрім того, ОСОБА_1 за попередньою
змовою із ОСОБА_3, діючи умисно,
порушуючи основні права, свободи та
загальнолюдські цінності, закріплені
Конституцією України, зокрема на
повагу до гідності, права на фізичну
свободу та особисту недоторканість,
після вказаних вище подій 28 травня 2012
року, маючи умисел на незаконне
позбавлення волі малолітнього ОСОБА_5 -
помістили останнього на заднє сидіння
автомобіля "Нива", чим позбавили
останнього можливості вільно
пересуватися, спричинили своїми діями
фізичні страждання та протиправно
утримували малолітнього ОСОБА_5
близько 20 хвилин в салоні вказаного
автомобіля.

Вина ОСОБА_3 повністю доведена, й
останнім не ставиться питання про
оскарження факту її доведеності в
апеляційній інстанції.

У поданій на вирок суду апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить скасувати
вирок суду, закривши провадження у
справі з мотивів невідповідності
висновків суду фактичним обставинам
справи, а також недоведеності його вини
у інкримінованому злочині та відмовити
у задоволенні цивільного позову.

Прокурор, підтримуючи апеляційні
вимоги прокурора, який приймав участь в
розгляді справи судом першої
інстанції, просить вирок суду
скасувати постановивши новий вирок,
яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч.1
ст.125 КК України у виді 200 /двохсот/ годин
громадських робіт та за ч.2 ст.146 КК
України у виді 3 /трьох/ років обмеження
волі, призначивши за сукупністю
злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим за ч.1
ст.70 КК України остаточне покарання у
виді 3 /трьох/ років обмеження волі.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію і просить вирок
скасувати, а апеляцію прокурора
залишити без задоволення, думку
прокурора, який підтримав апеляційні
вимоги прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, і вважає, що вирок суду
підлягає скасуванню з призначенням
більш суворого остаточного покарання
засудженому ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції прокурора та засудженого
ОСОБА_1 підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Висновки суду щодо кваліфікації дій
засудженого ОСОБА_1 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.146
КК України є вірними та
підтверджуються розглянутими в
судовому засіданні доказами, яким суд
дав повну і всебічну оцінку, та є
обґрунтованими.

За змістом ст.67 КПК України (1960 року)
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду, який постановив
вирок. Колегія суддів встановила, що
суд першої інстанції дотримався вимог
цієї норми закону.

Доводи засудженого ОСОБА_1 наведені ним
в апеляції про те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та про недоведеність його вини в
інкримінованих злочинах є надуманими.
Як вбачається з матеріалів справи та
вироку суду, ці доводи були предметом
дослідження в судовому засіданні і
крім показань потерпілого ОСОБА_5
спростовуються сукупністю інших
достатніх, належних і допустимих
доказів.

Зокрема потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що
коли він 28.05.2012 року разом з ОСОБА_7
ловив рибу на канаві біля ставка
с.Липки до них під'їхав автомобіль
"Нива" з якого вийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і
почали на них кричати погрожуючи за те,
що ловлять рибу. Він злякався і почав
втікати, коли біг то впав. В цей час його
наздогнав ОСОБА_3 і вхопив руками за
його зап'ястя обох рук та здушив їх, чим
завдав йому болю. Потім ОСОБА_3
притягнув його до машини та передав
ОСОБА_1, який його сильно схопив за
задню частину шиї та впхнув насильно у
машину. В машині вони насильно
утримували його близько 20 хвилин і він
сильно злякався.

Засуджений ОСОБА_3 пояснив, що за
вказівкою ОСОБА_1 наздогнавши та
піднявши потерпілого ОСОБА_5 з трави за
руки й після цього тримаючи його рукою
за спину, щоб не міг утекти, направляючи
напрямок руху потерпілого, попри його
волю повів останнього до автомобіля де
передав його ОСОБА_1, який взяв ОСОБА_5
за шию та посадив у автомобіль "Нива", де
вони обоє утримували ОСОБА_5 певний
період часу.

Згідно показань свідка ОСОБА_8, коли
ОСОБА_1 почав кричати на дітей, один з
них, а саме ОСОБА_5 почав тікати й його
наздоганяв ОСОБА_3, який приїхав з
ОСОБА_1 на автомобілі "Нива". Коли
хлопець зачепився та впав у траву,
ОСОБА_3 його наздогнав, підняв за руки
та потягнув до машини ОСОБА_1 після
цього силоміць посадили хлопця у
автомобіль та поїхали.

Ці обставини також підтверджуються й
показаннями свідка ОСОБА_7, з яким
потерпілий ОСОБА_5 ловив того дня рибу.

Свідок ОСОБА_9, який являється батьком
малолітнього потерпілого ОСОБА_5
показав, що коли ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на
автомобілі до їх оселі привезли сина,
на тілі сина, зокрема на шиї та руці
були синці та тілесні ушкодження.
Зазначив, що сам тілесних ушкоджень
сину не завдавав.

Згідно висновку судово - медичної
експертизи №71/82-Е від 21 червня 2012 року у
неповнолітнього ОСОБА_5 виявлені
тілесні ушкодження у вигляді
крововиливів на задній поверхні шиї;
садна - на передній поверхні правого
променево - зап'ястного суглобу, які
виникли від дії тупого/тупих предметів
та згідно п.2.3.5 "Правил судово -
медичного визначення ступеню тяжкості
тілесних ушкоджень", затверджених
Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6,
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження
могли утворитися не менш як від трьох
травматичних дій (а.с.45).

Покликання ОСОБА_1 про те, що не було
враховано показань інших свідків та
судмедексперта, про однобічність
досудового і судового слідства є
безпідставними. Як видно з вказаного
висновку експертизи та вироку суду ці
питання на рівні з багатьма іншими були
враховані, їм судом першої інстанції
дано відповідну оцінку.

Виходячи з наведеного, підстав для
скасування вироку в частині
виправдання засудженого ОСОБА_1 в
інкримінованому злочині колегія
суддів не вбачає.

Щодо цивільного позову, то як
вбачається з вироку суду, при його
вирішенні судом першої інстанції
всупереч вимогам ст.328 КПК України (1960
року) та роз'яснень, які містяться у
постанові Пленуму Верховного суду
України "Про практику застосування
судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди
заподіяної злочином і стягнення
безпідставно нажитого майна" №3 (1989
року), не наведено належних мотивів та
підстав по задоволенню моральної
шкоди. Також не в повній мірі
досліджено питання про відшкодування
матеріальної шкоди (підтвердження
офіційними документами перерахування
коштів представнику та використання
пального).

За наведених обставин вирок суду в
частині вирішення цивільного позову
законного представника
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4,
яка діє в інтересах неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_1 підлягає
скасуванню з направленням справи в цій
частині на новий судовий розгляд в той
же суд в порядку цивільного
судочинства.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року),
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та
прокурора задовольнити частково.

Вирок Гощанського районного суду
від 19 вересня 2013 року стосовно ОСОБА_1 в
частині цивільного позову скасувати, а
справу повернути на новий судовий
розгляд в цей же суд в порядку
цивільного судочинства.

В решті вирок суду першої
інстанції залишити без змін.

Судді:

Піскунов В.М. Іващук
В.Я. Єремейчук С.В.