Справа № 748/670/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/462/2015
Категорія - ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження внесеного 6 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач, Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 55 КК України ( ред. 1960 року) раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 год.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь 344 грн. 40 коп. поввитрат за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність своєї вини просить змінити його та призначити покарання у виді штрафу. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відбуваючи призначене покарання, у виді громадських робіт, за останнім місцем проживання у м. Чернігові він позбавиться роботи, яку йому було запропоновано у м. Ніжині.

В поданих запереченнях на подану апеляційну скаргу прокурор прокуратури Чернігівського району ОСОБА_8 просить її залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін, оскільки призначене судом першої інстанції покарання повністю відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд першої інстанції встановив, що 06 лютого 2015 року, близько 17.15 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в гіпермаркеті ТОВ «Епіцентр К», який розташований за адресою : вул. Шевченка, 57, с. Новоселівка Чернігівського району та області, намагався таємно викрасти товар на загальну суму 293,50 грн, що належить ТОВ «Епіцентр К», однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скаргах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин які обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання не в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4