Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

у
складі: головуючого судді Косована
Т.Т.

при
секретарі Майщук
С.В.

за
участю прокурора Шуваринської
О.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця села Старий
Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області, українця,
з середньою освітою, військовозобов'язаного, розлученого,
розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 будучи раніше не судимим став на шлях вчинення злочину проти особистих
прав людини .

Так,
підсудний ОСОБА_1 згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької
області від 1 лютого 1990 року і виконавчого листа №АЕ-6 від 1 лютого 1999 року
зобов'язаний сплачувати аліменти па користь ОСОБА_2 на утримання двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі
1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 січня 1999 року до
їх повноліття, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу громадян.

Проте,
ОСОБА_1 маючи заробіток, а саме працюючи у громадянина ОСОБА_5 в травні 2005
року отримав 100 гривень, в серпні 2006 року працюючи у громадянина ОСОБА_6
отримав 150 гривень, восени 2006 року допомагав по господарству громадянину
ОСОБА_7, за що отримав 40 гривень, а також в потому 2007 році допомагав по
господарству громадянці, ОСОБА_8 за що отримав 25 гривень. Переслідуючи мету
злісного ухилення від сплати аліментів з 1 квітня 2000 року по 1 березня
2007року ОСОБА_1 маючи доходи умисно не сплачував аліменти, в результаті чого
за ним виникла заборгованість по аліментам на загальну суму 3505,20 гривень.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю і
показав суду, що дійсно зобов'язаний до сплати аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей на користь колишньої дружини ОСОБА_2. За не с плату аліментів
його неодноразово викликали в державну виконавчу службу, де він писав пояснення
і зобов'язувався виплачувати аліменти. Постійної роботи у нього не має, а тих
грошей, що він заробляв працюючи у господарствах громадян, вистачало лише на
проживання. Тепер весна, він надіється, що влаштується на роботу і погасить
заборгованість по аліментам, і в подальшому аліменти буде сплачувати регулярно.

Крім
повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю доведена
в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_2, свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10, даними ними на досудовому слідстві, оголошеними і
обговореними в судовому засіданні, а також іншими доказами по справі, а саме:.

· заявою
ОСОБА_2 від 10 березня 2007 року про притягнення до кримінальної
відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1, який не сплачує аліменти на її користь для утримання їх
не повнолітніх дітей;( а.с.5 )

· рішенням
Глибоцького районного суду Чернівецької області від 1 лютого 1999 року і
виконавчого листа №АЕ-6 від 1 лютого 1999 з яких видно що ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей:
синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 січня 1999 року до їх повноліття, але
не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу громадян; (а.с.10,17)

· довідкою-розрахунком
відділу Державної виконавчої служби в Глибоцькому районі Чернівецької області
про розмір нарахованих аліментів згідно якої заборгованість по аліментам на
даний час становить 3505,20 гривень.(а.с.18 )

Аналізуючи
всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що у вчиненому підсудним ОСОБА_1 є склад злочину передбачений ч.1 ст.
164 КК України - тобто, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи
вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого, всі обставини справи, особу винного, позитивну характеристику по
місцю проживання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, а також те, що
до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Як
пом'якшуючі покарання обставини суд визнає, повне визнання вини, щире каяття у
вчиненому.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1
можливе без ізоляції від суспільства, а тому прийшов до висновку застосувати у
відношенні нього ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з
випробуванням, так як таке покарання, є необхідне й достатнє для його
виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 299,
323, 324, 431 КПК
України,

СУД,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити
йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного
іспитового строку не вчинить нового злочину, та зобов'язати його повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На вирок
суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через
Глибоцький районний суд на протязі 15-ти діб з дня його проголошення.