АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/2043/15-к
Провадження №11кп/791/405/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2 У Х В А Л А
27 квітня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :
головуючого:ОСОБА_2 ;
суддів:ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ;
при секретарі з участю прокурора ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсон від 05 березня 2015 року, щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, проживав за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.09.2012 року за ч. 2 ст. 307, 71КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 10.12.2013 року змінено вказаний вирок в частині кваліфікації вчиненого злочину, та засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
Початок строку відбуття покарання з 20.04.2011 року.
Кінець строку 20.04.2016 року.
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено у клопотанні засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як незаконної, необґрунтованої та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його позитивну характеристику та що він має заохочення. Крім того, вважає, що довів своє виправлення, оскільки понад дві години на день за власною ініціативою виконує роботи щодо поліпшення умов утримання засуджених в ПВК №90 УДПтСУ в Херсонській області, а також на даний час відшкодував матеріальні збитки згідно вироку в сумі 914,16 грн.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умово-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених установи виконання покарань.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, судом першої інстанції враховано те, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин до 5 років позбавлення волі. Раніше був судимий, звільнявся умовно-достроково, але на шлях виправлення не став, та скоїв новий тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення, а тому як встановлено судом першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, його умовно-дострокове звільнення є передчасним.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 неодноразово засуджувався за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, проте на шлях виправлення не став та скоїв аналогічний тяжкий злочин за який відбуває покарання.
Разом з цим, відповідно до матеріалів провадження 30.01.2015 року комісією Північної виправної колонії (№90) УДПтСУ в Херсонській області йому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не став на шлях виправлення.
Крім того, посилання в апеляційній скарзі засудженого на отримані ним заохочення колегія суддів вважає безпідставними так як за період відбування покарання з 2011 року ОСОБА_7 почав отримувати заохочення лише з червня 2014 року, а останні 2 заохочення (06.01.2015, 12.02.2015 року) отримав на передодні подання клопотання про звільнення, що вказує на несистематичну сумлінну поведінку засудженого.
Крім того, до засудженого шість разів застосовувалися заходи стягнення правами начальника слідчого ізолятора, зокрема 4 з них, такий суворий вид стягнення як поміщення засудженого до карцеру на 3 та 7 діб за вилучення мобільних телефонів, які на даний час погашені в установленому законом порядку та юридичного значення не мають, хоча характеризують особу засудженого ОСОБА_7 з негативного боку. Участь у громадському житті відділення та установи не приймає.
Щодо посилання засудженого в апеляційній скарзі на те, що він відшкодував матеріальні збитки згідно вироку, що дає підстави застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані витрати в сумі 914,16 грн. сплачені згідно квитанції № 152 від 13.03.2015 року, тобто після розгляду його клопотання в суді першої інстанції (ухвала суду від 05.03.2015 року).
Тому посилання засудженого в апеляційній скарзі про його позитивну характеристику повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, та підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення є обґрунтованим, підстав для скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Херсон від 05 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення - без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно:
Головуючий