В.Б. Гейруш Справа № 1-КП/303/312/14
ряд стат звіту 64
В И Р О К
Іменем України

18 липня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

кримінальне провадження № 0002729,
внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 25.05.2013 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горожанка, Тернопільської області, українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
представника Чинадіївської селищної ради ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави.
Досудовим розслідування було встановлено, що працюючи на посаді начальника відділу Держкомзему у Мукачівському районі Закарпатської області ОСОБА_3 , будучи службовою особою, в обов`язки якої згідно посадової інструкції, входило контроль за додержання вимог законодавства при виготовленні правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності та право користування землею, відповідав за охорону земель, керував діяльністю відділу, визначав функціональні обов`язки працівників відділу,видавав в межах компетенції відділу накази, організовував та контролював їх виконання, розпоряджався коштами в межах затвердженого кошторису витрат, протягом 2003-2004 років, вчинив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави при таких обставинах.
Так, ОСОБА_3 , 10 квітня 2003 року, перебуваючи у приміщенні відділу земельних ресурсів Мукачівського району, за адресою: АДРЕСА_2 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, достовірно знаючи про те, що згідно державного акта на право постійного користування землею серії ЗК 007-00010 від 15 серпня 1994 року, ДП «Санаторій Карпати», передано у постійне користування земельну ділянку площею 44,21 га для лікувально-оздоровчої діяльності та згідно статистичної звітності 6-зем, вказану землі відносяться до земель оздоровчого призначення, всупереч вимог ч.5 ст.116 та ч.1,2,9 ст. 149 ЗК України, без погодження КМ України, погодив проект відведення земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 із земель ДП Клінічний санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підписавши відповідний висновок, внаслідок чого, сесією Чинадієвської селищної ради 4-го скликання, депутатам якої не було відомо про злочинні дії ОСОБА_3 , затверджено проект відведення земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 .. У подальшому, 09 вересня 2004 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні відділу земельних ресурсів Мукачівського району, за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи неналежно виконувати свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, діючи всупереч п. 2.7 Посадової Інструкції та ч.9 ст. 149 ЗК України погодив технічний звіт по оформленню права власності земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 , із земель ДП Клінічний санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про що склав особисто підписаний ним висновок. При цьому, 21.09.2004 року ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні відділу земельних ресурсів Мукачівського району, за адресою: АДРЕСА_2 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, в порушення ч.9 ст.149 ЗК України, підписав Акт на право власності Серія ЗК № 017851 на земельну ділянку площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 , таким чином внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 з власності держави незаконно вибула земельна ділянка площею 1,1830 га, що перебувала у постійному користуванні ДП Клінічний санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», нормативною вартістю 552 106,10 гривень, чим інтересам держави заподіяно збитки на вказану суму, яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить тяжкі наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України не визнав, цивільний позов не визнав та показав, що з дійсно у період 2003-2004 років займав посаду начальника відділу Держкомзему у Мукачівському районі Закарпатської області, і у відповідності до посадової інструкції він дійсно погодив проект відведення земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 із земель ДП Клінічний санаторій «Карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підписавши відповідний висновок, знав, що вказана земельна ділянка відноситься до земель оздоровчого призначення, і була відведена ПП ОСОБА_6 без погодження з КМ України, від дійсно погодив технічний звіт по оформленню права власності земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 , із земель ДП Клінічний санаторій «Карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та підписав Акт на право власності, оскільки це все він зробив у межах своїх повноважень та у відповідності з нормами діючого на той час земельного законодавства., а саме ст. 120, ч. 3 ст. 149 ЗК України. Посилається на те, що правовий режим земель оздоровчого призначення передбачає можливість їх перебування у державній, комунальній та приватній власності ст. 84 ЗК України. Земельний кодекс України 2001 р. передбачив, що всі землі в країні є державними, крім тих, які віднесені до комунальної чи приватної власності (стаття 84). Землі державної та комунальної власності підлягали розмежуванню в порядку, передбаченому Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» від 05.02.2004 № 1457 - IV. До проведення такого розмежування розпорядження землями в Україні, крім земель приватної власності, здійснювалося в порядку, передбаченому пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу. Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК 2001 року, в якому наголошується, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження стосовно розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади Крім того, зазначив, що погоджений ним проект відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_6 площею 1,1830 га в с. Карпати, згідно висновку державної землевпорядної експертизи від 4 червня 2004 року, затвердженого Державним комітетом України по земельних ресурсах, відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-методичних документів, що говорить про добросовісне виконання ним своїх посадових обов`язків при наданні позитивного висновку щодо проекту відведення земельної ділянки ПП ОСОБА_6 .
Представник Чинадіївської селищної ради в судовому засіданні показала, що Чинадіївська селищна рада жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення які були депутатами Чинадіївської селищної ради в період 2003-2004 років: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 дали покази, які не містять фактичних даних про обставини справи, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.
Свідок ОСОБА_14 показала, що була депутатом Чинадіївської селищної ради в період 2003-2004 років та пам`ятає, що на сесії селищної ради розглядалася заява гол. лікаря санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - Сіксай про вилучення частини земельної ділянки санаторію та повернення їх у землі запасу Чинадіївської селищної ради.
Свідки сторони обвинувачення, які були депутатами Чинадіївської селищної ради в період 2003-2004 років: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дали аналогічні покази, як свідок

ОСОБА_18 судовому засіданні свідок ОСОБА_19 начальник управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області показав, що 29-30 квітня 2013 року ним було складено Акт перевірки Чинадіївської селищної ради Мукачівського району на предмет дотримання вимог земельного законодавства службовими особами Чинадіївської селищної ради при прийнятті розпоряджень щодо вилучення земельних ділянок ДП «Санаторію Карпати», яка перебувала у постійному користуванні ДП «санаторій Карпати» та наданні її ОСОБА_6 .. У вказано Акті ним відображено, що земельна ділянка, яка яка перебувала у постійному користуванні ДП «санаторій Карпати» відноситься до земель оздоровчого призначення і згідно державної статзвітності має статус 6-зем. Рішенням 3сесії 4 скликання Чинадієвської селищної ради Мукачівського району від 16.08.2002 року із користування ДП «Санаторій Карпат» вилучено земельну ділянку площею 1,15 га в землі запасу сільської ради. Рішенням сесії Чинадієвської селищної ради 7-го сесії 4-го скликання із користування ДП «Санаторій Карпат» вилучено земельну ділянку площею 1,1830 га на території села Карпати, цим же рішенням затверджено проект відведення земельної ділянки площею 1.1830 га для розміщення бази відпочинку та надано в короткострокову оренду строком на 5-ть років з правом подальшого викупу ПП ОСОБА_6 , мешканцю смт. Чинадієво, з кодом цільового призначення 1.17. Вказав на те, що прийнятті вказаних рішень Чинадієвською селищною радою порушено вимоги ч. 1,2,9 ст. 149 ЗК України та ч. 5 ст. 116 ЗК України. При цьому зазначив, що згідно листа від 09.08.2012 року ДП «Клінічний санаторій Карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» жодного погодження фізичним та юридичним особам з 2002 року на вилучення будь-яких земельних ділянок з постійного користування, керівництвом санаторію не надавалося.
Згідно Державного акту серії ЗК 007-00010 від 15.08.1994 року на право постійного користування землею виданого санаторію ІНФОРМАЦІЯ_2 » надано земельну ділянку площею 44.21 га для лікувально-оздоровчої діяльності. Згідно внесених змін в землекористуванні рішенням виконавчого комітету Чинадієвської селищної ради від 04.12.1996 року вилучено 0,25 га до складу земель Чинадієвської селищної ради.(а.с 13-17 Т.1)

(Земельний кодекс України 2001 р. передбачив, що всі землі в країні є державними, крім тих, які віднесені до комунальної чи приватної власності (стаття 84). Землі державної та комунальної власності підлягали розмежуванню в порядку, передбаченому Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» від 05.02.2004 № 1457 - IV. До проведення такого розмежування розпорядження землями в Україні, крім земель приватної власності, здійснювалося в порядку, передбаченому пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу. Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК 2001 року, в якому наголошується, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження стосовно розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.)

Листом від 02.08.2002 року гол. лікар санаторію «Карпати» від ДП «Санаторій «Карпати» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» просить внести зміни в користування земельною ділянкою, після продажі свинарника. Просить вилучити земельну ділянку площею 1,15 га із постійного користування ДП санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зробити відповідні зміни в державний акт на право постійного користування землею (а.с107 Т.1). документ завірений печаткою Чинадіївської селищної ради.
(Згідно ч.3 4 ст.142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать: землі атомної енергетики та космічної системи; землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення; землі під об`єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об`єктами, що мають національне і загальнодержавне значення; землі під водними об`єктами загальнодержавного значення; земельні ділянки, що їх використовують для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України та інших органів державної влади.) Станом на 2003-2004 роки розмежування земель державної та комунальної власності у не було проведено, тому надання земель державної власності у власність та користування в межах населених пунктів здійснюється органами місцевого самоврядування

Рішенням № 21 від 16 серпня 2002 року 3-ї сесії 4-го скликання Чинадіївської селищної ради «Про викуп земельної ділянки» вилучено земельну ділянку площею 1,15 га із користування ДП «Санаторій Карпати» в запас Чинадіївської селищної ради та дано згоду на викуп вказаної земельної ділянки гр. Пригожко площею 1.15 га із земель запасу селищної ради, яка знаходиться в селі Карпати. (а.с31 Т.1). документ завірений печаткою Чинадіївської селищної ради та підписаний селищним головою ОСОБА_20
(Відповідно ст.19 ЗК України, перелік категорій земель за цільовим призначенням є виключним. У ЗК України 2001 року у переліку категорій відсутня така категорія як «замлі запасу» такі землі у разі припинення права власності чи права користування на них продовжують перебувати у складі тієї категорії, до якої вони належали, будучи об`єктом права власності чи права користування.

Тобто, землі оздоровчого призначення, які провернуті у землі «запасу» місцевого територіального органу, залишаються у тій самій категорії «оздоровчого призначення» тільки у комунальній власності територіальної громади.

Стаття 49 «Використання земель оздоровчого призначення» ЗК України 2001 р. визначає, що землі оздоровчого призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

У законодавстві закріплені певні особливості, що відрізняють порядок надання, вилучення і зміни цільового призначення земель оздоровчого призначення від порядку надання, вилучення і зміни цільового призначення земель інших категорій. Землі оздоровчого призначення, що знаходяться у комунальній власності, надаються і вилучаються, а їх цільове призначення змінюється рішенням відповідної ради.)
23.12.2002 року укладено договір купівлі-продажу будівлі свинарника ДП «Санаторю Карпати» між ПРОДАВЦЕМ - ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та ПОКУПЦЕМ фізична особа ОСОБА_6 , даний договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_21 (а.с28-29 Т.1).
(Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.)

10.03.2003 року Чинадіївським селищним головою ОСОБА_20 повідомлено ОСОБА_6 , що селищна рада дає згоду на розробку проекту відведення в оренду строком на 5 років з правом викупу земельної ділянки загальною площею 1,1830 га для розміщення бази відпочинку в селі Карпати ПП ОСОБА_6 (а.с64 Т.1) документ завірений печаткою Чинадіївської селищної ради та підписаний селищним головою ОСОБА_20

(Згідно із статтею 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.)

20.03.2003 року Рішенням № 51 7-ма сесія 4-го скликання Чинадіївської селищної ради прийняла рішення про вилучення із земель, що перебувають у користуванні ДП «Санаторій Карпати»№ ЗАТ ЛОЗП України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ділянку загальною площею 1,1830 га на території села Карпати. та затверджує проект відведення земельної ділянки в короткострокову оренду строком на 5 років з правом подальшого викупу на території села Карпати ПП ОСОБА_6 з кодом цільового використання зем. діл. 1.17 (а.с30 Т.1) документ завірений печаткою Чинадіївської селищної ради та підписаний селищним головою ОСОБА_20

(Оскільки право на оренду і відповідне користування земельною ділянкою виникає на підставі договору оренди, укладеного у встановленому законом порядку, за яким між сторонами виникають конкретні права та обов`язки, слід звернути увагу, що проект відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків сторін, а є лише невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки (частина 4 статті 15 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч.5 ст. 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.)

10.04.2003 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 Пелих ОСОБА_22 надано висновок по питанню надання в оренду земельної ділянки ПП ОСОБА_6 на території Чинадіївської селищної ради в якому зазначено: « земельна ділянка площею 1,1830 га, на якій розташована реконструйована будівля свинарника, що перебуває у власності підприємця і яка надається для будівництва бази відпочинку, розташована в межах с. Карпати Чинадіївської селищної ради, перебуває у користуванні ДП «Санаторій Карпати» ЗАТ ЛОЗП України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відноситься до земель оздоровчого призначення. Цільове призначення земельної ділянки змінюється на рекреаційне (код згідно УКЦВЗ 1.17) (а.с 155 Т.1)

(Статтею 50 Земельного кодексу України передбачено, що до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.) (Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.)

04.06.2004 року Проект відведення земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 із земель ДП Клінічний санаторій «Карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», пройшов державну землевпорядну експертизу у Держаному комітеті України по земельних ресурсах, згідно отриманого Висновку № 3282 від 04.06.2004 року даний проект відповідає вимогам земельного законодавства та діючих нормативно-методичних документів і оцінюється позитивно. (а.с126-127 Т.1)
09.09.2004 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 за № 395 ОСОБА_3 надано висновок про погодження оформлення права власності на земельну ділянку ПП ОСОБА_6 для розміщення та обслуговування бази відпочинку площею 1.1830 га яка розташована на території Чинадіївської селищної ради в межах села Карпати, б/н. Цільове призначення земельної ділянки не змінюється. (а.с21 Т.2), як вбачається з попередньо досліджених документів, а саме висновку від 10.04.2003 року цільове призначення вже змінено з «оздоровчого» на «рекреаційне».
21.09.2004 року гр. ОСОБА_6 отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2004 р. № 1333 на земельну ділянку площею 1,1830 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування бази відпочинку, акт підписано Чинадіївським селищним головою ОСОБА_20 , та начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 Пелих ОСОБА_23 (а.с124 Т.1)
Об`єктивно з`ясувавши обставини та дослідивши під час судового розгляду докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 , передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, не знайшло свого підтвердження з таких підстав.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , як службова недбалість, за ч. 2 ст. 367 КК України, сторона обвинувачення обґрунтовує це тим, що обвинувачений неналежно виконав покладені на нього обов`язки передбачені п. 2.7 Посадової Інструкції - контролювати додержання вимог законодавства проектними установами і організаціями при розробці проектних документацій при відводах земельних ділянок та при виготовленні правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності та право користування землею, а саме: погодив технічний звіт по оформленню права власності земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 із земель ДП «клінічний санаторій карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпофоздоровниця», про що склав особисто підписаний висновок.
Згідно ст. 367 КК України, службова недбалість віднесена у Кримінальному кодексі України до розділу злочинів у сфері службової діяльності і об`єктивно визначена як невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Об`єктивною стороною недбалості являється несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладено, що виражаються у їх невиконанні, у неналежному виконанні, спричиненні істотної шкоди або тяжких наслідків і знаходиться у причинному зв`язку із зазначеними наслідками .
З суб`єктивної сторони службова недбалість характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.
Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення є розпливчате у часі та просторі, оскільки не містить чітких вказівок на конкретні посилання на те, які саме обов`язки передбачені п. 2.7 Посадової Інструкції - контролювати додержання вимог законодавства проектними установами і організаціями при розробці проектних документацій при відводах земельних ділянок та при виготовленні правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності та право користування землею, і в який період часу неналежно виконав обвинувачений ОСОБА_3 , яку саме установу чи організацію на проконтролював при розробці проектних документацій при відводах земельних ділянок, при виготовленні проектних документацій та при виготовленні правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності та право користування землею.
Посилання сторони обвинувачення на ту обставину, що обвинуваченим ОСОБА_24 , як службовою особою начальником відділу Держкомзему у Мукачівському районі порушено вимоги ч.5 ст.116 та ч.1.2.9 ст.149 ЗК України не узгоджуються з встановленим судом обставинами, оскільки згідно показів свідка сторони обвинувачення - ОСОБА_19 начальника управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області показав, що 29-30 квітня 2013 року «… ним було складено Акт перевірки Чинадіївської селищної ради Мукачівського району на предмет дотримання вимог земельного законодавства службовими особами Чинадіївської селищної ради при прийнятті розпоряджень щодо вилучення земельних ділянок ДП «Санаторію Карпати», яка перебувала у постійному користуванні ДП «санаторій Карпати» та наданні її ОСОБА_6 .. У вказано Акті ним відображено, що земельна ділянка, яка перебувала у постійному користуванні ДП «санаторій Карпати» відноситься до земель оздоровчого призначення і згідно державної статзвітності має статус 6-зем. Рішенням 3сесії 4 скликання Чинадієвської селищної ради Мукачівського району від 16.08.2002 року із користування ДП «Санаторій Карпат» вилучено земельну ділянку площею 1,15 га в землі запасу сільської ради. Рішенням сесії Чинадієвської селищної ради 7-го сесії 4-го скликання із користування ДП «Санаторій Карпат» вилучено земельну ділянку площею 1,1830 га на території села Карпати, цим же рішенням затверджено проект відведення земельної ділянки площею 1.1830 га для розміщення бази відпочинку та надано в короткострокову оренду строком на 5-ть років з правом подальшого викупу ПП ОСОБА_6 , мешканцю смт. Чинадієво, з кодом цільового призначення 1.17. Вказав на те, що прийнятті вказаних рішень Чинадієвською селищною радою порушено вимоги ч. 1,2,9 ст. 149 ЗК України та ч. 5 ст. 116 ЗК України.
Згідно п.2.7 Посадової Інструкції начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_3 (а.с175 -177 т.1) таким не передбачено контроль за прийняттям рішень органами місцевого самоврядування в частині земельного законодавства.
Дана обставина також входить в суперечність з доказом поданим стороною обвинувачення Актом перевірки Чинадіївської селищної ради Мукачівського району на предмет дотримання вимог земельного законодавства службовими особами Чинадіївської селищної ради при прийнятті розпоряджень щодо вилучення земельних ділянок від 29-30 квітня 2013 року.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 , наказом № 321-К від 23.07.1992 року Державного комітету України по земельним ресурсам, призначений на посаду начальника відділу Держкомзему у Мукачівському районі, працював на даній посаді, сумлінно ставився до виконання своїх службових обов`язків, що підтверджується фактом відсутності будь яких стягнень чи притягнення його до відповідальності у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Крім того, Проект відведення земельної ділянки площею 1,1830 га ПП ОСОБА_6 із земель ДП Клінічний санаторій «Карпати» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», пройшов державну землевпорядну експертизу у Держаному комітеті України по земельних ресурсах, згідно отриманого Висновку № 3282 від 04.06.2004 року даний проект відповідає вимогам земельного законодавства та діючих нормативно-методичних документів і оцінюється позитивно, що також вказує на відсутність порушень з боку ОСОБА_3 , як начальника відділу Держкомзему у Мукачівському районі Закарпатської області, службової особи, яка дала позитивний висновок такому проекту відведення.
Стороною обвинувачення не надано суду характеристику особи ОСОБА_3 , згідно вимоги УІАЗ УМВС України в Закарпатській області, відомостей про судимість ОСОБА_3 нема, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2014 року накладено арешт на майно належне підозрюваному ОСОБА_3 , а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO1.4 16 V» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 червоного кольору та легковий автомобіль марки ЗАЗ 968 М, 1990 року випуску, д. н. з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 (а.с 167-168 Т.2)
Обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується також на протоколі доступу до речей і документів від 17.01.2013 року районного архіву Мукачівської РДА (т.1 а.с. 59-61) та протоколі доступу до речей і документів від 24.03.2014 року каб. №7 Держкомзему Мукачівського району (т.1 а.с. 114-116), згідно яких виявлено завірені копії документів, які надані суду стороною обвинувачення в якості доказів у справі. Однак, суд відхиляє даний доказ, як неналежний розумінні вимог КПК України, як такий, що не містить фактичних даних про обставини пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.
Суд не встановив будь-яких даних про неналежне виконання ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, передбачених п. 2.7 Посадової Інструкції (у мажах пред`явленого обвинувачення) про несумлінне ставлення до їх виконання.
Таким чином суд приходить до переконливого висновку про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину та причинного зв`язку неналежного виконання ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, передбачених п. 2.7 Посадової Інструкції, що призвело до спричинення тяжких наслідків інтересам держави в особі Чинадіївської селищної ради.
Крім того, матеріальні збитки, які ставляться у провину підсудному, не можуть братися судом до уваги, виходячи з наступного.
Недбалість - злочин з матеріальним складом, тому він визнається закінченим, якщо діяння спричинило шкоду, що потягло тяжкі наслідки, що в даній справі інкримінується ОСОБА_3 .
Цивільний позов на суму 552 106,10 гривень, заявлений прокурором в інтересах держави, згідно якого прокурор просить стягнути з «Підозрюваного» ОСОБА_3 суму 55 106,10 гривень на користь держави в особі Чинадіївської сільської ради, не підтриманий представником Чинадіївської сільської ради в судовому засіданні. Крім того, у позовній заяві зазначено, що вказана сума є нормативною вартістю земельної ділянки площею 1,1830 га, однак документального підтвердження таких посилань до позовної заяви прокурором не надано. Розрахунок шкоди відсутній.
Згідно ст.84 КПКУкраїни доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню. Стаття 85 КПК України дає визначення, які докази є належними, тобто такі, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на прокурора.
Збирання доказів, згідно ч. 1 ст. 93 КПК України здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку передбаченому цим Кодексом.
Підсумовуючи викладене в цій частині, суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 62 Конституції України, визнає неналежними докази обвинувачення у даній справі, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 за ч.2 ст.367 КК України.
Таким чином, суд бере до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які не містять даних про фактичні обставини справи, або на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналізуючи зміст даної статті суд зобов`язаний витлумачити всі сумніви на користь підсудного і постановити виправдальний вирок.
Відповідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 46 Конвенції та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.
Висновки й аргументи Європейського суду з прав людини повністю співпадають з відповідними положеннями національного законодавства Кримінально - процесуального закону України та Конституції України, і зокрема ст.. 62, згідно з якою, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, коли в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Відповідно до ч.1 ст.373 КК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Таким чином, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази не підтверджують пред`явленого підсудному обвинувачення за вказаною статтею кримінального закону і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, а тому вважає за необхідне визнати підсудного невинним у вчиненні вказаного злочину та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. При цьому суд констатує, що наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості та з дня вчинення кримінального правопорушення 2003-2004 роки пройшло більше п`яти років. Однак обвинувачений ОСОБА_3 не дав своєї згоди на закриття кримінального провадження з вказаних вище підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 129 КПК України при виправданні обвинуваченого за відсутністю в його діях складу злочину суд залишає позов без розгляду, а тому заявлений прокурором по справі цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні передбаченому ч.2 ст. 367 КК України та виправдати на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.
Цивільний позов - залишити без розгляду.
Арешт на майно належне підозрюваному ОСОБА_3 , а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO1.4 16 V» 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 червоного кольору та легковий автомобіль марки ЗАЗ 968 М, 1990 року випуску, д. н. з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , накладений відповідно до Ухвали слідчого судді від 20 травня 2014 року, після набрання вироком законної сили вважати скасованим.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1