Справа № 743/951/13-к
Провадження №1-кп/743/53/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2013 року
смт. Ріпки Ріпкинський
районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої - судді Павленко
О.В., при секретарі Прохоренко А.В.,

з участю прокурора Софієнка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ріпки
кримінальне провадження № 0000174
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки
України, уродженки смт. Ріпки
Ріпкинського району Чернігівської
області, з середньою спеціальною
освітою, розлученої, не працюючої,
постраждалої від аварії на ЧАЕС 4
категорії, має на утриманні
неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої та проживаючої в
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191
КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи на посаді продавця у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_5», який орендує
фізична особа підприємець ОСОБА_2, що
розташований АДРЕСА_2, являючись
матеріально - відповідальною особою
згідно договору про повну особисту
матеріальну відповідальність від
15.02.2013 року, в проміжок часу з 15.02.2013 року
по 15.04.2013 року умисно здійснила
розтрату та привласнення ввірених їй
товарно - матеріальних цінностей на
загальну суму 4776 грн. 54 коп., чим
заподіяла потерпілій ОСОБА_2
матеріальних збитків на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_1, які виразились у
привласненні та розтраті чужого майна,
яке було ввірене особі, кваліфікуються
як правопорушення, передбачене ч.1 ст. 191
КК України.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою винність у
вчиненні кримінального правопорушення
визнала повністю та показала, що у
період з лютого по квітень 2013 року
працювала у магазині ІНФОРМАЦІЯ_5
Ріпкинського ССТ, який орендувала СПД
ОСОБА_2 При прийнятті на роботу з нею
уклали договір про повну матеріальну
відповідальність та у магазині була
проведена ревізія. В період роботи вона
віддавала покупцям продукти в борг, а
також безоплатно брала продукти
харчування собі особисто. У скоєному
обвинувачена щиро кається, збитки
відшкодувала в повному обсязі.

З урахуванням повного визнання
обвинуваченою своєї вини, судом
визнано недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин
вчиненого правопорушення, які
учасниками судового розгляду не
оспорюються.

Суд вважає доведеною винність
ОСОБА_1 по всьому обсягу пред'явленого
їй обвинувачення, тому вона повинна
нести відповідальність за ч.1 ст. 191 КК
України.

Вирішуючи питання про вид та міру
покарання, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпеки
кримінального правопорушення,
відомості про особу обвинуваченої, а
також обставини, пом'якшуючі її
покарання.

Обставинами пом'якшуючими покарання
ОСОБА_1, є визнання вини та щире каяття,
відшкодування завданих збитків.

Обставин, обтяжуючих покарання
обвинуваченої, не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_1
характеризується позитивно, раніше до
кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягувалася, має
на утриманні неповнолітню дитину, яку
виховує фактично сама, не працює,
отримує незначну допомогу на дитину,
батько якої ухиляється від сплати
аліментів, має статус постраждалої від
аварії на ЧАЕС, на обліках у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги пом'якшуючі
покарання обставини, а також відомості
про особу обвинуваченої, суд приходить
до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід
визначити покарання у виді обмеження
волі, оскільки призначення покарання у
виді штрафу або виправних робіт є
недоцільним через відсутність роботи
та доходу у обвинуваченої, а
призначення покарання у виді
позбавлення волі є занадто суворим з
огляду на обставини правопорушення та
поведінку обвинуваченої після
виявлення правопорушення. Додаткову
міру покарання у виді позбавлення
права обіймати певні посади чи
займатись певною діяльністю суд вважає
за можливе не призначати, оскільки
обвинувачена не працює.

Оскільки обвинувачена раніше не
судима, то її виправлення та
перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства, тому від покарання її
можливо звільнити з призначенням їй
іспитового строку та покладенням на
неї обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не
обирався, цивільний позов не заявлявся,
процесуальні витрати та речові докази -
відсутні.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 191
Кримінального кодексу України та
призначити їй покарання у виді 1
(одного) року обмеження волі без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

У відповідності до ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання, якщо вона протягом
іспитового строку 1(один) рік не вчинить
ного кримінального правопорушення та
виконає покладені на неї обов'язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покласти на наступні обов'язки:

- повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи.

На вирок може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом 30 днів, з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Павленко