Справа № 1 -263 /2007р.
ВИРОК

іменем України

16 серпня 2007
року Лубенський міськрайонний
суд Полтавської області в складі :

головуючого
судді Чередникова СМ.
, при секретарі Ануфрієвій Н.М, з участю пр-ра Савицького І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Пуленці Лубенського району
Полтавської області, гр-на України, освіта середньо-технічна, пенсіонер,
учасник ліквідації аварії на ЧАЄС,
одружений, мешканець
АДРЕСА_1, не судимий,

у скоєнні
злочинів, передбачених ст.
ст. 296 ч.4, 122 ч 1
КК України , -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2007 року о 19 год.00 хв. ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння поблизу
будинків № 3-5 по 3-му пров. вул. Чехова
в м. Лубни Полтавської області в ході сварки з ОСОБА_2, яка виникла через зауваження щодо вигулу
підсудним собаки поблизу дітей, почав
ображати ОСОБА_2 нецензурними словами, а
потім підійшов до неї та кулаком правої руки наніс їй удар в область лоба, після чого взяв її за обидві руки та почав
викручувати їх назад за спину,
заподіявши середнього ступеня тяжкості тілесні пошкодження у вигляді
синця лобу, правого передпліччя, правої кисті,
садни правої кисті, закритого
перелому шиловидного виростка лівої променевої кістки з синцем лівої
кисті, що спричинили тривалий розлад
здоров"я.

Протиправні
дії ОСОБА_1 припинила ОСОБА_3, яка
відтягнула ОСОБА_1 від потерпілої за одяг.

Продовжуючи
свої хуліганські дії ОСОБА_1 побіг до власного господарства яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1, взяв коло сараю
сокиру, яку використовував у
господарстві, повернувся з сокирою в
руках на вулицю, погрожуючи нею ОСОБА_2,
однак його дії припинив сусід ОСОБА_4, який забрав з його рук сокиру та відкинув її
в сторону.

ОСОБА_1
продовжуючи свої хуліганські дії , побіг
до власного господарства при цьому висловлюючи погрози гр. ОСОБА_2, спалити її та її майно, взяв коло сараю каністру з бензином, яка стояла коло мопеду, який він заправляв, повернувся до хвіртки і перебуваючи на
території свого двору. З за забору почав лити з неї бензин в бік потерпілої
ОСОБА_2, та підпалювати його сірниками, потім підійшов до господарства гр.
ОСОБА_2, та почав лити бензин через
огорожу на дошки підпалюючи їх сірниками.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_1
винним себе в
скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав
повністю, в скоєному кається. Вина
ОСОБА_1 у скоєні даного злочину підтверджується :

показами
потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила, що 12.05.2007 року близько 19 години в ході
сварки через вигул собаки, ОСОБА_1 почав
її бити, викручувати руки, заподіявши тілесні пошкодження та перелом
руки, погрожував їй сокирою, хлюпав в її сторону бензином та підпалив
дошки в їх дворі, висловлювався
брутальною лайкою;

показами
свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про застосування насильства та погрози з підпалом
підсудним до ОСОБА_2;

заявою
потерпілої про скоєний злочин від 12.05.2007 року /а.с. 4/;

протоколом
огляду місця злочину, яким зафіксовано скоєння
підпалу підсудним дощок в господарстві потерпілої /а.с. 6/;

протоколом
вилучення у підсудного сокири та каністри з під бензину, які він застосовував в процесі скоєння
злочину /а.с. 15/;

актом
медичного освідчення та висновком судово-медичного експерта про те, що в результаті дій підсудного ОСОБА_2
отримала середнього ступеня тяжкості тілесні пошкодження /а.с. 16, 19/;

протоколом
відтворення обставин скоєння злочину з участю потерпілої ОСОБА_2, яка розповіла та показала як підсудний
скоював насильницькі дії стосовно неї /а.с. 41-44/;

та іншими
матеріалами справи в їх сукупності. Органами досудового слідства дії ОСОБА_1
кваліфіковані за ст. ст.
122 ч.1, 296 ч. 4 КК України як
хуліганство, що грубо порушує
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов"язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії з застосуванням
предметів, заздалегідь заготовлених для
нанесення

тілесних пошкоджень, з
заподіянням потерпілій середнього
ступеня тяжкості тілесних пошкоджень.

Суд
вважає, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. ст.
122 ч.1 КК України, як навмисне
заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження та ст.
296 ч.1 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, оскільки він безпричинно побив сусідку, заподіявши їй середнього ступеня тяжкості
тілесні пошкодження, погрожував їй
вбивством сокирою, підпалом її та
майна, пошкодивши вогнем майно
потерпілої.

Підстав
для кваліфікації дій підсудного за
ст. 296 ч.3, 4 КК України не
мається, оскільки в ході слідства та
суду не знайшлось підтвердження дій підсудного,
пов'язаних з опором громадянам,
які припиняли його хуліганські дії,
реального застосування зброї чи інших предметів в ході хуліганства, які б створювали реальну загрозу життю чи
здоровлю потерпілої не малось.

При
призначенні покарання суд враховує першу судимість ОСОБА_6, каяття у скоєному, прохання потерпілої не карати його
суворо, що визнається пом"якшуючими
вину обставинами.

Скоєння злочину
в стані сп"яніння є обтяжуючою вину обставиною.

З
урахуванням характеру та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи підсудного ОСОБА_1, він повинен нести покарання у вигляді
обмеження волі.

Враховуючи
що ОСОБА_1 засуджується до позбавлення волі вперше, на термін до 5 років, , його виправлення та перевиховання можливе без
ізоляції від суспільства, суд вважає за
можливе звільнити його від призначеного судом покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України.

Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_1 скоїв злочини
середньої тяжкості, має неповнолітню
дитину, є учасником ліквідації аварії на
ЧАЄС, підпадає під дію ЗУ „Про амністію"
від 19.04.2007 року , не заперечує
застосування до нього амністії, суд
вважає за необхідне звільнити його від призначеного судом покарання.

Суд
вважає необхідним повністю задовільнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
стягнення матеріальних збитків та частково відшкодувати моральну шкоду з
урахуванням суті та характеру моральних страждань, скрутного матеріального стану сім"ї
підсудного, що суттєво знижує розмір
відшкодування..

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєні злочинів,
передбачених ст. 122 ч.1,
296 ч. 1 КК України і призначити йому покарання : за ст. 122 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі;
за ст.
296 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання
призначених судом покарань вважати ОСОБА_1 засудженим до 1 року 6 місяців
обмеження волі.

Згідно ст. 75
КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з"являтися для реєстрації в
ці органи, не виїзджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу цих органів.

Звільнити
ОСОБА_1 від призначеного судом покарання та встановлених обмежень на
підставі ст. 1 п."а, ж" ЗУ „Про амністію"
від 19.04.2007 року.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 . на користь ОСОБА_2 25 грн. 65 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Речові
докази по справі, які зберігаються в
Лубенському МРВ УМВС України в Полтавській області /а.с. 46/,
повернути засудженому.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області в 15 добовий термін з

моменту його
проголошення .