Справа
№ 1- 12 2007 рік
ВИРОК ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року Городоцький
районний суд Львівської області у складі:

головуючої - судді Лобер І.В.,

при секретарі Сорока
М.В.,

з участю прокурора Добровольського
П.О.,

при адвокатах ОСОБА_1.,
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.Городку кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_3

ОСОБА_3, уродженця с.Бортятино Мостиського району
Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою,
непрацюючого, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1, раніше не судимого, за
ознаками ст.286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. по справі обвинувачується в тому, що він
04.10.2005р. біля 11 год.
00 хв. у м.Городок по вул..Перемишльській, керуючи автомобілем марки
«Ауді-80», р/н НОМЕР_1,
рухаючись при цьому по головній дорозі у напрямку м.Львів, з швидкістю біля 60
км/год, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в
результаті чого скоїв зіткнення з автомобіль марки «Опель-Кадетт», р/н НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4., який в цей момент виїзджав з другорядної вулиці
Валової на вул..Перемишльську, здійснюючи маневр повороту ліворуч, у напрямку
м.Мостиська.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_3. інкримінуються
порушення Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України), а саме: п. 12.4.
- у населених пунктах рух транспортних засобів (надалі ТЗ) дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год; п. 1.2. - в Україні встановлено правосторонній
рух; 12.3.-у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій
об"єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ або безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди. Також, в результаті вказаного зіткнення, ОСОБА_4. отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв"язку з чим, ОСОБА_3.
інкримінується порушення п.1.5. ПДР України, положенням якого встановлено, що
дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров"ю
громадян, завдавати матеріальних збитків і п.1.1. дод.2 ПДР України - вузька
суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху і
позначає межі смуг руху на дорогах.

Підсудний
ОСОБА_3. в суді вини не визнав та показав, що 04.10.2005р. біля 12 год. 00 хв.
він керуючи автомобілем по вул.Перемишльській, що у м.Городок, яка по
відношенню до всіх інших прилеглих вулиць являється головною, рухався з
дозволеною швидкістю у населеному пункті у напрямку м.Львів, в цей момент з
другорядної вулиці раптово виїхав автомобіль марки "Опель-Кадетт",
під керуванням ОСОБА_4., побачивши, це він увімкнув екстренне гальмування та з
метою уникнення зіткнення, почав скеровувати автомобіль вліво, оскільки поправу
сторону біля тротуару стояв мікроавтобус, а по самому тротуарі проходила жінка
з дитиною, однак відбулося зіткнення.

Поряд з цим, він не погоджується із складеною працівником
ДАІ схемою ДТП, так як
будучи на місці ДТП він
вказував на гальмівний шлях, який залишився на проїздній частині від шин його
автомобіля, однак такий не було вказано.

Допитавши підсудного, свідків, дослідивши інші зібрані у
справі докази, суд приходить до переконання про відсутність складу злочину в
діях ОСОБА_3..

Так, з врахуванням вказаних обставин, ОСОБА_3як на
досудовому слідстві так і в суді стверджував, що він керуючи транспортним
засобом рухався по своїй смузі руху і при виявлені небезпеки застосував усі
необхідні засоби для уникнення зіткнення, тому частково виїхав на зустрічну
смугу.

Потерпілий ОСОБА_4. в суді показав, що 04.10.2005р. у
м.Городок він виїзджав з вул. Валової, яка є другорядна, на головну
вул.Перемишльську, так перед здійненнням маневру повороту в напрямку
м.Мостиська, він дотримуючись встановлених ПДР України зупинив автомобіль,
увімкнув лівий поворот та переконався у відсутності т/з, які б в цей момент
зліва чи зправа рухалися по головній дорозі, після чого розпочав виїзд на
головну повертаючи вліво і закінчуючи маневр повороту, тобто будучи на своїй
смузі руху, у його автомобіль в ліву сторону в'їхав автомобіль марки
"Ауді". Після зіткнення, він залишився на місці зіткнення, а
підсудний на своєму автомобілі від'їхав в сторону. Після цього, були викликані
працівники ДАІ.

В результаті зазначеного ДТП ОСОБА_4отримав тілесні
ушкодження, які згідно висновку №251/05р. від 22.11.2005р. відносяться до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості та пошкоджено його автомобіль, в
зв"язку з чим йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 7487 грн. та
моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн., просить задоволити позов.

В суді свідок ОСОБА_5. показав, що він дійсно
04.10.2005р. виїзджав на місце ДТП і складав схему пригоди, відповідно склав
протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП, яке він
вбачав в діях ОСОБА_3, однак гальмівного шляху можливо не зауважив, так як
бачив, що водії хочуть примиритися. Стосовно осипів скла, він відбивався від
центру осипу і робив його прив"язку до тротуару, оскільки скло було
кругом. Вважає, що підсудний винен у вчиненні ДТП, так як ОСОБА_4при виїзді із другорядної дороги фактично
закінчив маневр повороту на головну дорогу.

Із схеми ДТП
до протоколу серії АЕ №0122041 від 04.10.2005р. складеного інспектором
Городоцького ВДАІ ОСОБА_5. не вбачається, що автомобіль марки "Ауді"
під керуванням ОСОБА_3, не гальмував, оскільки не зазначено жодного гальмівного
шляху шин коліс, належним чином не виміряно осипу скла і не зроблено з цього
приводу основної прив"язки, до осьової лінії (а.с.10).

В суді свідок ОСОБА_6. показав, що 04.10.2005р. він
будучи на місці ДТП допомагав
працівнику ДАІ здійснювати усі виміри, під час здійснення яких на проїзній
частині бачив гальмівний шлях, який складав близько 6 метрів і знаходився на
проїзджій частині автомобіля марки "Ауді", а також побите скло, осип
якого складав близько 1-3 метри.

Свідок ОСОБА_7. в суді показав, що 04.10.2005р.
потерпілий зателефонував до нього та повідомив, що потрапив у ДТП, прибувши на
місце побачив, що автомобіль "Ауді" знаходився припаркованим з боку
проїздної частини у напрямку м.Львів, а автомобіль "Опель" на лівій смузі
руху, біля якого було скло, також гальмівний шлях, який розпочинався на смузі
руху автомобіля "Ауді" та закінчувався на зустрічній смузі.

З огляду на покази свідка ОСОБА_7., даних ним на
досудовому слідстві вбачається, що він бачив гальмівний шлях на смузі руху
автомобіля марки "Опель"
і довжина його становила біля 10м, який закінчувався в місці зіткнення т/з
(а.с.97-98).

З показів свідка ОСОБА_8. дани ним на досудовому слідстві вбачається, що він бачив, як
автомобіль марки "Ауді" виїхавши з центру м.Городок, набравши
швидкість біля 60-70 км/год рухався по вул.Перемишльській, в цей момент з
другорядної вул.Валової, повертаючи ліворуч виїхав автомобіль марки "Опель" з яким і
відбулося зіткнення, в момент зіткнення автомобіль "Опель" знаходився
на головній дорозі на правій смузі руху у напрямку м.Мостиська. Побачивши це,
він підійшов і побачив гальмівний слід автомобіля "Ауді", який
розпочинався із смуги руху автомобіля "Ауді" біля 1 метра від осевої
смуги, проходив під кутом і закінчувався на зустрічні смузі руху, аж до місця
зіткнення і був розміщений біля 1,5-1,7 метра від осевої смуги, довжина
гальмівного шляху становила біля 10 метрів (а.с.117-118).

В суді ОСОБА_8. показав, що автомобіль марки
"Ауді" рухався біля 20 метрів по зустрічній смузі із швидкість
60км/год, гальмівний шлях автомобіля розпочинався за 15 метрів до перехрестя
доріг і продовжувався біля 10 метрів по зустрічній смузі руху.

Вказані покази ОСОБА_8.
ставляться під сумнів, в зв"язку з тим, що останній дає суду мінливі
покази, а тому суд ненадає віри даним показам, зокрема такі спростовуються
показами свідків, а саме:

ОСОБА_9., який в суді показав, що підійшов до місця ДТП після пригоди,
де на проїздній частині побачив гальмівний шлях від шин лівої сторони
автомобіля "Ауді", який розпочинався з правої сторони руху т/з у
напрямку м.Львова та закінчувався на лівій стороні за осьовою лінією.

ОСОБА_10., який в суді показав, що він 04.10.2005р.
будучи на вул.Перемишльській, що у м.Городок побачив, як автомобіль марки "Опель" виїзджав
з вул.Валової на вул.Перемишльську, в цей момент по ній рухався автомобіль
марки "Ауді", який рухався з швидкістю 40-50км/год, який почав
гальмувати, довжина гальмівного шляху складала 1,5-2 метри, який залишився на
смузі руху по якій рухався підсудний, вподальшому відбулося зіткнення, після
якого на обох смугах руху залишився осип скла.

Свідок ОСОБА_11. в суді показав, що він ідучи по
вул.Перемишльській позаду почув удар, обернувшись побачив автомобіль марки
"Ауді", який стояв на правій смузі руху у напрямку м.Львова та
автомобіль марки "Опель" - напіврозвернутий на смузі руху у напрямку
м.Мостиська, а також інший автомобіль, який був припаркований перед
перехрестям. З огляду на це він стверджує, що зіткнення цих двох автомобілів
відбулося ближче до осьової лінії, на смузі руху автомобіля "Ауді",
внаслідок чого на обидвох смугах руху було скло. Також, побачив гальмівний
шлях, який належав автомобілю марки "Ауді" і проходив із його смуги
руху у напрямку осьової лінії.

Свідок ОСОБА_12. показав, що ОСОБА_4попросила його зробити
фотографії місця події, яка відбулася біля фотосалону "Писанка", де він на асфальті сфотографував
побите скло та темну смугу від коліс автомобіля.

Досудовим слідством поставлено у вину підсудньому, що він
під час керуванням т/з не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував
дорожньої обстановки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобіль марки
«Опель-Кадетт», р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4., який в цей момент
виїзджав з другорядної вулиці Валової на вул.. Перемишльську, здійснюючи маневр
повороту ліворуч, у напрямку м.Мостиська та грунтується на складених на місці
ДТП протоколі про адміністративне праовопорушення та схемі ДТП, показах свідків
з цього приводу.

Відповідно
положеннями ПДР України передбачено:

Параграфом 1 "Загальні положення" п.1.3. ПДР
України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов"язані знати й
неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.4. цих Правил
встановлено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те,
що й інші учасники виконують ці Правила.

П. 12.3. ПДР України - у разі виникнення
небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об"єктивно спроможний виявити,
він повинен негайно вжити заходів для для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ
або безпечного для інших учасників руху об"їзду перешкоди, з огляду на
вказаний пункт, підсудний ОСОБА_3вжив усіх необхідних заходів, що стверджується
тим, що він виявив небезпеку, оцінив ситуацію, увімкнув екстренне гальмування,
в зв"язку з чим інкриміноване ОСОБА_3порушення не доведене на попередньому
слідстві та не підтверджене в судовому засіданні.

Поряд з цим,
п.16.11. ПДР України встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу
транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин
по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Отже, згідно
встановлених ПДР України потерпілий при виїзді із другорядної дороги
зобов"язаний був надавати рух підсудному, який в цей момент рухався по
головній дорозі.

Із висновку
судово-трасологічної експертизи №1311 від 17.07.2006р. вбачається, що
встановити кутове та метричне розташування т/з по відношенню до дороги в момент
зіткнення автомобілів не видалось можливим з причин недостатності слідових
даних, зафіксованих на місці ДТП
(а.с.146).

Згідно висновку
судової автотехнічної експертизи №1312 від 12.09.2006р. вбачається, що згідно
наданих матеріалів, на момент зіткнення автомобіль марки "Опель", р/н НОМЕР_2, ще не
закінчив виконання маневру повороту і його задня частина ще знаходилася на
правій смузі вул.Перемишльської (по напрямку на Львів), хоча саме місце
контакту цього легковика та автомобіля марки "Ауді-80", р/н НОМЕР_1, знаходиться на
зустрічній (для останнього) смузі руху. Зважаючи на такі дослідження,
встановлено, що у даному ДТП
водій автомобіля "Опель"
повинен був керуватися технічними вимогами п.п.1.5; 1.10 (в частині
визначення понять "дати дорогу", "небезпека для руху); 10.1;
16.3; 16.11 ПДР України.

Експерти ОСОБА_13.
та ОСОБА_14. будучи присутніми під час допиту свідків в суді, ствердили, що по
даному ДТП ними були
дані висновки, однак в зв"язку з тим, що під час складання схеми ДТП не було зібрано
достатньо слідових даних, відповідно вихідних даних, від яких їм необхідно
виходити при дачі висновків, тому однозначно встановити винуватця події не
надається можливим.

Також, ОСОБА_14.
доповнив, що за тих обставин, що ОСОБА_4при виїзді з другорядної дороги на
головну, будучи на нерегульованому перехресті доріг, з технічної точки зору та
з дотриманням усіх встановлених правил проїзду нерегульованого перехрестя,
повинен був діяти так, щоб не створювати аварійної ситуації, тобто щоб
ОСОБА_3не змушений був гальмувати чи маневрувати.

Згідно вказаних
обставин справи, судом встановлено, що ОСОБА_3. вимушений був вживати певних
заходів з метою уникнення зіткнення, однак із сторони ОСОБА_4., який мав би при
виїзді з другорядної вулиці на головну надати дорогу ОСОБА_3, жодних заходів не
вжито.

Також, як
вбачається із матеріалів справи підсудний не погоджувався із складеними
працівником ДАІ відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та
схемою до нього, покликаючись на допущення суттєвих порушень положень ст.256
КпАП України, оскаржуючи такі дії працівника ДАІ, про невідповідність складеної
ним схеми ДТП, як
такої, що не відповідає обставинам події у Мостиському районному суді
Львівської області (а.с.19, 23).

З постанови Мостиського районного суду Львівської області
від 03.11.2005р. вбачається, що після зіткнення т/з ОСОБА_3та ОСОБА_4 мало
місце неналежне складання Городоцьким райвідділом міліції процесуальних
документів на місці ДТП
та не проведено всебічного, повного і об"єктивного з"ясування
обставин даної події, що відповідно впливає на дачу належних висновків експертами.

П.7
постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику
застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти
безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні
правопорушення на транспорті» визначено, що у випадку настання
суспільно-небезпечних наслідків, які настали через порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями
транспортних засобів, слід з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із
них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх
недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної
події та її наслідків. За певних умов виключається кримінальна відповідальність
особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної
ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

У відповідності до ст.62 Конституції України
обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її
користь.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в
сукупності, суд приходить до висновку, що ні органами слідства, ні в судовому
засіданні не здобуто доказів того, що підсудний вчинив порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними
засобами, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а
навпаки здобутими доказами, що наведені вище, стверджується невинуватіть
підсудного. Тому за інкриміноване підсудному діяння, що передбачене ч.1 ст.286
КК України, його слід виправдати за відсутністю в його діях складу цього
злочину.

Цивільний
позов заявлений Скулою Ю.І.
залишити без розгляду.

Керуючись
ст.ст. 323, 324, 327, 328 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК
України визнати невинним і по суду виправдати на підставі п.2 ст.6 КПК України
- за відсутністю в його діях складу даного злочину.

Обрану ОСОБА_3. міру запобіжного заходу до вступу вироку
в законну силу у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання -
скасувати.

Цивільний
позов ОСОБА_4. - залишити без розгляду.

Речовий
доказ по справі: фотознімок (а.с.87) - залишити в матеріалах справи.

Судові витрати в сумі 1382 (одна тисяча триста вісімдесят
дві) грн. - віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського
апеляційного суду протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення
через Городоцький районний суд.