АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/50/15 Справа № 205/1944/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000320, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2014 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою суду першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України повернуто прокурору.

Мотивуючи своє рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому невірно встановлені дані, що стосуються анкетних відомостей обвинуваченого, а саме адресу проживання та фактичне місце його проживання.

В апеляції прокурор просить ухвалу районного суду скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, направивши кримінальне провадження на новий судовий розгляд в той же суд у іншому складі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який її подав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, у тому числі і місце проживання.

Відповідно до положень ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд вказав, що під час досудового розслідування не було встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого, внаслідок чого привод останнього не надав позитивних результатів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки задіяні судом заходи по виклику обвинуваченого для судового розгляду за адресою, вказаною у обвинувальному акті результатів не дали, а невстановлене місце проживання обвинуваченого позбавляє суд права розглянути провадження по суті.

Невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга, по доводах, зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 прокурору без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4