Справа №784/167/15-к 12.03.2015 12.03.2015 12.03.2015
Провадження № 11-сс/784/104/15 Категорія ст. ст. 183, 194 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2015 року, якою відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яковлівка Артемівського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, працюючого заступником начальника слідчого відділу Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області, що має спеціальне звання - старший лейтенант міліції; одруженого, що має на утриманні малолітню дитину; зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 ; -
- застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 60 900 грн.
Також визначено розмір застави у 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти та на нього до 03 травня 2015 року покладаються наступні обов`язки:
· не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
· повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи;
· утримуватися від спілкування зі слідчими слідчого відділу Миколаївського РВ УМВС, громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
· здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
· носити електронний засіб контролю.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_6 вважає: оскаржувану ухвалу незаконною; оголошену ОСОБА_7 підозру не обґрунтованою, оскільки він безпосередньо не одержував неправомірну вигоду; що відносно ОСОБА_7 відбулася провокація одержання неправомірної вигоди; що прокурором не доведено наявність передбачених ст. 177 КПК України відповідних ризиків.
Водночас твердить про необґрунтованість достовірності підстав щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків та про неврахування особи винного та інших обставин вчинення злочину.
Не погоджуючись з висновком слідчого суді про відсутність у ОСОБА_7 в м. Миколаєві власного житла або постійного місця проживання та про його тісні соціальні зв`язки на території, яка фактично не контролюється державною владою України, захисник, пославшись на положення ст. 88 КПК України, твердить, що ОСОБА_7 є громадянином України, постійно проживає у АДРЕСА_2 згідно договору найму житла; є особою, яка перебуває на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованих територій України та районів проведення антитерористичної операції.
Також вважає необґрунтованими посилання на існування ризиків незаконно впливати на свідків або спотворити та/або знищити документи, які мають значення для розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 відсторонений від займаної посади.
Крім того, зазначаючи, що п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, у межах - від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто у даному випадку не повинен перевищувати 97 440 грн., оспорює розмір встановленої слідчим суддею застави у сумі 450 000 грн. (тобто 369,4 розмірів мінімальної заробітної плати), яка є непомірною для підозрюваного. При цьому посилається на перебування у підозрюваного ОСОБА_7 на утриманні дружини (яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком 2,5 місяці), на розмір заробітної плати підозрюваного в 4 200 грн., постійне його проживання в орендованій квартирі у АДРЕСА_2 (при орендній платі 2 000 грн.), і твердить, що вказане унеможливлює виконання застави.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Слідчий суддя прийшов до висновку:
про доведення прокурором існування передбачених п. п. 1, 2, З ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду та незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту в ході досудового і судового слідства. При цьому слідчий суддя вказав, що на наявність цих ризиків вказує те, що: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням службового становища, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років; що не він має у місті Миколаєві власного житла або постійного місця проживання, строк найму житла завершується 18 квітня 2015 року; що підозрюваний має тісні соціальні зв`язки на території, яка фактично не контролюється державною владою України, а саме до жовтня 2014 року постійно працював та проживав у м. Донецьку (де, крім того, на даний момент мають житло та працюють його батьки, а у Луганській області - батьки дружини), що дружина підозрюваного на даний момент не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці;
про доведеність, відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 194 КПК України, недостатності для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів;
про визначення застави, передбаченої ч. З ст. 183 КПК України,у сумі 450 000 грн., враховуючи дані про особу підозрюваного, його посаду, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, відсутність достатніх соціальних зв`язків у м. Миколаєві, а також ступінь вищезазначених ризиків; та про покладення на підозрюваного (у разі внесення застави) передбачених п. п. 1, 2, 3, 6, 7 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
При вирішенні питання про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дотримався загальних положень про застосування запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 176 178, 194 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного умисного тяжкого злочину.
Так, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження вищезазначеного, зокрема: дані заяви ОСОБА_9 від 02.03.2015 року, показання свідка ОСОБА_9 від 03.03.2015 року та від 05.03.2015 року, дані протоколу огляду грошових коштів від 05.03.2015 року, дані протоколів огляду та обшуку від 05.03.2015 року автомобіля ЗАЗ DАЕWОО державний номерний знак НОМЕР_1 (що належить на праві власності дружині підозрюваного ОСОБА_14 ) з вилученням при обшуку 50 000 грн., показання підозрюваного ОСОБА_7 від 05.03.2015 року, тощо.
Зазначене підтверджує висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та водночас спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність допустимих доказів такої.
Також вмотивованим є і висновок слідчого судді про існування ризиків з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду та незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту в ході досудового і судового слідства (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, враховуючи: що підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час (з липня 2011 року по вересень 2014 року) працював в органах МВС у Донецькій області, яка в теперішній час не контролюється державною владою України, де на той час проживав сам підозрюваний і де на теперішній час проживають його батьки, а в Луганській області проживають батьки його дружини, тобто, має тісні соціальні зв`язки на непідконтрольній державній владі України території; що він, як посадова особа правоохоронного органу, має контактні дані свідків у даному кримінальному провадженні і може чинити незаконний вплив на них.
І той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 винаймає житло у м. Миколаєві зі своєю дружиною та малолітньою дитиною не зменшує вищезазначених ризиків. Крім того, ОСОБА_7 не відсторонений від посади, про що твердить захисник. А тому апеляційна скарга захисника в цій частині є безпідставною.
За такого колегія суддів вважає обґрунтованим і висновок слідчого судді, що відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 194 КПК України та з урахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. З ст. 368 КК України злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вищевказаним ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.
Так, на думку колегії суддів, і при застосуванні такого запобіжного заходу як домашній арешт, ОСОБА_7 не буде позбавлений можливості спілкуватися зі слідчими слідчого відділу Миколаївського РВ УМВС та свідками у цьому кримінальному провадженні за допомогою засобів телекомунікацій (телефон, мобільний телефон, Інтернет, тощо), і в такий спосіб буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту в ході досудового і судового слідства.
З огляду на наведене не підлягає задоволенню апеляційна скарга захисника в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Відповідно до положень абзацу другого ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
З урахуванням зазначеного та вищенаведених даних про особу підозрюваного, його посаду, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, відсутність достатніх соціальних зв`язків у м. Миколаєві, а також ступінь вищевказаних ризиків, є вірним висновок слідчого судді про необхідність визначення застави, передбаченої ч. З ст. 183 КПК України, у сумі 450 000 грн.
За такого доводи апелянта і в цій частині є неспроможними.
Є безпідставними і посилання захисника на положення ст. 88 КПК України, оскільки слідчий суддя в жодному разі не використовував докази та відомості, які стосуються особи підозрюваного, на підтвердження його винуватості. Неконкретними та голослівними є і доводи апелянта щодо недопустимості доказів в сенсі ч. 1 ст. 87 КПК України.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1, 422, 424 ч. 4, 532 ч. 4 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2015 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2015 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3