справа № 646/853/14-к
№ пр. 1-кп/646/23/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого cудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

представника потерпілого: ОСОБА_10 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за фактом умисного легкого тілесного ушкодження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002346 від 24.07.2013 року, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2004 р.н., раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.07.2013 року близько 09 години 05 хвилин, ОСОБА_7 біля хвіртки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , через виникли неприязнені відносини із ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, підійшов спереду до останнього та лівою рукою наніс йому один удар в обличчя в область правового ока, після цього, лівою рукою наніс декілька ударів по голові потерпілого, від яких останній впав на коліна та втратив свідомість, при цьому ОСОБА_7 наніс, ще кілька ударів по спині спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани та синця на обличчі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав повністю та пояснив, що між ним та потерпілим склалися неприязні відносини, причиною того є, що потерпілий разом із своєю дружиною намагаються в не у правовий спосіб заволодіти його частиною домоволодіння. Так, 24.07.2013 року він перебував за місцем своєї реєстрація по АДРЕСА_1 біля 9 години 00 хвилин, вхідні двері його квартири почав виламувати потерпілий, коли відчинив двері, то потерпілий накинувся на нього, та після цього почав бігти до себе додому. Коли він почав наздоганяти ОСОБА_9 , щоб дізнатися, що трапилося, останній сховався за власну хвіртку та крикнув, що він зробить усе, що б обвинувачений не зміг проживати у власному домоволодінні. При цьому на крик збіглися сусіди, жодного тілесного пошкодження потерпілому він не наносив та зазначив, що потерпілий зранку був у стані алкогольного сп`яніння та мав пошкоджену губу.
Разом з тим, допитаний у судовому засіданні потерпілий показав, що близько 9 години 05 хвилин 24.07.2013 року перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , він почув різки безперервні дзвони у його будинок та хтось виламував хвіртку. Коли вийшов на двір та побачив свого сусіда ОСОБА_7 , який лаявся на нього та безпричинно наніс кулаком лівої руки один удар по обличчю в праву частину брові, після цього обвинувачений наніс ще один удар в праву частину обличчя, після цих ударів він на кілька секунд втратив свідомість, впав на коліна та відчув кілька ударів в затилок та по спині. Після чого він дотягнувся до дзвінка сусідів, що проживають у будинку по АДРЕСА_3 та натиснув на нього. Коли сусіди вибігали зі свого подвір`я, ОСОБА_7 припинив наносити тілесні ушкодження. Після цього він викликав швидку медичну допомогу. При чому потерпілий зазначив, що до цих подій конфліктні ситуації у обвинуваченого виникали тільки з його дружиною.
Допитана у якості свідка ОСОБА_11 , яка є дружиною потерпілого показала, що 24.07.2013 року перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , біля 9 години 00 хвилин вона почула сильні удари по хвіртки її домоволодіння, коли на удари вибіг її чоловік ОСОБА_9 вона стояла на подвір`ї і коли хвіртку відкрив чоловік побачила, що стоїть обвинувачений та лається нецензурно на нього, несподівано ОСОБА_7 наніс один удар по обличчю та декілька ударів по голові, після цього чоловік вбав на коліна, а обвинувачений продовжував наносити удари по спині. Одразу вона побігла до ОСОБА_7 припиняти його дії, на крик вибігли сусіди із будинку АДРЕСА_3 . Після ударів ОСОБА_7 обличчя чоловіка було у крові, помітні були синці. Після приїзду швидкої медичної допомоги її чоловіка увезли до лікарні.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_12 показав, що у літку 2013 року вранці він на власному автомобілі їхав на роботу по АДРЕСА_2 , коли почув удар по забору і побачив, що біля будинку АДРЕСА_3 , невідомий молодий чоловік зробив замах лівою рукою у бік ОСОБА_13 та після цього останній впав на коліна.
Допитані у якості свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_9 показали, що вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 і є сусідами потерпілого та обвинуваченого. У літку 2013 року приблизно 9 години 00 хвилин до їх хвіртки хтось подзвонив, коли вони вийшли на вулицю то побачили їх сусіда ОСОБА_9 , який повідомив їм, що його побив ОСОБА_15 та попросив бути їх свідками. Однак, видимих тілесних пошкоджень вони на потерпілому не бачили.
З метою усунення неузгодженостей, між показаннями наданими свідками під час досудового слідства та наданих ними у судовому засіданнями, суд за клопотанням прокурора, на підставі. 4 ст. 96 ЦПК України, оголосив показання свідків наданих ними під чаc досудового розслідування (т.1 а.с. 53-58), та після цього свідки пояснили, що дійсно у потерпілого була кров на руці та обличчі.
Допитані у якості свідка ОСОБА_16 , показав, що він працює фельдшером та улітку 2013 року був у складі бригади швидкої медичної допомоги, їх бригада в тому числі обслуговувала Червонозаводський район м. Харкова, однак обставини виклику швидкої медичної допомоги 24.07.2013 року за адресою АДРЕСА_2 не пам`ятає.
Крім показань обвинуваченого, потерпілого, свідків судом досліджені документи:

- витяг з кримінального провадження № 0002346, за яким заявником є ОСОБА_9 , дата внесення до ЄРДР 24.07.2013 року, фабула: 24.07.2013 року близько 09.05 год. за адресою: м. Харків, вул.. Ширяєва, 8-В. ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження гр.. ОСОБА_9 (т.1 а.с. 29);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_9 звернувся до Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про вчинений ОСОБА_7 24.07.2013 року об 09.год. 05 хв. злочину нанесення тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 30);

- консультативний висновок лікаря-спеціаліста КЗОЗ Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф. О.І. Мещанінова, відповідно до якого після огляду об 12 годині 24.07.2013 року у ОСОБА_9 виявлено забійну рану правої надбрівної дуги, рана верхнього віка правового ока та гематома. (т.1 а.с. 32);

- висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 699-2013 від 04.07.2013 року, за яким після судово-медичного обстеження ОСОБА_9 , 1962 р.н., у останнього наявні забійна рана та синець на обличчі, які могли статися 24.07.2013 року об 9.00 годині. (т.1 а.с. 33);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2013 року за участю свідка ОСОБА_11 , яка відтворила обставини подій, що сталися за участю обвинуваченого та потерпілого 24.07.2013 року і механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим. (т.1 а.с. 65-71);

Судом досліджувався висновок експерта за № 2888-ая/13 від 2309.2013 року, відповідно до висновків якого, ОСОБА_9 мав забійну рану та синець на обличчі, які уторились в результаті, як мінімум, однократного ударної дії тупих твердих предметів та могли бути отримані у строк вказаний особою, що проходить освідування, та відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 64).
Оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинений ним злочин правильно кваліфіковано органами досудового слідства і має всі ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При цьому, суд скептично ставиться до показань обвинуваченого, які не узгоджуються та суперечать іншим дослідженим судом доказам: показанням потерпілого, показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , документам та висновку експерта, та, на думку суду, надані обвинуваченим з метою уникнути відповідальності ,а тому не приймає їх.

Поданий обвинувачем до суду висновок дільничного інспектора від 26 липня 2013 року щодо подій 27.07.2013 року не може бути доказом, який би спростовував висновки суду через те, що у ньому лише йдеться про факти, які викладені обвинуваченим (т.2, а.с. 3).

Інших доказів, які б спростовували висновки суду стороною захисту подані не були.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Згідно зі ст. 66 КК України обставин, що б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також обставини справи, ступіть тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про застосування відносно нього положення ЗУ «Про амністію у 2014 році» та звільнити його від відбування покарання.

У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений є батьком ОСОБА_17 , 2004 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження (т.1. а.с. 79).

Крім того, відповідно до відповіді Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.01.2015 року, обвинувачений не позбавлений відносно його доньки батьківських прав (т. 1 а.с. 243).

Відповідно до пункту в частини 1 статті 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
За таких обставин, клопотання обвинуваченого про застосування до нього амністії підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 557,41 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., а також витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати на придбання ліків.
Потерпілим до обвинувального акту долучено копії квитанцій на придбання ліків у розмірі 1 557,41 грн. За таких обставин, суд вважає, що витрати потерпілого на придбання ліків підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі у розмірі 1 557,41 грн.
Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Обґрунтовуючи завдану моральну шкоду потерпілий зазначив, що в результаті злочинних дій він, як одразу після події, так і до цього часу відчуває сильні душевні страждання та фізичний біль, йому до цих пір болить голова,високий тиск, підвищена втомленість, слабість та погіршився зір.
В підтвердження цих обставин, він подав лист-відповідь за № 1186 від 21.08.2013 року в.о. головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня № 13» та довідки і виписки із історії хвороби потерпілого. Із зазначених документів вбачається, що ОСОБА_9 звертався декілька раз до невропатолога зі скаргами на погіршення самопочуття після подій 24.07.2013 року та з 26.07.2013 року до 09.08.2013 року проходив курс лікування на денному стаціонарі (т. 1 а.с. 140-157)
Разом з тим, доказів того, що потерпілий і у 2014 році внаслідок злочину відчував фізичні страждання та фізичний біль і звертався за отриманням медичної допомоги до суду подано не було. За таких обставин, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 118 та ч. 2 ст. 120 КПК України, до процесуальних витрат відносять і витрати на правову допомогу, що пов`язані із оплатою допомоги представника потерпілого.
Потерпілим до обвинувального акту долучено копію квитанції від 22.04.2014 року про прийняття адвокатом ОСОБА_18 від ОСОБА_9 4 000,00 грн. за представництво інтересів потерпілого по кримінальній справі. (т. 1 а.с.158).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені витрати.
Зважаючи на викладене, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню сума у 4 000,00 грн. як вартість витрат потерпілого на правову допомогу.
Інших процесуальних витрат не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 125 КК України, ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 160 (ста шести десяти) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пункт в частини 1 статті 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та звільнити його від відбування покарання, у вигляді 160 годи громадських робіт, призначеного за даним вироком.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , 1962 р.н., у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином суму у розмірі 1 557,41 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн, а усього разом суму у розмірі 8 557,41 грн.
Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 01.04.2014 р.

Суддя ОСОБА_1