Справа № 215/6265/14-к
1-кп/215/138/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАїНИ
13 серпня 2015 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого,
цивільного відповідача ОСОБА_5
захисника, адвоката ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого, адвоката ОСОБА_9
представника служби у справах дітей ОСОБА_10
представника кримінальної міліції ОСОБА_11
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, такого що навчається на третьому курсі Індустріального технікуму ДВНЗ «Криворізький Національний Університет», не одруженого, раніше не судимого, проживаючого з матір`ю ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , -
за ст.122 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
18 липня 2014 року, приблизно о 21.00 годині, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з малознайомим йому неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились біля магазину «Варус», розташованого по вул. Косигіна,1Б в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де між вказаними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в результаті якої у неповнолітнього ОСОБА_4 склалася особиста неприязнь до неповнолітнього ОСОБА_7 та виник умисел, направлений на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.
Діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Варус», розташованого по вул. Косигіна,1Б в Тернівському районі м. Кривого Рогу, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 один удар головою в область обличчя, спричинивши неповнолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани та синця обличчя з набряком м`яких тканин, перелому кісток носа зі зміщенням та порушенням носового дихання, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1834 від 21.08.2014 року відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав частково, пояснив, що дійсно наніс потерпілому один удар головою в обличча, але вважає що від його дій ОСОБА_13 не міг отримати такі тілесні ушкодження, та такий тривалий час лікуватися. Після 18 липня 2014 р.він також знаходився на стаціонарному лікуванні в тому ж відділенні лікарні, що і ОСОБА_13 , але потерпілого в лікарні не бачив.
Свідок захисту ОСОБА_14 який є двоюрідним братом обвинуваченого, підтвердив пояснення ОСОБА_4 в частині конфлікту з ОСОБА_15 , зазначивши що потерпілий сам грубо розмовляв з ОСОБА_16 наражаючись на конфлікт. Він знаходився поряд, бачив як ОСОБА_16 завдав ОСОБА_13 одного удару головою в обличчяа, але від удара потерпілий не падав, не бачив він ніяких слідів та крові на його обличчі, потерпілий в супроводі своїх друзів пішов додому.
Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого, та свідка захисту які спростовуються сукупністю досліджених доказів, та вважає винуватість обвинуваченого доведеною.
Винуватість ОСОБА_4 підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , за якими дійсно обвинувачений та його брат ОСОБА_14 перегородили йому прохід до магазину «Варус». ОСОБА_4 став вимагати в нього закурити, а зауваження щодо відсутності цигарок та часу сприйняв як привід до образи, схопив його за руку, вивів до людного місця перед входом, де вдарив головою в обличчя. Від удару він впав, та короткочасно втратив свідомість. Другий раз втратив свідомість, біля свого будинку на лавочці, куди довели його друзі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Автомобілем швидкої допомоги в той же день був доставлений до 8-ї міської лікарні. Після огляду і досліджень було встановлено перелам кісток носа зі зміщенням, залишився шрам. Вважає, що за скоєне хуліганство обвинувачений повинен суворо відповісти
Поясненнями свідка ОСОБА_20 , яка гуляючи з дітьми буля магазину «Варус», бачила як ОСОБА_16 вдарив потерпілого головою в обличчя. ОСОБА_13 впав, намагався піднятися, але ОСОБА_16 декілька разів штовхав потерпілого не даючи підвестись. ОСОБА_16 не зважав на зауваження, та намагання інших очевидців заступитися за потерпілого, штовхаючи його. У ОСОБА_13 обличчя та одяг був в крові, разом зі знайомими потерпілого вона оказувала йому допомогу.
Аналогічними поясненнями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які побачили ОСОБА_7 разом зі свідком ОСОБА_20 після побиття, та супроводжували його додому. Свідки підтвердили наявність слідів бруду та крові на обличчі та одязі потерпілого, короткочасну втрату їм свідомості біля свого будинку.
Висновком судово-медичного експерта №1834 а.с.29-30, за якими потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознаками тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби, у вигляді забійної рани та синця обличчя з набряком м`яких тканин, перелому кісток носа зі зміщенням та порушенням носового дихання.
Згідно довідки 8-ї міської лікарні а.с.12, 29-30 та даних медичних документів, потерпілий ОСОБА_7 18.07.2014 р. в 22.25 год., безпосередньо після подій обвинувачення був доставлений в 8-му міську лікарню де лікувався стаціонарно до 08.08.2014 р. Потерпілому 18.07. та 23.07.2014 р. було проведено дві операції, в тому числі вправлення носової перегородки, було встановлено перелам кісток носу зі зміщенням.
Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого, розцінює їх як спосіб захисту. Пояснення ОСОБА_4 на думку суду нічим, крім пояснень свідка ОСОБА_14 , з яким у обвинуваченого родинні відносини, не підтверджуються.
Разом з тим пояснення потерпілого відповідають поясненням свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , відповідають об`єктивним судово-медичним даним і письмовим доказами в матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілого, свідків обвинувачення опитаних судом, висновком експертизи, протоколами слідчих дій судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Цивільний відповідач ОСОБА_5 позов не визнала, вказує, що її син повинен відповідати за позовом, а вона як мати несе відповідальність лише за умови відсутності в нього грошових коштів та майна.
Прокурор,захисник та обвинувачений вважали необхідним відмовити в позові, оскільки вважали що вимога повинна бути пред`явлена в першу чергу до обвинуваченого.
Суд вважає, що в позові слід відмовити.
Згідно ст.1179 ч.1-3, 1167 ЦК України - неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків …відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Судом встановлена незаконність дій обвинуваченого, потерпілому заподіяні моральні страждання, заподіянням тілесних ушкодженья. Потерпілий пережив сильний стрес, фізичний біль, проведені оперативні лікування, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Але злочин вчинено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 18.07.2014 року в віці 17 років, тому позов повинно бути пред`явлено до самого обвинуваченого ОСОБА_4 який згідно вищевказаного Закону відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. На час постановлення вироку ОСОБА_4 досяг повноліття, тому обов`язок його матері ОСОБА_5 щодо відшкодування шкоду в частці якої не достає - припинився після досягнення повноліттяобвинуваченим.
Виходячи з принципу диспозитивності позовних вимог згідно ст.11 ЦПК України, ст.128 ч.4-5, 129 КПК України суд вимушений відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_5 , який суперечить вимогам Закону, а потерпілий уточнивши позов, наполягав на його розгляді саме в вказаній редакції. Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 , має постійне місце навчання, вчинив злочин у неповнолітньому віці. Як пом`якшуючи відповідальність обставини, суд враховує, що обвинувачений згідно наданого звіту про неповнолітнього обвинуваченого виконкому Тернівської районної у місті ради за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, виховується матір`ю, на обліку не перебуває. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України не відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, особи обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому. покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком відповідно до ст.ст.75, 104 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.122 ч.1 КК України 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_12 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, або роботи.
В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди завданої злочином - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: