Номер провадження: 11-кп/785/1030/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 р. про повернення прокурору Одеської області обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000046 від 22.05.2015 р. відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А:

04.06.2015 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2015 р. за № 0000046 стосовно ОСОБА_9 , в якому стверджується, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у службовій недбалості, а саме у тому, що будучи призначеним на посаду директора ТОВ «Дизель Плюс» та будучи службовою особою, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам держави, спричинивши тяжкі наслідки ОСОБА_9 не забезпечив закупівлю палива для КП «Морська пошуково-рятувальна служба», чим було заподіяно майнову шкоду у розмірі 1 762 858, 44 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 р. з підготовчого судового засідання вищевказаний обвинувальний акт повернуто прокурору Одеської області для усунення недоліків, оскільки суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин злочину, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не вказано місце вчинення злочину, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, так як суд позбавлений можливості дійти висновку щодо підсудності кримінального провадження. Крім того, цивільний позов, заявлений представником філії «Морська пошукова-рятувальна служба» ДП «Адміністрація морських портів України» на загальну суму 2 368 654, 52 грн., до обвинувального акту не долучено та розписка обвинуваченого ОСОБА_9 про отримання цивільного позову відсутня. Також в своїй ухвалі суд, щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зазначив, що в клопотанні захисника не наведено обставин, які б свідчили про те, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики зменшились.

В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу районного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суддів у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки вважає, що при складанні обвинувального акту у даному кримінальному провадженні слідчим та прокурором повністю виконано вимоги ст. 291 КПК України, а вказівки суду на необхідність додатково визначити місце вчинення обвинуваченим злочину та посилання суду на відсутність цивільного позову та невручення його копії ОСОБА_9 є необґрунтованими та незаконними.

Також 25.06.2015 р. до суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 , в якій він також просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції, змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави в сумі 150000, 00 грн. на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, повернути заставодавцю ОСОБА_7 внесену заставу у вказаному вище розмірі або зменшивши її розмір відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду сторони кримінального провадження прокурор та захисник, заявили, що обвинувачений помер та захисник пред`явила суду ксерокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 17.07.2015 р.

Приймаючи до уваги вказану обставину, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, захисника, який заперечував проти апеляції прокурора, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору , якщо він не відповідає вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке висувається кожному обвинуваченому (ч.5 ст. 291).
Як правильно зазначив суд, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до змісту обвинувального акту, в ньому викладені лише анкетні данні підозрюваного та зазначено, коли йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які було встановлено досудовим розслідуванням, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 не обвинувачується, а підозрюється.
Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_9 за цим процесуальним рішенням, мав статус підозрюваного.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті, після викладення обставин кримінального правопорушення, фактично відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду даного обвинувального акту .
Із змісту обвинувального акта вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_9 фактично не висунуте обвинувачення у встановленому законом порядку, оскільки воно в супереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не міститься в самому обвинувальному акті воно не сформульоване.

Приймаючи до уваги викладене та те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з огляду на вказані вище недоліки, останньому слід взяти до уваги і порушення, на які вказав суд першої інстанції, а саме те, що до обвинувального акту не долучено копію цивільного позову.

Таким чином доводи прокурора про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Разом з тим суд необґрунтовано в своєму рішенні вказав прокурору на необхідність встановлення місця вчинення злочину, з огляду на необхідність прийняття рішення про підсудність даного кримінального провадження. Місце вчинення злочину прокурор зобов`язаний вказати при викладенні обвинувачення у випадку, коли це місце можливо встановити. Проте як видно зі змісту обвинувального акту, в ньому викладені тільки обставини кримінального правопорушення, як вони були встановлені в ході розслідування (суд не може втручатись в їх зміст), але взагалі не викладено формулювання обвинувачення, в якому і має бути зазначено місце вчинення злочину. Крім того, суд не взяв до уваги, що у разі неможливості встановлення місця вчинення злочину у відповідності до ст. 32 КПК України підсудність справи визначається за судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зважаючи на дані про те, що обвинувачений помер, в разі належного підтвердження цього факту, прокурор має діяти у відповідності до вимог ст. 284 КПК України.

На даному етапі судового розгляду з приводу перевірки правильності рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту апеляційним судом не може бути прийняте рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку зі смертю ОСОБА_9 , так як суду не представленні належні документи на підтвердження цього факту, ОСОБА_9 не висунуте в установленому законом порядку обвинувачення, судовий розгляд обвинувального акту не розпочався і, крім того, в даному процесі судом не може бути забезпечено право родичів ОСОБА_9 вимагати продовження розслідування та направлення обвинувального акту до суду з метою реабілітації останнього.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 314, 291 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 р. про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали доводи суду про необхідність встановлення місця вчинення злочину та вважати обвинувальний акт повернутим прокурору з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3