АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11кп/790/316/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0003365 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2014 року у відношенні

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, м. Ташкенту, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України з призначенням покарання 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з 4 липня 2014 року. Зараховано до покарання строк тримання під вартою з 4 липня 2014 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено раніше обрану тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково та постановлено стягнути з обвинуваченого на 8000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого витрати за проведення експертизи в сумі 1173,60 грн. на користь НДЕКЦ ГУ МВСУ в Харківській області.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, 29 червня 2014 року, близько 15-00 годині, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , знаходячись у себе за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 , під час побутової сварки, що виникла між ним та ОСОБА_7 , діючи за раптово виниклим наміром, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому удар кухонним ножем в біля-пупкову ділянку ліворуч, спричинивши йому проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки, з пошкодженням сигмовидної кишки у вигляді двох крізних поранень, с евентрацією пасма великого сальника, внутрішньочеревну кровотечу, що відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя.

29 червня 2014 року о 16-00 годині біля під`їзду б. АДРЕСА_3 ОСОБА_7 був госпіталізований бригадою швидкої невідкладної допомоги ім. проф. ОСОБА_11 , де йому було своєчасно надано медичну допомогу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 з ч.1 ст.121 КК України на ст.123 КК України, та призначити йому покарання відповідно до санкції вказаної статті з урахуванням стану здоров`я, віку та характеристики особи обвинуваченого.

При цьому вказує, що судом не взяті до уваги показання свідків з боку захисту: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показання яких невірно наведені у вироку суду; суд не маючи належних доказів алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 , не вказав на цей факт, як обставину, яка обтяжує вину, проте прийняв це в обґрунтування вироку; оспорює показання свідків обвинувачення.

Зазначає, що суд безпідставно відмовив в клопотанні про призначення судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_9 з запитанням на вирішення експерта чи вживає обвинувачений систематично алкогольні напої та на протязі якого часу, а також в проведенні судово-психологічної експертизи, висновки якої можуть вплинути на кваліфікацію злочину, оскільки ОСОБА_9 діяв не з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої апеляційної скарги, а тому її доводи в силу ст. 403 КПК України не є предметом перегляду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти її задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Обвинувачення, визнане судом доведеним, стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів, навівши відповідні мотиви в обґрунтування таких висновків.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України в межах апеляційних вимог, встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою в межах визнаного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.

Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого про відсутність належних доказів вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Не погодившись з ними, суд навів відповідні докази та аргументи їх спростування. Такі доводи обвинуваченого та його захисника не знайшли підтвердження і при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Обвинувачення про фактичні обставини справи, визнане судом доведеним, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2014 року ОСОБА_9 протягом дня вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим вони сварились. Приблизно о 15-00 годині, він разом зі ОСОБА_14 та її донькою ОСОБА_15 , зайшов на кухню, де ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_7 зробив ОСОБА_9 зауваження, останній встав та наніс йому удар кухонним ножем в живіт, після чого ОСОБА_16 відштовхнув його від себе та ОСОБА_9 впав на підлогу. ОСОБА_17 викликала бригаду швидкої медичної допомоги. Також пояснив, що ударів обвинуваченому не наносив.

Показами свідка ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що 29 червня 2014 року, приблизно о 15-00 годині, вона разом з ОСОБА_7 та її донькою ОСОБА_15 зайшли на кухню, де ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_7 зробив ОСОБА_9 зауваження, він встав та наніс ОСОБА_7 удар кухонним ножем в живіт, після чого ОСОБА_7 відштовхнув його від себе. ОСОБА_9 впав лівим боком на кухонний стіл, внаслідок чого стіл перевернувся та ОСОБА_9 впав на підлогу. Вона викликала бригаду швидкої медичної допомоги та разом з ОСОБА_7 поїхала до лікарні.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_17 від 15 серпня 2014 року та 24 липня 2014 року, під час проведення яких потерпілий та свідок пояснили про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , аналогічно показам, даним ними в судовому засіданні.

Показами малолітнього свідка ОСОБА_18 , яка в присутності психолога ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що була присутньою на кухні разом з матір`ю під час того, як ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 удар ножем в живіт. Вона розповіла що дід ОСОБА_9 повернувся з роботи з пляшкою горілки, випив та почав сваритися, вдарив бабусю кулаком по носу, після чого заснув. Через годину дід прокинувся і пішов на кухню пити. Її мати та ОСОБА_7 робили діду зауваження, після чого дід вдарив ОСОБА_20 ножем в живіт. ОСОБА_20 відштовхнув діда, той впав на підлогу і перевернув стіл. Петро діда не бив.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною обвинуваченого, 29 червня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 знаходилися на кухні, після того як вона почула дзвін розбитого посуду, вона вийшла на кухню та побачила ОСОБА_9 в крові, після чого вона вивела його в ванну кімнату, де надавала йому першу медичну допомогу, оскільки в лівій частині лобної долі в нього була рана.

Показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що 29 червня 2014 року він бачив ОСОБА_9 у дворі будинку, в якому він проживає. У ОСОБА_9 була рана на голові з осколками скла, про обставини її виникнення ОСОБА_9 нічого йому не пояснив.

Даними протоколу огляду місця події від 29 червня 2014 року та фототаблицею до нього, під час проведення якого на кухні були виявлені, крім іншого, осколки скла, посуду та пляшок на підлозі.

Висновком експерта №673-А/14 від 24 липня 2014 року, згідно якого у зв`язку з подією 29 червня 2014 року у ОСОБА_7 мало місце проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з пошкодженням сигмовидної кишки у вигляді двох різних поранень, з евентрацією пасма великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча. Травма ОСОБА_7 могла утворитися в результаті одноразової дії колюще-ріжучого предмету, можливо клинка ножа, при обставинах і в строк, відомих з постанови та історії хвороби. Судити про індивідуальні особливості предмету, яким були заподіяні пошкодження ОСОБА_7 , за наявними даними, не представляється можливим. Травма ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. При госпіталізації в ХМКЛШНМД, при дослідженні крові ОСОБА_7 газохроматогріфічним методом, знайдений етиловий спирт в кількості 2,688%, що по офіційній таблиці відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

Висновком експерта №1737-С/14 від 14 серпня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: травма живота у вигляді одного колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке проникає в черевну порожнину з пошкодженням по ходу ранового каналу сигмовидної кишки з двома наскрізними пораненнями та з евентрацією пасма великого сальника; поверхневі різані рани двох пальців на кисті правої руки, які зажили з утворенням рубців.

Травма живота у своїй течії ускладнилася розвитком внутрішньочеревної кровотечі.

Травма живота утворилася в результаті одноразової травматичної дії гострого предмета обладаючого колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути і клинок ножа, представленого на експертизу як речовий доказ; поверхневі різані рани утворилися в результаті дії гострого предмету обладаючого ріжучими властивостями.

Тілесні ушкодження, які були виявлені на тілі ОСОБА_7 , могли бути отримані в строк та при обставинах, на які вказує він при проведенні слідчого експерименту за його участю, та свідок ОСОБА_17 також при проведенні слідчого експерименту за її участю.

Колото-різане поранення розташовано в околопупковій ділянці ліворуч, при цьому раньовий канал був направлений зверху-донизу, зліва-направо.

26 червня 2014 року була проведена операція-лапаратомія, ревізія, ушивання поранень сигмовидної кишки, трансназальна інкубація товстої кишки, санація та дренування черевної порожнини. ПХО рани передньої черевної стінки.

За ступенем тяжкості травма живота у вигляді одного колото різаного поранення передньої черевної стінки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. За ступенем тяжкості поверхневі різані рани викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта №383-Ис/14 від 1 липня 2014 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А.

Висновком експерта №409-Ис/14 від 26 липня 2014 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А та містить супутний антиген В та Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначених об`єктах походить від особи з групою крові В з ізогемагглютинином анти-А з супутним антигеном Н, в тому числі і від ОСОБА_9 . Однак, не можна також виключити можливість присутності домішку в цих об`єктах крові групи О з ізогемагглютининами анти-А та анти-В, яка походить від ОСОБА_7 .

Висновком експерта №408-Ис/14 від 26 липня 2014 року, згідно якого кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемагглютинином анти-А та містить супутній антиген Н. На махровому рушнику, який було вилучено при огляді місця події виявлена кров людини та виявлені антигени В и Н. Таким чином можна вважати, що кров в указаних об`єктах походить від особи (осіб) з групою крові В з ізогемагглютинином анти-А з супутним антигеном Н, в тому числі і від ОСОБА_9 . Однак не можна також виключити можливість присутності домішку в цих об`єктах крові групи О з ізогемагглютинином анти-А та анти-В, яка походить від ОСОБА_7 .

Висновком експерта №698-Ц від 26 липня 2014 року, згідно якого в результаті проведення судово-медичної експертизи чотирьох ножів, які були вилучені при огляді місця події встановлено наступне: на кухонному ножі та столовому ножі виявлені сліди крови людини. При сірологічному дослідженні виявлені антигени В і Н. таким чином, можна вважати, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини, група крові якої В (ІІІ) з ізогемагглютинином анти-А, з супутнім антигеном Н, в тому числі і від ОСОБА_7 ; на столовому ножі виявлені сліди крові людини. При сірологічному дослідженні виявлений лише антиген Н. Відповідно, можна вважати, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини, група крові якої О (І) з ізогемагглютинином анти-А, анти-В, в тому числі і від ОСОБА_9 ; на кухонному ножі виявлені одиничні епітеліальні клітки, в яких виявлений білок крові людини. Однак, встановити їх групову та регіональну належність не виявилось можливим, можливо, із-за дуже малої кількості клітинних елементів; на кухонному та столовому ножах сліди крові не виявлені.

Висновком експерта №250 від 2 липня 2014 року, згідно якого на чотирьох ножах, вилучених під час огляду місця події, під час дослідження було виявлено два сліди рук, з яких: один слід пальця руки з розмірами осей 14х21 мм, який був виявлений під час дослідження та відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами осей 17х30 мм для ідентифікації особи придатний, він залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_9 .

Змістом протоколів пред`явлення речей для впізнання від 28 липня 2014 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_17 впізнали ніж, яким ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Даними протоколів огляду, визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що докази по справі судом першої інстанції досліджені з достатньою повнотою. Вони в сукупності доводять обґрунтованість висновків суду про те, що обвинувачений ОСОБА_9 причинив ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає, що підстав для перекваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_9 з ч.1 ст.121 КК України на ст.123 КК України, як просить автор апеляційної скарги, немає.

При проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 22 серпня 2014 року ОСОБА_9 розказав та показав про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому, аналогічно показам, даним ним в судовому засіданні про те, що потерпілий вдарив його пляшкою по голові, було багато крові, що його обурило та визвало сильне душевне хвилювання і він вдарив ножем потерпілого, але покази ОСОБА_9 спростовуються вищенаведеними доказами.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що показання свідків обвинувачення узгоджуються між собою, підтверджені іншими доказами, а свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він знаходився в стані сильного душевного хвилювання, визваного неправомірною поведінкою потерпілого ОСОБА_7 , не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є способом його захисту від пред`явленого обвинувачення.

Тому доводи автора апеляційної скарги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Доводи захисника про те, що судом не взяті до уваги показання свідків з боку захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_13 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони наведені у вироку. А те, що суд невірно їх виклав спростовується матеріалами справи. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не були очевидцями скоєння злочину, а їх свідчення про наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень не спростовують той факт, що вони отримані при падінні ОСОБА_9 на підлогу, після того, як туди потрапило скло від розбитого посуду.

В силу ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визначається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак згідно ч.2 цієї статті суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати цю обставину такою, що обтяжує покарання.

Колегія суддів вважає, що проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення факту вживання обвинуваченим алкоголю протягом тривалого часу не є необхідним для спростування чи підтвердження фактичних обставин скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Підстав для проведення судово-психологічної експертизи колегія суддів також не знаходить. Переконливих доказів та будь- яких даних, щодо необхідності проведення судово-психологічної експертизи матеріали кримінального провадження не містять та учасниками кримінального провадження не надано.

Осудність ОСОБА_9 встановлена висновком судово-психіатричної експертизи №672 від 28.07.2014 року.

Покарання ОСОБА_9 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, в мінімальних межах санкцій ч.1 ст.121 КК України, за якою він був засуджений.

При призначенні покарання судом враховані ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, пенсіонер, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а також відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом обвинуваченому, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальних порушень до безумовного скасування вироку суду колегія судів не вбачає.

Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2014 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий-

Судді: