Справа № 562/2237/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2015 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачено ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

представника служби у справах дітей ОСОБА_11

представника кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000485 від 16.06.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ № 9 м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 19.08. 2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу, вирок виконаний;
· 04.02.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу ЗОШ № 24 м. Рівне, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:
· 04.02.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою та спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.06.2014 року, в денний час доби, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 , таємно викрали грошові кошти в сумі 4 000 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Допитані в ході судового слідства обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, визнали повністю та надали суду послідовні показання щодо його вчинення.

За клопотанням представника державного обвинувачення та за згодою потерпілого, обвинувачених, їх захисників, законних представників суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (ст. 349 КПК України). Суд переконався у тому, що обвинувачені правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає. Обвинуваченим роз`яснено, що вони при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи будуть позбавлені можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачені наполягають на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Дії обвинувачених кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ними злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сприяння розкриттю злочину та щире каяття обвинувачених є обставинами, що пом`якшують обвинуваченим відповідальність.

Обставини, що обтяжує покарання обвинувачем не встановлені.

При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, ОСОБА_5 , який притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Суд враховує, що обидва обвинувачені виховувалися в неповних сім`ях, що позбавило їх в повній мірі батьківського піклування і вплинуло на їх дії.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсітні.

Поскільки обвинувачений ОСОБА_8 засуджений 04.02.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, а обвинувачений ОСОБА_5 засуджений тим самим вироком за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки та звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, тому остаточне покарання необхідно визначити відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції їх від суспільства.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 376 КПК, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 2 (Два) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 04.02.2015 року, більш суворим покаранням за даним вироком і остаточно призначити ОСОБА_5 - 2 (Два) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (Два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. 2-4, ст. 76 КК України:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 3 (Три) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 04.02.2015 року, більш суворим покаранням за даним вироком і остаточно призначити ОСОБА_8 - 3 (Три) роки 6 (Шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.104, 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (Два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_8 відповідно до п. 2-4, ст. 76 КК України:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд.

С у д д я :